Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У жовтні\~2022\~року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що позивачу,\~ [PERSON] ,\~на підставі\~договору дарування,\~на праві\~приватної власності\~належить ј\~частина будинку\~ [ADDRESS] .\~З 22\~грудня 2016\~року у\~вказаному будинку\~зареєстрований відповідач.\~ Однак,\~ [PERSON] в\~будинку не\~проживає,\~не користується\~житловим приміщенням\~з дня\~реєстрації.\~Особисті речі\~відповідача в\~будинку відсутні,\~зацікавленості в\~користуванні житловим\~приміщенням він\~не виказує,\~комунальні послуги\~не сплачує.\~ Факт\~реєстрації відповідача\~порушує право\~позивача на\~вільне розпорядження\~і користування\~майном,\~ у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, разом з позовною заявою подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про згоду з позовними вимогами, у зв`язку з тим, що він за власним бажанням не проживає в будинку тривалий час. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що відповідно до договору дарування від 10 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.М., [PERSON] , діюча від імені [PERSON] , подарувала [PERSON] ј частину житлового будинку з відповідною частиною споруд та побудов, що знаходиться у [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці Шевченківської селищної ради (арк.с.3-4). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] належить ј частка будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування / ВАА № 809466 /10.09.2002 / [PERSON] приватним нотаріусом красноармійського міського нотаріального округу реєстр 5028 (арк.с.5). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , [PERSON] належить ј частка (арк.с.6-11). Відповідно до довідки КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення від 22.09.2022 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично за даною адресою не мешкає з дня реєстрації до цього часу (арк.с.12). Відповідно до довідки про склад осіб зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] (арк.с.13). Відповідно Акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.09.2022 року, складеного квартальною [PERSON] , сусідом [PERSON] , інспектором ККСН Плаксій Г.В., при обстеженні будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за даною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] , не проживає з 22.12.2016 року по теперішній час. Особисті речі [PERSON] в житловому приміщенні відсутні (арк.с.14). Відповідно до\~\~ст.47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~ст.379 ЦК України\~\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно із\~ст.64 ЖК України\~\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до\~ст.9 ЖК України\~\~ ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ч.1\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Аналіз статей\~\~71,72 ЖК України\~дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за одночасної наявності двох умов: непроживання особи в житловому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин на це. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Вичерпного переліку поважних причин непроживання в житловому приміщенні законодавством не встановлено, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи і правил\~\~ЦПК України\~щодо оцінки доказів. Згідно зі\~\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України,\~\~при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~\~ст.71 ЖК України\~строки у жилому приміщенні без поважних причин. Позивачем доведений факт відсутності [PERSON] у спірному житловому приміщенні більш ніж шість місяців. Відповідач не заперечував щодо тривалого не проживання у частині будинку, яка належить позивачу, вказаних позивачем фактів не заперечив. Відповідно до\~ст. 77\~\~ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже, позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.76-78 ЦПК України, зазначені у позовній заяві обставини того, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає понад один рік, а лише зареєстрований в ній. Отже, позовні вимоги про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування\~квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат зі сплати судового збору, судові витрати залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved