Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

07 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свої вимоги тим, що з 2001 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем та за цей час у них народився син [PERSON] , який проживає з нею. Рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Батько дитини є здоровим та працездатним, але матеріальну допомогу дитині не надає. Відповідач постійного заробітку не має, а доходи є мінливі та нерегулярні, з неофіційних джерел, а тому доцільним позивач вважає стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою від 06 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, встановлений спрощений порядок розгляду справи без виклику учасників. 21 листопада 2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій останній просив проводити розгляд справи без його особистої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У відповідності до\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судом на підставі доказів наданих позивачем встановлені наступні обставини, юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що сторони з 06 жовтня 2001 року, перебували у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, про що складено відповідний актовий запис №369 від 06.10.2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с. 9). Водночас, батьком дитини в свідоцтві про народження дитини зазначений [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року шлюб між сторонами розірвано. В подальшому, сторони почали проживати окремо, спільного побуту та господарства не ведуть. Таким чином, з`ясовано, що сторони проживають окремо, дитина залишилася проживати із матір`ю. Згоди щодо утримання спільної дитини позивач та відповідач не досягнули. Наразі, відповідач не допомагає жодним чином позивачу з утриманням дитини та не надає матеріальної допомоги. В зв`язку з чим позивач звернулася до суду із даною позовною заявою. В той же час, відповідач не заперечує щодо сплати аліментів на утримання дитини на рівні 1500 грн. Відповідно до п.п.1,2 ст.3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно з п.1 ст.18, п.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи те, що батьки не досягли згоди щодо утримання спільної дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Outcome: approved