Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

13 жовтня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2021 року по 31 серпня 2022 року, у сумі 40403 грн. 48 коп. В обгрунтування позову позивачем вказано, що на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2013 року справа №565/92/13-ц, було зобов`язано стягнути із [PERSON] на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев`ятсот) грн. щомісячно. Аліменти стягувати з 18 січня 2013 року, з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Рішення по справі набрало законної сили 03.09.2013 року та отримано виконавчий лист, який було подано 05.11.2013 року у відділ ДВС. Позивачка разом з доньками зареєстровані та проживають у м.Луцьку. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує рішення суду. У зв`язку з чим згідно розрахунку державного виконавця, заборгованості по сплаті боргу від 23.09.2022 року у [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів сума становить 92219 грн. 80 коп., де 48670, 80 грн. утворилася до 01.04.2021 року, тобто сума заборгованості з 01.04.2021 по 31.08.2022 року становить 43549, 00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча була завчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи позивачка [PERSON] просила позов розглянути без її участі за наявними в справі матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи те, що повістка про виклик відповідача у судове засідання повернулась до суду не вручена з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, суд на підставі п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, визнає відповідача повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача, з урахуванням викладених обставин суд, на підставі ст. 280 ЦПК Українги, ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Сторони від шлюбу мають двох дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 19.02.2008 року та дочку - [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 19.02.2008 року. Рішенням Кузнецовського міського суду від 23 серпня 2013 року у справі №565/92/13-ц з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев`ясот) грн.. щомісячно. Аліменти стягувати з 18 січня 2013 року, з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах №9567/20.1/30-22 від 23.09.2022 року, що містяться в матеріалах справи, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконує, а тому встановлено розмір заборгованості по аліментах із [PERSON] в користь позивача починаючи з 23.08.2013 року щомісячно, станом на 01.09.2022 року в розмірі 92 219,80 грн. Дані розрахунки складено старшим державним виконавцем Довгаль В.В. у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів за період з квітня 2021 року до серпня 2022 року включно підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК Українипеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Суд погоджується з розрахунком пені, поданим позивачем, відповідно до якого пеня становить 116 735 грн. 34 коп. Проте, оскільки позивач подала до суду вимогу про стягнення пені у сумі 40 403,48 грн., тобто в межах суми заборгованості по аліментах, суд враховуючи вимоги ч.1 ст. 13 ЦПК України щодо меж розгляду справи, та вимог ст. 196 СК України, про те, що розмір пені, не може бути більший 100 % заборгованості, доходить висновку про наяність підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у справі у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved