Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

08 грудня 2021 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла справа за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересованої особи - орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації, у якій заявники просять: ухвалити рішення про усиновлення ними малолітньої [PERSON] , [INFO] ; в актовому записі про народження дитини за №209 від 17 вересня 2018 року внесеного Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, змінити відомості щодо батьків дитини, записавши їх батьками усиновлюваної дитини; змінити прізвище малолітньої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові усиновлюваної ними дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до розпорядження голови Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівського М.М. від 24.10.2022 року справу передано на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2022 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М. Протоколом попереднього вибору присяжних від 28.10.2022 року для розгляду справи визначено присяжних Когород О.М. та Краснікова Ю.В. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2022 року справу прийнято до провадження судді Шолох Л.М. та відкрито провадження у ній. Судове засідання призначено на 02.12.2022 року на 09 год. 30 хв. У судове засідання з`явилися заявники та представник органу опіки та піклування І.Хохлова . У судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що вона є опікуном [PERSON] , яка проживає разом із ними вже півтора року та називає її мамою, а її чоловіка - татом. Вони проживають у с. Стара Богданівка, Миколаївського району та області разом із її батьками заявниці та її братом. Всі члени сім`ї добре ставляться до [PERSON] . [PERSON] зазначила, що вона та її чоловік займаються виховання, утриманням та лікуванням дитини. Так, у [PERSON] було виявлено захворювання серця та ніжок, заявники зверталися до відповідних лікарів, які призначили відповідне лікування. Заявник [PERSON] підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник органу опіки та піклування [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник зазначила, що дівчинка проживає у сім`ї [PERSON] вже півтора року, називає заявників мамою та татом. Заявники займаються її утриманням, вихованням та лікуванням. На думку представника Хохлової І. [PERSON] повинна мати сім`ю. Сім`я [PERSON] , на її думку зможе забезпечити утримання та виховання дитини, це усиновлення відповідатиме найкращим інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлено таке. [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серії [NUMBER] , видане Центральним районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області). Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2020 року, яке набрало законної сили, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 18 листопада 2021 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Висновком служби у справах дітей Миколаївської районною державної адміністрації від 07 липня 2020 року за №569/06-15 визначено, що [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами дитини віком від нуля до трьох років та поставлені на облік кандидатів в усиновлювачі. Довідкою про продовження строку дії висновку про можливість бути усиновлювачами від 08 липня 2021 року №643, строк дії висновку про можливість бути усиновлювачами, виданого 07 липня 2020 року за №569/06-15 громадянам України [PERSON] та [PERSON] продовжено до 25 червня 2022 року. 20 липня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 378. 21 липня 2021 року рішенням виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , призначивши [PERSON] , [INFO] , яка мешкає по [ADDRESS] , опікуном на малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок Міністерства внутрішніх справ, оригінали яких наявні в матеріалах справи, заявники [PERSON] та [PERSON] до кримінальної відповідальності на території України не притягувалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (особи, які проживають разом із заявниками) до кримінальної відповідальності на території України не притягувалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають, що підтверджується оригіналами довідок, наявними у матеріалах справи. На обліку у нарколога та психіатра ці особи не перебувають. Згідно з висновками про стан здоров`я [PERSON] та [PERSON] здорові та можуть бути опікунами, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають. Судом встановлено, що заявники проживають за адресою [ADDRESS] . За цією з адресою зареєстровано місце проживання [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником будинку, розташованого за цією адресою є мати заявниці [PERSON] . Відповідно до довідки Служби у справах дітей Миколаївської районної військової адміністрації від 07 жовтня 2022 року № 251 у [PERSON] має двох рідних систер по матері: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з матірю не проживає та веде окреме господарство. [PERSON] проживає разом із матір`ю у смт. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області. Ні матір, ні старша сестра до служби у справах дітей з питання встановлення родинних відносин з молодшою сестрою не зверталися. [PERSON] пройшла медичне обстеження, за результатами якого поставлено остаточний діагноз, шифр (за МКХ-10) Q24.8, H52.0., M21.0, Гіпертрофія сл. ст. Плоско-вальгусна деформація стоп. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви суд виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Питання усиновлення урегульовано главою 18 розділу IV «Влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» Сімейного кодексу України. Статтею 207 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу), тобто особа, яка не досягла повноліття. Частинами першою та другою статті 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. 2. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини (стаття 212 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 213 Сімейного кодексу України визначено, що за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України, який є родичем дитини та особа, у сім`ї якої виховується дитина. Стаття 217 Сімейного кодексу України передбачає надання батьками згоди на усиновлення дитини. Відповідно до статті 218 Сімейного кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити (частина перша цієї статті). Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками (частина четверта цієї статті). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 223 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема : 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (частина друга статті 224 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 224 Сімейного кодексу України суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Частиною четвертою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її мати [PERSON] та батько [PERSON] позбавлені батьківський прав за рішеннями судів, які набрали законної сили. Відтак, [PERSON] є дитиною, яка може бути усиновлена. Доказів того, що родичі дівчинки виявили бажання її усиновити, матеріали справи не містять. Відтак, обставини, передбачені пунктом 4 частини першої статті 213 Сімейного кодексу України судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи судом не виявлено обставин, визначених статтею 212 Сімейного кодексу України, тому заявники [PERSON] та [PERSON] є особами, які можуть бути усиновлювачами. Наявні у матеріалах справи докази вказують на те, що за адресою проживання заявників у с.Стара Богданівка, для виховання дитини створені умови для проживання, виховання та розвитку, у будинку чисто та затишно, наявна уся необхідна побутова техніка, в кімнаті є місце для дитячого куточка. Актом обстеження умов проживання кандидатів для усиновлення від 08 липня 2021 року встановлено, що в родині дружні стосунки, рідні розуміють бажання [PERSON] та [PERSON] , підтримують, святкують дні народження у родинному колі. Під час судового засідання судом оглянуто надані заявницею [PERSON] фотографії та відеозапис із участю малолітньої [PERSON] , заявниці та її матері. Дитина на фото та відео усміхнена, обіймає [PERSON] та читає віршики. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що заявники за станом здоров`я можуть бути усиновлювачами, мають фінансову можливість утримувати дитину, між заявниками та дитиною склалися теплі стосунки, заявники ознайомлені із станом здоров`я дитини. Тому зважаючи на бажання заявників реалізувати своє право на батьківство, суд вважає за необхідне задовольнити їх заяву та усиновити ними [PERSON] . У своїй заяві заявники також просять внести зміни до актового запису про народження щодо батька, матері, прізвища та по батькові. Частиною першою статті 232 Сімейного кодексу України визначено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. Відповідно до частин третьої, четвертої та п`ятої статті 232 Сімейного кодексу України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Сімейним кодексом України визначено, що під час вирішення судом питання про усиновлення може бути вирішено і питання щодо внесення змін до запису про батьків дитини, ім`я, прізвище та по батькові. Порядок вирішення таких питань визначено у статті 231 Сімейного кодексу України. Частина перша статті 231 Сімейного кодексу України вказує на те, що у разі якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини (частина друга статті 231 Сімейного кодексу України). Відповідно до чатсини третьої статті 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] заявниками, то заява в частині внесення змін до актового запису про народження також слід задовольнити та внести зміни до актового запису № 209 від 17 вересня 2018 року, вчиненого Центральним районним у м. Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, матірю - [PERSON] , [INFO] , громадянку України. Також слід внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши її прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України судові витрати відносяться на користь заявників. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved