Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Долинської міської ради, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та встановити опіку над малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , призначивши її його опікуном. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] , який з 2015 року перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , відповідачкою по справі, з якою в них за час шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Відповідачка [PERSON] від попереднього шлюбу має двох малолітніх дітей, яких вона покинула на утримання та виховання своїй матері. Вихованням цих дітей вона не займається. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] , утворивши та підтримуючи між собою цивільно- шлюбні відносини, не працюють, зловживають спиртними напоями, ніколи не мали постійної роботи, перебиваються випадковими тимчасовими заробітками, проживали і ппоживають в закинутих будинках, квартирах, особистого житла не мають. Як правило, заповідачі живуть на кошти соціальної підтримки, які отримує відповідачка як малозабезпечена сім`я та на дитину до трьох річного віку. В березні 2022 року для забезпечення нормальних умов проживання онука, вона запросила відповідачів на проживання до її будинку, виділила їм окрему кімнату. Незважаючи на це, вони продовжували п`янки, сварки, які нерідко закінчувались бійками з присутності онука, а 8 травня 2022 року, коли вона з чоловіком категорично заборонили їм розпивати спиртне в їхньому будинку, вони покинули онука і пішли з помешкання. З того часу, тобто з 8 травня 2022 року, відповідачі до свого сина [PERSON] не приходять, не відвідують його, не займаються його вихованням, не надають ніяких коштів на його утримання. [PERSON] повністю знаходиться на її утриманні. Вона створила йому всі необхідні для його проживання і розвитку умови. Вона з чоловіком мають постійні місця роботи, крім цього чоловік отримує пенсію, тобто вони отримують дохід достатній для забезпечення належним харчуванням, одягом та побутовими умовами для проживання онука. Відповідачі перебувають на обліку у Службі у справі дітей Долинської міської ради, неодноразово попереджались та притягувались до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Зазначені міри не сприяли відповідного впливу на відповідачів. Вони продовжують усуватись від піклування, виховання та утримання свого сина [PERSON] , не цікавиляться його фізичним і духовним розвитком, не дбають про його нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних житєвих норм, не створюють умов, які би сприяли доступу сина до культурних та інших духовних цінностей. [PERSON] від відповідачів не отримує і ніколи не отримув ні іграшок, ні подарунків. З цих підстав просить позбавити відповідачів батьківських прав та встановити опіку над її онуком [PERSON] , призначивши її його опікуном. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання на неодноразові виклики не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про відправлення поштових повідомлень (а.с.25-27, 28-30), які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відзиву на позовну заяву відповідачами не подано. Представник третьої особи: Служба у справах дітей Долинської міської ради Яремій Н.Б. (довіреність а.с. 33) у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечила. Вказала на наявність законних підстав щодо задоволення позову та позбавлення відповідачів батьківських прав, підтримавши висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. Також підтримала висновок щодо доцільності призначення позивачки опікуном над малолітньою дитиною. Враховуючи те, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідачів, встановив наступне: Ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України). У відповідності до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України). Ст. 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав. З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.2022 встановлено про те, що позивачка являється матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З матеріалів справи встановлено про те, що відповідачі по справі перебувають у цивільному шлюбі, і за час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] , батьками якого вказано: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.07.2021 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області (а.с.7) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31.08.2022, складеного старостою Оболонського старостинського округу Федаєм М.А., проведеного в помешканні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , 1963 р.н.- чоловік; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , 2021 р.н.- онук. Зі слів сусідів та обстежуваної [PERSON] вона з лютого 2022 року проживає разом зі своїм онуком [PERSON] , 2021 р.н. Умови для проживання онука за даною адресою задовільні (а.с.10). Як слідує із інформації за №3540/60/01 від 08.09.2022, виданої начальником відділенням поліції №1 (м.Долина) Калуського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області С.Смижук [PERSON] , в період часу з 2020 по 2022 роки до адміністративної відповідальності притягувалися згідно з бази ІПНП України: [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] - 07.08.2020 за ст.184 КУпАП, 14.09.2021 за ст.183 КУпАП, 02.08.2022 за ст.183 КУпАП, 30.05.2022 за ст.184 КУпАП, 31.08.2022 за ст.183 КУпАП; [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] - 30.05.2022 за ст.184 КУпАП, 04.09.2022 за 183 КУпАП (а.с.13). У відповідності до довідки №170/3 від 29.08.2022, виданої КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» ДМР центральна ЛКК, згідно із заключенням ЛКК [PERSON] , 1964 р.н. є здоровою та може бути опікуном (а.с.9). Довідка про доходи за №274 від 01.09.2022, видана Західною філією ТОВ «Секьюрайні», [PERSON] , свідчить про те, що чоловік позивачки займає посаду охоронця на даному підприємстві. Загальна сума доходу за період з лютого 2022 року по липень 2022 становить 40191,03 грн (а.с.11). Відповідно до довідки про доходи №5773 3494 9777 1714 [PERSON] , виданої Калуським об`єднаним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області встановлено про те, що сума пенсії останнього за період з 01.01.2022 по 31.07.2022 складає 29901,40 грн (а.с.12). Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків (Постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18, Постанова Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц, провадження № 61-4022 св 19). Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підтвердження родинних відносин позивачки та малолітнього [PERSON] , [INFO] надано свідоцтво про народження останнього (а.с.7), свідоцтво про народження відповідача [PERSON] (а.с.6) його батька, відповідно до яких [PERSON] приходиться рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Отож позивачка наділена правом на звернення до суду із даним позовом. Ч.4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Долинської міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №572 від 18.11.2022 (а.с.34-36) - орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по відношенню до їхнього малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Суд враховує, що наявність вини належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що фактично відповідачі не цікавляться життям своєї дитини, хоч мали таку можливість, всі питання щодо його виховання вирішуються бабусею. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про свого сина, про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не проявляють заінтересованості в його подальшій долі, не цікавляться його успіхами, станом здоров`я, вихованням, не проявляють щодо нього батьківської уваги і турботи, не відвідують та не спілкуються з ним, тобто самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, не маючи жодних перешкод у його виконанні, підтверджується викладеними вище доказами, дослідженими у судовому засіданні. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідачів від обов`язків по вихованню своєї дитини, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідачів вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. Виходячи з вище викладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими, що підтверджені належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначення опікуна, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Як зазначено у частинах 3 та 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Ст. 62 цього ж Кодексу визначено, що опіка та піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка їх потребує, або за місцем проживання піклувальника (опікуна). Як встановлено з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №572 від 18.11.2022 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по відношенню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також затверджено подання про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] . Служба у справах дітей вирішила за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] , оскільки перша є їхньою рідною бабусею, за своїми особистими якостями може створювати умови для всебічного розвитку дитини, а також забезпечити належний догляд та виховання і може бути призначена опікуном над онуком, не знятої чи непогашеної судимості не має, проживає з онуком, має доброзичливі стосунки з дитиною (а.с.37-38). Підстав, які унеможливлюють призначення [PERSON] опікуном над її онуком не встановлено в ході судового розгляду. З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за можливе призначити позивачку [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною- [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, ст.ст. 1, 3-5, 7, 19, 141, 150, 155, 164-167, 243-244, 247 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 18 Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved