Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Зобов`язано солідарно [PERSON] , [PERSON] повернути ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість в сумі 58 827,92 доларів США, у разі неможливості виконати рішення про повернення коштів у доларах США стягнути із них солідарно суму, еквівалентну до курсу НБУ у гривнях (за станом на 05.07.2010 року вказана сума становить 465 358 грн. 26 коп.). Стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», судовий збір 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн, а всього 1820 грн. 11 березня 2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» та ТОВ "Фінансова компанія "Есаймент" укладені договір про відступлення прав вимоги від 11.03.2020 року та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 11.03.2020 року, відповідно до яких ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» відступив шляхом продажу ТОВ "ФК "Есаймент", права вимоги, що належали ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» за відповідними договорами, до яких зокрема, входять права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 37/05-840/100 від 01.12.2005 року та укладеними на забезпечення їх виконання за договором іпотеки №37/05-840/100-01 від 01.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І., зареєстрованого в реєстрі за №5375. 03.07.2020 Святошинським районним судом м. Києва по справі №759/5608/20 постановлено ухвалу, якою змінено сторону позивача у справі №2-3433-1/10 ПАТ "КБ "Хрещатик" замінено на його правонаступника ТОВ "ФК "Есаймент", також змінено сторону стягувача ПАТ "КБ "Хрещатик" на його правонаступника ТОВ "ФК "Есаймент". В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором №37/05-840/100 від 01.12.2005 року між ПАТ "КБ "Хрещатик" та [PERSON] було укладено договір іпотеки №37/05-840/100-01 від 01.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І., зареєстрованого в реєстрі за №5375. За умовами договору іпотеки, в іпотеку іпотекодержателю було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2021 року ТОВ "ФК "Есаймент" зареєструвало право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19.05.2021 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна ТОВ "ФК"Есаймент" стало відомо, що на зазначеній вище квартирі , яка належить на праві приватної власності позивачу, накладено арешт на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №270/18 від 10.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 12489199. А, тому позивач позбавлений права вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної вище квартири, яка належить позивачу на праві приватної власності, а відповідний арешт порушує законне право розпоряджатися своєю власністю. З метою порушено права 07.05.2021 року позивач звернувся до відділу ДВС з відповідною заявою про зняття арешту з майна. 17.05.2021 року на адресу позивача надійшов лист, відповідно до якого надано інформацію про хід виконання виконавчого провадження №4652901. 21.05.2021 року на адресу позивача надійшов лист з відділу ДВС №42827, яким надано інформацію про хід виконання виконавчого провадження №46528901. 07.06.2021 року на адресу позивача надійшов лист від 01.06.2021 року від управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві, згідно якого ідентифікувати арешт накладений на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №270/18 від 10.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 12489199 не виявляється можливим, а тому відсутні підстави для зняття відповідного арешту майна. Ухвалою суду від 20.07.2021 року вілкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання(ас.79). Ухвалою суду від 30.06.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового засідання(ас.105). В судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність та просив суд задовольнити позов(ас.115). Відповідачі та тертя особа в судове засідання не з"явилися, про час та місце слухання справи судом повідомлялися належним чином(ас.112-113-114). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2010 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Зобов`язано солідарно [PERSON] , [PERSON] повернути ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість в сумі 58 827,92 доларів США, у разі неможливості виконати рішення про повернення коштів у доларах США стягнути із них солідарно суму, еквівалентну до курсу НБУ у гривнях (за станом на 05.07.2010 року вказана сума становить 465 358 грн. 26 коп.). Стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», судовий збір 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн, а всього 1820 грн.(ас.38). Судом встановлено, що 11 березня 2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» та ТОВ "Фінансова компанія "Есаймент" укладені договір про відступлення прав вимоги від 11.03.2020 року та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 11.03.2020 року, відповідно до яких ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» відступив шляхом продажу ТОВ "ФК "Есаймент", права вимоги, що належали ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» за відповідними договорами, до яких зокрема, входять права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 37/05-840/100 від 01.12.2005 року та укладеними на забезпечення їх виконання за договором іпотеки №37/05-840/100-01 від 01.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І., зареєстрованого в реєстрі за №5375 (ас. 27-36). Судом встановлено, що 03.07.2020 Святошинським районним судом м. Києва по справі №759/5608/20 постановлено ухвалу, якою змінено сторону позивача у справі №2-3433-1/10 ПАТ "КБ "Хрещатик" замінено на його правонаступника ТОВ "ФК "Есаймент", також змінено сторону стягувача ПАТ "КБ "Хрещатик" на його правонаступника ТОВ "ФК "Есаймент".(ас.39-40). Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором №37/05-840/100 від 01.12.2005 року між ПАТ "КБ "Хрещатик" та [PERSON] було укладено договір іпотеки №37/05-840/100-01 від 01.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І., зареєстрованого в реєстрі за №5375,за умовами договору іпотеки, в іпотеку іпотекодержателю було передано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (ас.41-45). Судом встановлено, що 26.04.2021 року ТОВ "ФК "Есаймент" зареєструвало право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (ас.4). Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Шершун Н.К. за реєстраційним номером45316180 квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності ТОВ "ФК "Есаймент", відповідно до заяви [PERSON] , що підтверджує згоду іпотекодавця на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки (ас.76). Судом встановлено, що 19.05.2021 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна ТОВ "ФК"Есаймент" стало відомо, що на зазначеній вище квартирі , яка належить на праві приватної власності позивачу, накладено арешт на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №270/18 від 10.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 12489199(ас.4-5). Судом встановлено, що з метою порушено права 07.05.2021 року позивач звернувся до відділу ДВС з відповідною заявою про зняття арешту з майна (ас.6). Судом встановлено, що 17.05.2021 року на адресу позивача надійшов лист, відповідно до якого надано інформацію про хід виконання виконавчого провадження №4652901. Судом встановлено, що 21.05.2021 року на адресу позивача надійшов лист з відділу ДВС №42827, яким надано інформацію про хід виконання виконавчого провадження №46528901. Судом встановлено, що 07.06.2021 року на адресу позивача надійшов лист від 01.06.2021 року від управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві, згідно якого ідентифікувати арешт накладений на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №270/18 від 10.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 12489199 не виявляється можливим, а тому відсутні підстави для зняття відповідного арешту майна. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 сг. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов"язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 6 ст. 3 названого ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов"язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення па предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи декількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановляє, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved