Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадоховим Ю.Н., який зареєстрований в реєстрі за № 72, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Бадаховим Ю.Н. було вчинено виконавчий напис № 72 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в загальній сумі 457 200,00 грн., а також 5000,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. Позивач посилався на те, що визначена виконавчим написом заборгованість не відповідає дійсності, не є безспірною, у нотаріуса не було документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, позивачем зазначено, що письмову вимогу йому надіслано не на адресу його проживання. Також позивач звертає увагу, що нотаріусом при посвідченні Договору про участь батьків у забезпеченні умов життя та виховання неповнолітніх дітей та утримання дітей не було роз`яснено сторонам положення п. 2 ст. 189 СК України. Позивач вважає, що є наявні законні та обґрунтовані підстави для визнання виконавчого напису № 72, вчиненого 27.01.2021 року приватним нотаріусом Бадаховим Ю.Н., таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки вчинений з порушенням вимог законодавства, з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а за період, який визначено у виконавчому написі, а саме: з 06.02.2020 року по 20.10.2020 року, відсутня заборгованість у сумі 457 200,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 27.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Юрієм Назіровичем і зареєстрованим в реєстрі за №72. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича належним чином засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи, що містить документи на підставі яких 27.01.2021 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №72. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представником позивача було подано заяву, в якій він просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити та розгляд справи здійснити за відсутності позивача та його представника. Відповідач та представник відповідача, в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справу за його відсутності та просив відмовити у задоволенні позову. Представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовної заяви. Звертає увагу суду, що до позовної заяви не надано доказів виконання позивачем умов Договору про участь батьків у забезпеченні умов життя та виховання неповнолітніх дітей та утримання дітей. У зв`язку з невиконанням позивачем своїх обов`язків 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Бадаховим Ю.Н. вчинено виконавчий напис № 72, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. Представник відповідача зазначає, що виконавчий напис було вчинено у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У відзиві також зазначено, що відповідач наголошує на тому, що при посвідченні договору нотаріусом було роз`яснено зміст п. 2 ст. 189 СК України Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.Н. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення та надав належним чином засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи, що містить документи на підставі яких 27.01.2021 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №72. Третя особа Печерський районний ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 06 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про участь батьків у забезпеченні умов життя та виховання неповнолітніх дітей та утримання дітей, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крижановською В.П. та зареєстрований в реєстрі за № 62. Згідно п. 4.1. Договору від 06.02.2017 року батьки погодили, що витрати на забезпечення дітей батьки несуть спільно в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до пунктів 4.3.-4.6. Договору від 06.02.2017 року враховуючи те, що за договором, діти проживають з матір`ю, батьки погодили, що на утримання дитини, батько зобов`язаний щомісяця сплачувати кошти - аліменти у порядку та розмірі, встановлених цим договором, а мати зобов`язана забезпечити цільове використання коштів відповідно до договору. Батьки погодили, що розмір аліментів сукупно на усіх дітей складатиме 24 000 гривень (двадцять чотири тисячі гривень 00 копійок) на місяць (п. 4.4.). Відповідно до п. 4.5. Договору Батько сплачує аліменти щомісячно, не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного місяця за поточний місяць шляхом передачі коштів матері. Суд встановив, що сторони в Договорі встановили готівковий порядок розрахунків, банківські реквізити відповідача в Договорі не зазначені. 27 січня 2021 року на підставі Договору про участь батьків у забезпеченні умов життя та виховання неповнолітніх дітей та утримання дітей приватним нотаріусом Бадаховим Ю.Н. вчинено виконавчий напис № 72, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в загальній сумі 457 200,00 грн., а також 5000,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. 27 січня 2021 року державним виконавцем Левіцькою Л.С. винесено постанову від 04 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64346584 з примусового виконання виконавчого напису № 72, вчиненого 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Бадаховим Ю.Н. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 р. № 201/1662/16-ц. З матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості, оскільки нотаріусом при вчиненні вказаної нотаріальної дії не було встановлено факту безспірності заборгованості, не перевірено чи повідомлений боржник у встановленому законом порядку про існування у нього заборгованості. Також, суд звертає увагу, що за змістом п. 4.16. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при посвідченні договору про сплату аліментів на дитину нотаріусом роз`яснюється зміст пункту 2 статті 189 Сімейного кодексу України з одночасним зазначенням про це у тексті договору у частині можливості стягнення аліментів у безспірному порядку на підставі виконавчого напису у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором. Однак, в порушення вищезазначеної норми, в Договорі про участь батьків у забезпеченні умов життя та виховання неповнолітніх дітей та утримання дітей від 06 лютого 2017 року не зазначено про відповідне роз`яснення пункту 2 статті 189 Сімейного кодексу України. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми чинного законодавства, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. та за подання зави про забезпечення позов у сумі 454 грн.

Outcome: approved