Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить: встановити факт батьківства померлого [INFO] в с. Смолдирів Новоград-Волинського району Житомирської області [PERSON] щодо доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Новоград-Волинський Житомирської області, та [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Новоград-Волинський Житомирської області, та внести зміни в актовий запис № 455 від 21.09.2007 року про народження [PERSON] та в актовий запис № 533 від 26.10.2010 року про народження [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви зазначає, що вона проживала у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01 вересня 2006 року і до його смерті, яка настала [INFO] в селі Смолдирів. Під час цього шлюбу при житті [PERSON] у них народились двоє дітей: [INFO] донька [PERSON] , [INFO] донька [PERSON] , яких [PERSON] визнавав своїми, але не зареєстрував себе їх батьком, оскільки під час народження дітей і під час їх реєстрації у відділі РАЦС він перебував на заробітках за межами області, а тому запис про батька дітей було вчинено відповідно до ст. 135 СК України. Неодноразово вели мову про реєстрацію [PERSON] батьком дітей , але ця дія все відкладалась, а затим [PERSON] важко захворів та [INFO] помер. Соціальну допомогу як одинока мати не отримувала, бо у неї був чоловік [PERSON] . Іншої сім`ї у [PERSON] не було і інших дітей, крім їхніх доньок у нього немає. Оформити право на пенсію за втратою годувальника вона не може, бо батько дітей [PERSON] має лише два роки офіційного стажу роботи. Встановлення факту батьківства необхідно їй для оформлення права дітей на спадщину батька . У померлого залишилось спадкове майно, а саме : житловий будинок за [ADDRESS] , у якому вони всі зареєстровані та проживають, а також земельна ділянка (пай) площею 1,9704 га для ведення товарного с/г виробництва. Спадкоємців першої черги, крім їхніх дітей, у померлого [PERSON] немає. Спадкоємцями другої черги померлого є його брат та сестра, що вказані заінтересованим особами у справі. Вони зможуть підтвердити той факт, що їх брат [PERSON] є батьком її доньок [PERSON] та [PERSON] , та те, що він визнавав їх своїми, а тому на його спадщину брат і сестра не претендують, що свідчить про те, що спору з цього приводу між нами немає. Заявник в судове засідання не з`явилася, в уточненій позовній заяві зазначила, що просить встановити факт батьківства [PERSON] , щодо доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та внести в актовий запис про народження доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в графу відомості про батька зазначити - [PERSON] . Заявник просила розгляд справи провадити без її участі, вимоги заяви підтримує повністю. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви в яких просили розглядати справу без їхньої участі. Заяву вважають обгрунтованою та такою що підлягає задоволенню. Представник Баранівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився. Направили на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника РАЦСу, щодо задоволення заяви не заперечують. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України, ч.ч.2-3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. В ч.8 ст. 7 СК України законодавець закріпив, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування ст. 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в заяві лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18). В п.7 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст. 89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Смолдирів Баранівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.09. 2021 (а.с. 9 ). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.09.2007 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , де у графі «батьки» вказано: батько [PERSON] та мати [PERSON] (заявник ) (а.с. 5), а з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.2010 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , де у графі «батьки» вказано: батько [PERSON] та мати [PERSON] (заявник ) ( а.с. 6). Згідно копії актового запису про народження №455 від 21.09.207 року відносно [PERSON] , [INFO] підставою для запису відомостей про батька, заява матері від 21.09.2007 року, тобто відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.25).Згідно копії актового запису про народження № 583 від 26.10.2010 року відносно [PERSON] , [INFO] підставою для запису відомостей про батька, заява матері від 26.10.2010 року, тобто відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.26). Згідно копії виконкому Баранівської міської ради № 346 від 29.09.2021 року [PERSON] з 01.09.2006 року проживала з [PERSON] у незареєстрованому шлюбі ( а.с. 10). Факт батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підтвердили своїми письмовими заявами заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, у суду відсутні будь-які підстави не довіряти поданій до суду заяві заявника та заінтересованих осіб, письмовим доказам, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими і в своїй сукупності з достовірністю підтверджують спільне проживання батьків дітей і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до зачаття дитини; визнання покійним [PERSON] свого батьківства та спільне утримання дітей при житті, і відповідно підтверджують походження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , який помер [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що факт батьківства, а саме: що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доведеним. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. В ст. 134 СК України законодавець закріпив, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно підлягають\~внесенню зміни\~до актового\~запису № 455 від 21.09.2007 року про народження [PERSON] та в актовий запис № 583 від 26.10.2010 року про народження [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved