Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 18 серпня 2018 року Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №38, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти та утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з 18 серпня 2018 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивач та відповідач проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю. Точне місцезнаходження чоловіка їй не відомо. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаємопорозуміння, небажання батька утримувати власну дитину та займатися її вихованням. Вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому просить не надавати строк на примирення. Позивач в позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] повторно виданого 27 липня 2002 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували свій шлюб 18 серпня 2018 року за актовим записом №38. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2017 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Про що зроблено відповідний актовий запис №161. З копії довідок про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від 16.04.2022 року №3525-5001108001 та від 16.04.2022 року №3525-5001108563 встановлено, що [PERSON] та її донька [PERSON] фактично проживають за адресою [ADDRESS] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, внаслідок чого суд вважає за можливе розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Окрім цього, згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання не досягнута, а тому право позивачки на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з 28.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Після розлучення, дружині слід залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved