Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

У вересні 2022 до суду звернулася ВМР з позовною заявою відповідно до якої просила визнати за Центральною регіональною філією ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» право на внесення змін до конфігурації (координат поворотних точок) меж земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:008:0018, площею 0,0979 га, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в [ADDRESS] , у відповідності до затвердженої технічної документації та встановлених меж в натурі (на місцевості), без згоди власника даної земельної ділянки [PERSON] . Мотивував тим, що кадастровий план вказує на той факт, що при внесені до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 0510136600:02:008:0118 власником якого є відповідач, допущено помилку, в результаті якої відбулося зміщення координат поворотних точок земельної ділянки. Між межею земельної ділянки з кадастровим номером 0510136600:02:008:0117 та межею земельної ділянки з кадастровим номером 0510136600:02:008:0118 - знаходиться земельна ділянка комунальної власності Вінницької міської територіальної громади, площею 0,0036 га, по території якої прокладено лоток для відводу води. Земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:02:008:0018, власником якої є [PERSON] , внесена до Державного земельного кадастру в конфігурації відмінній від встановлених технічною документацією меж, у зв`язку з чим порушено права Вінницької міської територіальної громади. При зверненні державного підприємства до [PERSON] про добровільну зміну внесення змін до конфігурації (координат поворотних точок) меж земельної ділянки той проігнорував пропозицію, а без згоди власника не можливо провести роботу по розробці технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та виправити невідповідність просторового розміщення земельної ділянки до її фактичного місця розташування. Ухвалою суду 30.09.2022 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов з підстав наведених у ньому. Надав клопотання про залишення судових витрат за міською радою. Відповідач у встановлений судом строк надав відзив у якому проти позову заперечив та зазначив, що стороною позивача не доведено, що земельна ділянка, яка межує із його належить Вінницькій міській раді. Звертає увагу про відсутність будь- яких доказів щодо самовільного зайняття ним земельної ділянки комунальної власності чи порушення земельного законодавства. Вважає, що позивач не вживав заходів щодо врегулювання питання по встановленню чи відновленню меж земельної ділянки. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та зазначив, що він звертався до ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» з проханням внесення змін до конфігурації (координат поворотних точок) меж земельної ділянки, проте це було у вигляді усної вимоги, заяви він не писав. Також суду повідомив, що він звертався до органів прокуратури для встановлення вини осіб, які виготовили документацію із помилками та притягнення їх до відповідальності. Представник Центральної регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знав про те, що йому приходять повідомлення від державного підприємства. Вона згодна, що необхідно внести зміни. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту серії ЯМ № 677233 земельна ділянка з кадастровим № 0510136600:02:008:0117 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за законом від її батька [PERSON] . Вказаний акт містить план меж земельної ділянки за кадастровим номером № 0510136600:02:008:0117, відповідно до якого ділянка межує: від А до Б - землі Вінницької міської ради (вулиця Бєлінського); від Б до В - землі гр. [PERSON] ; від В до Г - землі гр. [PERSON] ; від Г до А - землі Вінницької міської ради. [PERSON] звернулася до Вінницької міської ради із заявою відповідно до якої просила вжити заходів спрямованих на звільнення фактично захоплених земель з огляду на те, що між її земельною ділянкою та земельною ділянкою кадастровий номер 0510100000:02:008:0018 протікає струмок, русло даного струмка було прокладено в трубу з метою недопущення підтоплення вулиць та будинків. З інформації, яка міститься в публічній кадастровій карті та є загальнодоступною, що земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:02:008:0018 занесена до бази Державного земельного кадастру в конфігурації, що не відповідає її реальним межовим знакам. До конфігурації\~земельної ділянки\~0510100000:02:008:0018,\~що міститься\~в базі\~Державно земельного\~кадастру,\~вказана земельна\~ділянка розташована\~безпосередньо на\~трубі в\~якій протікає\~струмок,\~що унеможливлює,\~доступ до\~останньої для\~її прочищення\~та обслуговування.Крім того, земельна ділянка 0510100000:02:008:0018 в конфігурації, що внесена до Державного земельного кадастру, займає значну частину дороги по [ADDRESS] , що порушує права власників та користувачів земельних ділянок, які розташовані по [ADDRESS] та спричиняє труднощі при роз`їзді авто. Власником земельної ділянки із кадастровим № 0510100000:02:008:0018 є [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до кадастрового плану, виготовленого МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 0510136600:02:008:0118, яка розташована в [ADDRESS] , внесено до Державного земельного кадастру таким чином, що вона межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 0510136600:02:008:0117, займає земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Вінницької міської територіальної громади, а саме: частину дороги по [ADDRESS] та земельну ділянку, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 0510136600:02:008:0117. Між межею земельної ділянки з кадастровим номером 0510136600:02:008:0117 та межею земельної ділянки з кадастровим номером 0510136600:02:008:0118 - знаходиться земельна ділянка комунальної власності Вінницької міської територіальної громади, площею 0,0036 га. Вінницька міська рада листом від 04.10.2021 року повідомила ДП «Поділлягеодезкартографія», що земельна ділянка площею 0,0979 га, кадастровим номером 0510136600:02:008:0118 по [ADDRESS] , внесена до бази Державного земельного кадастру в конфігурації, відмінній від реальних межових знаків, що створює перешкоди для користувачів суміжних ділянок. В зв`язку з цим, позивач просив ДП «Поділлягеодезкартографія», як розробника технічної документації, здійснити виїзд за місцезнаходженням ділянки та встановити її реальні межові знаки та внести зміни до бази Державного земельного кадастру. ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» визнало обставини, викладені в листі ВМР від 04.10.2021 року, однак повідомило, що неодноразово зверталось з листами до власника земельної ділянки за кадастровим номером № 0510100000:02:008:0018 - [PERSON] з пропозицією, за рахунок коштів підприємства, розробити технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виправити невідповідність просторового розміщення земельної ділянки до її фактичного місця розташування. Натомість, [PERSON] проігнорував пропозицію, а ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство», без згоди власника, не вбачає можливості провести вказаний вид робіт. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (далі- ЗК України), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно з ч.ч. 1, 3, 6 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відновлення меж земельної ділянки на місцевості передбачає повторне винесення меж у натурі на підставі наявної земельно-кадастрової документації. За змістом\~ч.\~1\~ст.\~79\~Земельногокодексу України земельна ділянка представляє собою частину земної поверхні, що має фіксовані межі, характеризується певним місцем розташування, природними властивостями, фізичними параметрами, правовим і господарським станом та іншими характеристиками. Межі земельної ділянки фіксуються у землевпорядній документації (кадастровому плані земельної ділянки) та виносяться на місцевість (в натурі) на підставі технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки із оформленням Акту винесення меж земельної ділянки в натурі. Місце розташування земельної ділянки фіксується прив`язкою її меж і крайніх точок до мережі координат (геодезичної мережі). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених ст. 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до ст. 107 ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Згідно із п. 2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (далі - Інструкція) встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до пункту 2.3 Інструкції, для встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) охоплюється комплекс робіт, а саме: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи Із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» - відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів. При цьому, згідно зі ст. 31 Закону України «Про землеустрій», внесення змін до документації із землеустрою здійснюється особою, яка відповідно до вимог цього Закону може бути розробником документації із землеустрою за рішенням власника землі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дослідивши надані докази та вислухавши пояснення сторін приходить до висновку про задоволення позовних вимог з тих підстав, що державним підприємством дійсно допущено помилку та внесено до бази Державного земельного кадастру в конфігурації, відмінній від реальних межових знаків, що створює перешкоди для користувачів суміжних земельних ділянок в тому числі земель комунальної власності. Тому суд вважає, що відновлення меж земельної ділянки в натурі та виправляння невідповідності просторового розміщення до її фактичного розташування буде сприяти відновленню прав усіх власників земельних ділянок та не буде порушувати їх прав на законне володіння їх земельною ділянкою. Суд вважає за необхідне взяти до уваги клопотання позивача з огляду на принцип диспозитивності та залишити судові витрати за позивачем. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved