Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

В лютому 2022 року Представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свої вимог вказав, що 04.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №357-100/ФК-08, відповідно до умов якого, ТОВ «Український промисловий банк» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 964 450 грн., Так, 04.03.2008 року сторонами підписано графік платежів за договором, що є Додатком №1 до Кредитного договору. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та НБУ укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, який посвідчено ПН КМНО Соколовим О.Є. Так, відповідно до п.4.1 Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 р. , Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними договорами. 22.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги. Таким чином на підставі договору до позивача перейшли всі права кредитора. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував зобов`язання по кредитному договору, утворилась заборгованість, яка складається: 948 380,00 грн.- заборгованість по тілу кредиту; 455 262,38 грн.- заборгованість по нарахованим порцентам; 64811,04 грн.- заборгованість по комісіям. У зв`язку із чим представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 000, 00 грн. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.05.2022 р. відкрито провадження у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12.09.2022 року закрито підготовче провадження призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). На підставі ч. 10 ст. 187 ЦПК України виклик відповідача в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, не одноразова. Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 04.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №357-100/ФК-08, відповідно до умов якого, ТОВ «Український промисловий банк» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 964 450 грн. Так, 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, який посвідчено ПН КМНО Соколовим О.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 2258. Так, відповідно до п.4.1 Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 р., Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними договорами. 22.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги. Таким чином на підставі договору до позивача перейшли всі права кредитора. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного «кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Прострочена заборгованість за кредитом складає: 948 380,00 грн.- заборгованість по тілу кредиту; 455 262,38 грн.- заборгованість по нарахованим порцентам; 64811,04 грн.- заборгованість по комісіям. Додаткових нарахувань, штрафних санкцій, пені з моменту відступлення права вимоги, новим кредитором нараховано не було. Сплати коштів зі сторони відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором також не було. З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором, позивач надіслав відповідачу, вимогу про погашення простроченої заборгованості . Разом з тим, зазначені в вимозі порушення умов кредитного договору відповідачем усунуті не були. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується видати гроші кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до частин 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 400 000,00 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 6 000,00 гривень.

Outcome: approved