Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на такі обставини. [INFO] в с. Першотравневе, Комінтернівського району, Одеської області у віці 78 років померла [PERSON] , про що у Книзі смертей зроблено відповідний актовий запис за № 43 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1932 га яка знаходиться в [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила на випадок смерті, залишила заповіт яким заповіла мені все належне її майно і все, на що вона матиме право. Заповіт посвідчено секретарем Першотравенової сільської ради Комінтернівського району Одеської області 02.06.2006 року, зареєстровано у реєстрі за № 88. 03.08.2011 року позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку нотаріус видавати відмовився рекомендувавши звернутися до суду. До складу спадкового майна також входить земельна ділянка загальною площею 0, 1932 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 5122784200:02:001:0334, цільового призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 108023, виданого на підставі рішення сесії УІ скликання Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 22 лютого 2007 року № 102-У, в якому відсутня дата та номер реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, але відомості щодо вищезазначеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі відсутні, тобто право власності на земельну ділянку не було зареєстровано згідно діючого на той час законодавства. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, просив про задовольнити позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача Визирської сільської ради Одеського районного суду в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином шляхом надсилання повісток. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 26.08.2009 року. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким усе майно що належатиме їй на день смерті заповідала [PERSON] , заповіт посвідчено секретарем Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області Яценюк Л.Н. та зареєстровано в реєстрі за №88. Спадкоємець [PERSON] у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, та за його заявою 03.03.2010 року заведено спадкову справу № 31/2010. Згідно зазначеної спадкової справи [PERSON] єдиний спадкоємець померлої [PERSON] який звернувся із заявою про прийняття спадщини. 03 серпня 2011 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом яка, складається з: земельної ділянки площею 3,43 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, кадастровий номер 5122784200:01:0020542, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серп ЯБ № 902968, виданого на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 01 грудня 2005 року № 1417, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010652400197 від 03 березня 2006 року. Відповідно Рішення УІ сесії Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області V скликання від 22 лютого 2007 року № 102-V «Про передачу земельних ділянок громадянам України у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», [PERSON] передано безкоштовно земельну ділянку площею 0,1932 га в селі і [ADDRESS] . Відповідно до Інформації, наданої сектором №2 відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 13 липня 2022 року № 2-15-0.1152-1462/340-22/110-20, відомості про власника [PERSON] в Державному земельному кадастрі відсутні, Поземельна книга на земельну ділянку на земельну ділянку за кадастровим: 5122784200:02:001:0334 не відкривалась. Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,1932 га, кадастровий номер: 5122784200:02:001:0334, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за [PERSON] не зареєстровано. Листом від 27.07.2022 року Держаним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області Керусу В.С. надано роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не оформила своє право власності на земельну ділянку площею 0,1932 га, кадастровий номер: 5122784200:02:001:0334, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд . (присадибна ділянка), відповідно до ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений положеннями ст. 118 ЗК України. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як передбачено положеннями ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , отримавши рішення про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки, виготовила технічну документацію по складанню державного акту про право приватної власності на землю та отримала державний акт, однак за життя виникле в неї право на неї не зареєструвала. У той же час, право на земельну ділянку, яке виникло за життя у спадкодавця, входить до складу спадщини та не припинилося внаслідок смерті [PERSON] .. При цьому спадкодавець вчинила всі дії спрямовані на набуття майна у власність (приватизацію земельної ділянки) однак право власності на земельну ділянку вчасно не оформлено Оскільки померла [PERSON] не встигла оформити правовстановлюючий документ про проведену державну реєстрацію прав на набуте нею майно, зазначене перешкоджає позивачу [PERSON] здійснити право спадкування на нього і отримати свідоцтво про право на спадщину, із яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкодавця, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відтак заявлене позивачкою право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved