Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

29 вересня 2022 року поштою суд отримав позов від [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Під час шлюбу сторін у подружжя народився син, [PERSON] , [INFO] . При цьому рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу до досягнення дитиною повноліття. Зазначав, що позивач останні роки працює та мешкає в Польщі, має житло та стабільну роботу, через деякий час, між сторонами було досягнуто домовленість про те, що їх спільний син, [PERSON] , буде мешкати разом з батьком в Польщі, проти чого відповідачка не заперечувала, оскільки на той час вона мешкала в Італії, надавши згоду, за якою вона не заперечувала проти того, щоб дитина перебувала разом із батьком. Так з 2018 року позивач піклується та виховує сина, [PERSON] , самостійно, а син перебуває на його повному утриманні, відвідує місцеву школу, проживаючи разом із батьком в Польщі, батько утримує його та забезпечує належні умови для гідного життя своєї дитини. Однак зазначав, що з позивача стягуються аліменти на підставі рішення суду, тому він наразі змушений звернутись до суду задля припинення стягнення аліментів, оскільки син з ним самеи перебуває та повністю на його утриманні. Просив суд припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач, [PERSON] , до судового засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Кафтасьєва Г. В., до суду також не з`явилась, надавши заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, підтримуючи при цьому позовні вимоги [PERSON] повністю, які просила суд задовольнити. Відповідачка, [PERSON] , до судового засідання не з`явилась з невідомих суду причин повторно, будучи повідомленою про час та місце слухання справи належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК. Отже, за ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом було встановлено, що за рішенням від 10 лютого 2016 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 3 червня 2016 року Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 556 від 12 травня 2009 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно із рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 22 вересня 2015 року, яке набуло чинності 5 жовтня 2015 року, вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , до повноліття дитини. Суд також встановив, що відповідно до перекладу з польської на українську мову шкільних свідоцтв від 26 червня 2020 року, від 25 червня 2021 року, від 24 червня 2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідував у 2019/2020 році 4-й клас, у 2020/2021 році 5-й клас, у 2021/2022 році 6-й клас початкової школи № 46 в м. Щецин Західно-поморського воєводства Польщі. Також за довідками про реєстрацію тимчасового проживання від 14 серпня 2019 року та від 14 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] -поморського воєводства Польщі з 14 серпня 2019 року по 3 лютого 2023 року. Крім того відповідно до посвідчених у генеральному консульстві України в Мілані заяв від 13 травня 2019 року та від 5 лютого 2021 року [PERSON] вбачається, що остання надавала свою згоду на виїзд з 1 червня 2019 року по 1 червня 2020 року та з 1 березня 2021 року по 1 березня 2022 року, зокрема, до Польщі малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у супроводі його батька, [PERSON] , який у свою чергу має тимчасове посвідення на право перебвання у Польщі до 3 лютого 2023 року. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Можливість звільнення особи від сплати аліментів у випадку зміни її матеріального або сімейного стану, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, передбачена ст. 273 СК України. Суд встановив, що з 14 червня 2019 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає постійно із батьком в [ADDRESS] , де відвідує місцеву школу, тобто перебуваючи на його утриманні. Таким чином суд дійшов висновку, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінились обставини, оскільки спільна для сторін дитина стала постійно проживати разом із батьком зі згоди матері, тому сукупність вказаних обставин дає право на звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідачки, з якою [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 25 червня 2018 року по справі № 753/23672/16-ц. Отже, зважаючи на викладене вмотивування, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання спільного для сторін сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 22 вересня 2015 року по справі № 212/6085/15-ц.

Outcome: approved