Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» адвокат Мартиненко В. В. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 11 листопада 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С08.201.75137 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки (далі по тексту рішення - Договір). Відповідно до п. 3 Договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії на поточному рахунку на таких умовах: максимальний ліміт кредитної лінії - 200 000,00 гривень; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Договору, становить 11 600,00 гривень; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії - 48,00 % річних. На виконання умов Договору банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 11 600,00 гривень строком до 11 листопада 2021 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит зі сплатою відсотків за користування ним та іншими платежами, передбачені Договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором № С08.201.75137 від 11 листопада 2016 року за [PERSON] станом на 03 грудня 2020 року рахується заборгованість у розмірі 35 335, 79 гривень, складовими якої є: 11 600,00 гривень - заборгованість за основним боргом; 23 735,79 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги до [PERSON] за Договором № С08.201.75137 від 11 листопада 2016 року. Представник позивача вказує, що на підставі ст. 625 ЦК України відповідачу на встановлену суму заборгованості за Договором нараховано також 3% річних та інфляційні втрати. Загальна сума заборгованості відповідача, включаючи тіло кредиту, відсотки, 3% річних та інфляційні втрати становить 40 048,79 гривень. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 40 048,79 гривень та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою судді від 16 травня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача ТзОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С08.201.75137 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки (а.с.5). Відповідно до п. 2 Договору № С08.201.75137 від 11 листопада 2016 року Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Відповідно до п. 3 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - Кредитна лінія та/або Кредит) на наступних умовах: - Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. (п.п. 3.1. Договору); - Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 11 600,00 гривень п.п. 3.2. Договору); - Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00 % річних (п.п. 3.3. Договору). Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику кредит у сумі 11 600,00 гривень строком до 11 листопада 2021 року, а Позичальник зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: wwvv.ideabank.ua ) згідно з умовами цього Договору. Згідно з п. 4 Договору підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Типовим графіком і розрахунком сукупної вартості Кредиту. Відповідно до п.п. 5.1 Угоди Клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмірі в межах кредитного ліміту, визначеного п.п. 3.1. Договору. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 03 грудня 2020 року має заборгованість у розмірі 35 335, 79 гривень, складовими якої є: 11 600,00 гривень - заборгованість за основним боргом; 23 735,79 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги до [PERSON] за Договором № С08.201.75137 від 11 листопада 2016 року. Після закінчення строку кредитного договору, у зв`язку із подальшим не виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за Договором, позивач здійснив нарахування 3 % річних на суму заборгованості та інфляційних втрат, що передбачено ст. 625 ЦК України. Відповідно до представленого позивачем розрахунку 3% річних на суму заборгованості відповідача становить 1 144,07 гривень, інфляційні втрати - 3 568,93 гривень 30 листопада 2021 року позивач на адресу відповідача надіслав досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в 30-ти денний термін з моменту отримання вимоги. Матеріали справи не містять відомостей про отримання відповідачем досудової вимоги та її виконання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Наведене свідчить, що кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № С08.201.75137 від 11 листопада 2016 року в сумі - 40 048,79 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 11 600,00 гривень; заборгованості по відсотках - 23 735,79,79 гривень; заборгованість за 3% річних - 1 144,07 гривень, заборгованість за інфляційними втратами - 3 568,93 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481 гривень, що підтверджений відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved