Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якому просить: тягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова космпанія» на користь позивача невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 54 295 грн. 39 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь позивача франшизу у розмірі 2 600 грн. 00 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 гр.н 00 коп.; - вирішити питання про розподіл судових витрат у розмірі 992 грн. 40 коп. на сплату судового збору, 3000 грн. 00 коп. на оцінку збитку, 8 000 грн. 00 коп. на професійну правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2021 року у справі № 759/16886/21, винним у чиненні ДТП було визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На виконання вимог ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ № 204146134, виданого ПрАТ «УПСК». Позивач звернувся до страховика відповідача надавши всі необхідні документи. За результатами розгляду поданих документів, відповідач ПАТ «УПСК» виплатив позивачеві страхове відшкодування у розмірі 52 652 грн. 01 коп. Не погоджуючись з роміром страхового відшкодування, позивач звернувся до СОД ФОП [PERSON] з метою проведення незалежної оцінки розміру матеріального збитку, завданого власнику авто. Вартість оцінки становить 3 000 грн. 00 коп. Відповідно до висновку вартість матеріального збитку становить 169 276 грн. 00 коп. Таким чином, розмір страхового відшкодування має становити 107 857 грн. 40 коп. Виходячи з вище наведеного, з відповідача ПАТ «УПСК» на користь позивача підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування - 107 857 грн. 40 коп. Лкрім цього, з відповідача [PERSON] .Тю підлягає стягненню франшиза у розмірі 2 600 грн. 00 коп., а також моральна шкода. Ухвалою суду від 12.07.2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 30.11.2022 року заяву представника позивача [PERSON] про відмову від частини позовних вимог щодо відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», що подана в межах провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задоволено, у зв`язку з чим закрито провадження у справі в цій частині. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2021 року відповідача [PERSON] було притянуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 6). Згідно з вкзаною постановю 19.07.2021 о 17 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , та рухаючись по Кільцевій дорозі (вул. Зодчих 30), у м. Києві, під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно ж до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2021 рок., є встановленим і доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № 204146134 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ "УПСК", франшиза становить 2 600 грн. 00 коп. (а.с.8). Страховик ПАТ «УПСК» виплатив страхове відшкодування у повному та належному розмірі. До сьогодні сума 2600 грнн. 00 коп. франшизи залишається не виплаченою відповідачем, доказів протилежного матеріали справи не містять. Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що встановлення франшизи, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що і страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Згідно ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, в постанові від 04 липня 2018 року, у справі №755/18006/15-ц. Згідно п. 36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у вигляді франшизи у розмірі 2600 грн. 00 коп. знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення в повному обсязі. В іншій частині позову в частині відшкодування моральної шкоди суд відмовляє. Відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, у випадку, коли вона зазнала душевних страждань у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Факт заподіяння діями [PERSON] моральної шкоди позивачу, не знайшов свого підтвердження. Не сплачена сума франшизи не є значною. Позивач не надав суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Тому, позовна вимога щодо моральної шкоди, про стягнення якої просить суд позивач у розмірі 10 000 грн., не підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу, це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки. Згідно з п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2021 року між [PERSON] та адвокатом Конюшко Д.Б. укладено договір про надання правової допомоги № 17/12/21-БП/IL. Згідно акту виконаних робіт № 1 відповідно до договору № 17/12/21-БП/IL від 17.12.2021 року юридичні послуги адвоката становлять 8 000 грн. До позовної заяви додано прибутковий касовий ордер на суму 8 000 грн. від 28.12.2021 року. Тому суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. В частині вимог про стягнення понесеної вартості на оцінку збитку у розмірі 3 000 грн. суд не розглядає, оскільки позивач подав заяву про відмову від позову в частині вимог до відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки остання здійснила доплату страхового відшкодування у повному і належному розмірі. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, у вигляді франшизи у розмірі 2 600 грн. а також судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. та судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial