Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Смілянська міська рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області звернулась до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , однак не приймають участі у їх вихованні. Відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, систематично зловживають алкоголем, постійно вчиняють сварки та бійки між собою, не працюють та не доглядають за дітьми. На неодноразові прохання служби в справах дітей змінити своє ставлення до дітей відповідачі не реагували, на зайняття не приходили, на роботу не влаштувались. В зв`язку з чим органом опіки було прийнято рішення про доцільність позбавлення їх батьківських прав відносно всих дітей та стягнення з них аліментів на утримання дітей. Ухвалою судді від 02 травня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Прилуцьким В.О. та призначено до підготовчого судового засідання. Цією ж ухвалою закрито провадження по справі відносно [PERSON] в зв`язку з його смертю. 06 червня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Кугот В.Ф. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовільнити із підстав наведених у позовній заяві. Повідомив суду, що з відповідачкою [PERSON] працівники органу опіки та піклування неодноразово проводили бесіди щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків, однак жодного результату не було. Відповідачка не працевлаштувалась та немає можливості утримувати дітей належним чином, а тому діти були поміщені до патронатних сімей. Повідомив, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги дітям, не створює їм належні умови для проживання, розвитку та навчання. Вважає, що дітям буде краще в прийомних сім`ях або закладах де створять їм належні умови життя та розвитку, а тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно всіх її чотирьох дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд дати їй шанс на виправлення та не позбавляти її батьківських прав. Пояснила суду, що вона дійсно наразі не працює, однак її мати та бабуся дітей має змогу утримувати онуків, а тому вона їх має намір відвезти до неї. Повідомила, що має намір спілкуватись із дітьми та піклуватись про них. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення представника позивача, відповідачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 травня 2010 року вбачається, що відповідачка по справі [PERSON] з 15 травня 2010 року перебувала в шлюбі з [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 2008 року (а.с.8), серії 1 - СР 114167 від 15 травня 2010 року (а.с.9), серії [NUMBER] від 13 червня 2013 року (а.с.10), серії [NUMBER] від 12 лютого 2016 року (а.с.11). З повідомлення голови квартального комітету № 22 від 01 червня 2021 року направленого на службу у справах дітей вбачається, що голова кварткому інформує про неблагополучну родину з чотирма дітьми, які зловживають алкогольними напоями, діти без належного догляду та ніхто не контролює їх місце знаходження (а.с.13). З характеристики виданої квартальним комітетом № 22 від 18 серпня 2022 року вбачається, що [PERSON] проживає разом із дітьми, чоловіком та його батьком в будинку рідних чоловіка. Матеріальне становище родини дуже складне, батьки дітей не працюють, зловживають спиртними напоями, не дбають про дітей. Від сусідів надходять сварки про те, що в родині постійні сварки, п`янки, «розбори», нецензурна лайка. Після проведених бесід [PERSON] на деякий час виправляється і потім знову все повторюється (а.с.12). З повідомлень Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 249 від 13 вересня 2021 року, № 310 від 28 жовтня 2021 року, № 343 від 02 грудня 2021 року та № 11 від 11 січня 2022 року вбачається, що родина [PERSON] знаходиться під супроводом центру з 17 серпня 2021 року. Ситуація в родину була завжди не стабільною, однак останнім часом значно погіршилась. [PERSON] не забрала сина [PERSON] з Черкаського навчально - реабілітаційного центру «Країна Добра», хлопець є дитиною з інвалідністю, його додому привезла працівник центру, матері вдома не було, а батько спав. З родиною проводились бесіди,однак результату вони не дали. Директор вказаного закладу просив Службу у справах дітей втрутитись та вжити необхідних заходів з метою прав захисту дітей. Діти були влаштовані до патронатної родини та в сім`ю родичів. З того часу батьки не виявляли зацікавленості до дітей. (а.с.15,16,17,18). Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 527 від 11 листопада 2021 року влаштовано з 10 листопада 2021 року малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] (а.с.19). З заяв [PERSON] та [PERSON] від 20 серпня 2020 року, 16 серпня 2021 року, 20 жовтня 2021 року вбачається, що працівниками служби у справах дітей було попереджено відповідачку про настання критичних наслідків у разі не виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей (а.с.26,27,28). Окрім того [PERSON] 10 листопада 2021 року, особисто написала заяву до Служби у справах дітей з проханням влаштувати її трьох дітей до патронатної сім`ї та зобов`язалась за час перебування дітей там виправитись, перестати вживати алкогольні напої, покращити умови проживання дітей, знайти роботу. Цього ж дня її було попереджено про те, що у разі не виконання нею в подальшому батьківських обов`язків та не виконання вказаних у заяві зобов`язань, відносно неї буде поставлено питання про позбавлення її батьківських прав відносно всих малолітніх дітей (а.с.31). З заяви [PERSON] від 10 листопада 2021 року вбачається, що син [PERSON] . [PERSON] проживає у свої тітки, оскільки мати не виконує своїх батьківських обов`язків (а.с.32). З заяви патронатного вихователя [PERSON] від 13 грудня 2021 року вбачається, що з часу влаштування дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до його родини, їх батьки [PERSON] та [PERSON] не цікавились дітьми, не відвідували та не телефонували їм (а.с.36). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 02 лютого 2022 року умови проживання малолітніх дітей не відповідають нормам та дітей доцільно влаштувати до родини патронатного вихователя, в сім`ю, родичів або знайомих (а.с.37). Виконавчий комітет Смілянської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.39-40). Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 42 від 27 січня 2022 року (а.с.38). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30, березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Відповідачка [PERSON] доказів, які б підтверджували факт піклування про дітей, створення для них належних умов для життя, навчання та виховання, до суду не надала. Суд враховує також той факт, що родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з 17 серпня 2021 року, до суду позивач звернувся 09 лютого 2022 року. Тобто у відповідачки було досить часу для виправлення, влаштування на роботу, проведення ремонтних робіт та виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. Однак цим часом відповідачка не скористалась та жодних дій на покращення умов утримання дітей не вчинила, що свідчить про її не бажння виконувати належним чином свої батьківські обов`язки відносно малолітніх дітей. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітьої дитини, суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов`язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.2, ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що мати малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , без поважної причини не виявляє щодо синів батьківського піклування. Відповідачка ухилилась від виконання своїх обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, лікуванням синів, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до внутрішнього світу кожної дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання синів. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачки від виховання дітей, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав та про необхідність їх задоволення. Окрім того, оскільки мати матеріальної допомоги на утримання синів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] добровільно не надає, тому вимога про стягнення з неї аліментів на утримання дітей також підлягає до задоволення та з [PERSON] слід стягнути на користь закладу, в якому будуть перебувати діти чи на користь особи, на утриманні якої в подальшому вони будуть знаходитись, аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь закладу в якому будуть перебувати діти, або особи (осбі) на утриманні яких будуть перебувати діти, в розмірі 1/2 частини всих видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2022 року і до повноліття старшої дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду 09 лютого 2022 року, а тому з відповідачки підлягають стягненню аліменти, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» вказує на те, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки в позовній заяві ставиться дві вимоги немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів) то з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 2481 грн. - за позовну вимогу про стягнення аліментів, що в сумі складає 4962 грн.

Outcome: approved