Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

18.10.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований Нижньояблунською сільською радою Турківського району Львівської області 18.10.2008, актовий запис № 12. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають троє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З 2016 року спільно з відповідачем не проживають, не ведуть спільного господарства. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її та дітей інтересам, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 27.10.2022 відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади, в судове засідання не з`явився повторно, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 29.11.2022 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 18.10.2008 Нижньояблунською сільською радою Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №12, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2008 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 16.10.2009, серії [NUMBER] від 25.11.2010, серії [NUMBER] від 03.04.2013. Позивачка, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, на підставі ст. 110 СК України звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, наявність трьох неповнолітніх дітей, враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved