Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

15.11.2022р. заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] в м. Маріуполі Донецької області під час виконання бойового завдання з метою оборони м.Маріуполя, внаслідок обстрілу військами рф загинув її чоловік [PERSON] , [INFO] . Факт його смерті підтверджується актом про настання смерті №722/1194 від 15.09.2022р., складеного посадовими особами ВЧ № [NUMBER] , в якій [PERSON] проходив військову службу. Однак зареєструвати смерть чоловіка у органах ДРАЦС вона не має можливості, оскільки факт смерті пов`язаний з виконанням військового обов`язку і відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ встановленого законодавством України зразка. Разом з тим, встановлення факту смерті чоловіка їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідно до законодавства України та оформлення в подальшому необхідних виплат. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] під час ведення бою з російськими окупантами в м. Маріуполі Донецької області внаслідок обстрілу військами рф. Ухвалою суду від 15.11.2022р. відкрито окреме провадження у цивільній справі за даною заявою і призначено відкрите судове засідання. Заявниця [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Хортицького районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст.293,315\~ЦПК України\~справи про\~встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, розглядаються судом в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За загальним правилом в порядку окремого (непозовного) провадження судом можуть бути встановлені факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Ст.317 ЦПК України (в редакції Закону\~№2345-IX від 01.07.2022р., чинній на час розгляду цієї справи) встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Зокрема, заява про встановлення\~факту смерті\~особи на\~території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~може бути\~подана членами\~сім`ї померлого,\~їхніми представниками\~або іншими\~заінтересованими особами\~(якщо\~встановлення факту\~смерті особи\~впливає на\~їхні права,\~обов`язки чи\~законні інтереси)\~до будь-якого\~місцевого суду\~України,\~що здійснює\~правосуддя,\~незалежно від\~місця проживання\~(перебування)\~заявника (ч.1). Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні з 05.30год 24.02.2022р. введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу. Відповідно до\~ст.1,1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~(в редакції, чинній на час розгляду цієї справи) тимчасово окупована Російською Федерацією\~територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Порядок державної реєстрації смерті визначається ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. №2398-VI та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5. Відповідно до\~п.5\~вказаних Правил\~підставою для\~державної реєстрації\~смерті є: а)\~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545,\~зареєстрованим у\~Міністерстві юстиції\~України 25.10.2006\~за №\~1150/13024\~(далі\~-\~лікарське свідоцтво\~про смерть); б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545,\~зареєстрованим у\~Міністерстві юстиції\~України 25.10.2006\~за №\~1150/13024\~(далі\~-\~фельдшерська довідка\~про смерть); в)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г)\~рішення суду\~про оголошення\~особи померлою; ґ)\~рішення суду\~про встановлення\~факту смерті\~особи в\~певний час; д)\~повідомлення державного\~архіву або\~органів Служби\~безпеки України\~у разі\~реєстрації смерті\~осіб,\~репресованих за\~рішенням несудових\~та судових\~органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Суд встановив, що заявниця [PERSON] , [INFO] , з 02.03.2013р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (арк.3). Згідно військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] з 31.03.2017р. проходив військову службу в ЗСУ за контрактом, мав посвідчення учасника бойових дій (арк.4-6). Згідно акту про настання смерті № 722/1194 від 15.09.2022р. складеного посадовими особами ВЧ [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ними засвідчено, що 14.03.2022р. о 11.25год. під час виконання бойового завдання з метою оборони м.Маріуполь, внаслідок обстрілу військами рф загинув [PERSON] (7 звор.). Згідно сповіщення [INFO] №3/2022 від 31.03.2022р. [PERSON] сповіщено, що 14.03.2022р. її чоловік старший сержант [PERSON] , 1987р.н., героїчно загинув під час ведення бою з російськими окупантами в м.Маріуполь Донецької області (арк.7). Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що [PERSON] , будучи військовослужбовцем ЗСУ, під час виконання бойового завдання з метою оборони м.Маріуполя загинув [INFO] в м.Маріуполі Донецької області внаслідок обстрілу військами рф. Цей факт підтверджується наданими заявницею документами військовим квитком, довідкою про проходження військової служби, посвідченням учасника бойових дій, актом про настання смерті № 722/1194 від 15.09.2022р., складеним посадовими особами ВЧ [NUMBER] , де на момент загибелі проходив військову службу [PERSON] , сповіщенням сім`ї про його загибель. Суд вважає вказані докази належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення. Обставин, які б свідчили про їх недостовірність, а також ставили під сумнів факт загибелі [PERSON] , судом не встановлено. Також суд враховує, що [PERSON] загинув під час виконання обов`язків військової служби з оборони м.Маріуполя Донецької області, де на той час велись активні бойові дії, а зараз місто є тимчасово окупованою територією, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, тому вивезти тіло чоловіка на підконтрольну Україні територію було і є неможливим, що унеможливлює отримання заявницею медичних документів про смерть чоловіка встановленого законодавством України зразка та відповідно здійснення державної реєстрації смерті. Отже, підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявниця не має можливості. Однак факт, про встановлення якого вона просить, має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть чоловіка встановленого законодавством України зразка, подальшого оформлення та отримання передбачених виплат. На підставі вищевикладеного, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved