Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що з 04.03.1978 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , 1956 р.н. Останній в період з 25.07.1977 року по 24.10.2011 року працював на посаді електрозварника ручного зварювання в АТ «Сумське НВО». 24.10.2011 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, на підставі ст. 38 КЗпП України. За життя чоловіку позивача було встановлено професійне захворювання, що підтверджується актом причин виникнення хронічного професійного захворювання № 59 від 30.09.2011 року. [INFO] [PERSON] помер від ускладнень, спричинених професійним захворюванням. Причинний зв`язок між смертю чоловіка та професійним захворюванням був встановлений 28.06.2022 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю. Оскільки [PERSON] отримав ряд професійних захворювань, які стали причиною смерті, під час виконання трудових обов`язків в АТ «Сумське НВО», що спричинило значні моральні страждання його дружині [PERSON] , яка після сорока чотирьох річного шлюбу залишилася самотньою, втратила рідну людину, опору, залишилася без підтримки чоловіка, внаслідок чого постійно відчуває слабкість, безпорадність і душевні страждання, що супроводжується втратою нормальних життєвих зв`язків, тому позивач просить суд стягнути з АТ «Сумське НВО» моральну шкоду, спричиненою смертю чоловіка від професійного захворювання, в розмірі 1 000 000,00 грн. Ухвалою суду від 14.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник АТ «Сумське НВО» Литвиненко А.В. у заяві про розгляд справи без її участі підтримала позицію заперечення проти задоволення заявлених вимог, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, де зазначено, що [PERSON] під час роботи за професією електрозварника ручного зварювання протягом 28 років не міг не знати про можливі шкідливі умови, які могли спричинити виникнення хвороби. Погоджуюсь на доведені (запропоновані) [PERSON] умови праці, працюючи тривалий час у відповідних умовах, останній усвідомлював можливі негативні наслідки для свого здоров`я. На виконання положень ЗУ «Про охорону праці», за час роботи в Товаристві [PERSON] був забезпечений засобами індивідуального захисту, спецодягом, взуттям, згідно нормативів; жодних скарг від останнього щодо неотримання захисних (знешкоджувальних) засобів не надходило. До того ж, незгода зі створеними умовами праці надавала [PERSON] право в порядку, передбаченому КЗпП України, розірвати трудовий договір з підстав порушення роботодавцем законодавства про охорону праці та отримати вихідну допомогу. Товариство вважає, що однією з причин втрати працездатності є власні дії [PERSON] , що не містить вини підприємства. Розмір моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача, не відповідає принципам розумності та справедливості. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що, починаючи з 04.03.1978 року, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , проживали у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 04.03.1978 року (а.с.7). У період з 25.07.1977 року по 24.10.2011 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а саме працював на посаді електрозварника ручного зварювання (а.с.9). 24.10.2011 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.9). Згідно Акту № 59 розслідування хронічного професійного захворювання від 39.09.2011 року, [PERSON] були встановлені наступні професійні захворювання: - пневмоконіоз І ст. S/S, 2/2, повільний розвиток (захворювання професійне). Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. токсико-пилової етіології у фазі стійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. (захворювання професійне); - нейросенсорна приглухуватість з помірним зниженням ступеня слуху (третя ступінь) професійного характеру від дії шуму на виробництві (основний діагноз) (а.с.10). У відповідності до Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 10 ААА № 269202 від 15.12.2014 року та Довідки до Акта огляду МСЕК серія 10 ААВ № 923085 від 15.12.2014 року, [PERSON] , [INFO] , безстроково встановлено третю групу інвалідності на підставі професійного захворювання та визначено шістдесяти п`яти відсоткову втрату професійної працездатності (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер (а.с.13). 28.06.2022 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю, на підставі Акту огляду МСЕК № 155 від 28.06.2022 року, встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням, що підтверджується Довідкою серія 10 ААА № 001050 від 28.06.2022 року (а.с.15-17). Так, за змістом ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров`я або смерті фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом, на підставі наявних у справі доказів, з`ясовано, що 30.09.2011 року [PERSON] було встановлено ряд хронічних професійних захворювань, які останній отримав під час виконання робочих обов`язків у шкідливих умовах праці в АТ «Сумське НВО», а 28.06.2022 року встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з професійним захворюванням. [PERSON] є дружиною померлого, а тому має право на відшкодування моральної шкоди в порядку ст. 1168 ЦК України. Позивач втратила рідну людину, яку вона дуже любила і поважала, у неї порушено звичайний для неї спосіб життя, а втрата близької людини, вимагає додаткових зусиль для організації буття, оскільки померлий, за життя, був для неї опорою, моральною та матеріальною підтримкою, вона змушена переносити нервові потрясіння і душевні страждання у досить поважному віці. Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] пропрацював за професією електрозварника ручного зварювання, тобто в шкідливих для нього умовах праці, усвідомлюючи даний факт, протягом тривалого періоду часу (близько 28-ми років); маючи можливість розірвати трудовий договір у зв`язку з ймовірним порушенням роботодавцем законодавства про охорону праці, відповідних дій не вчиняв; також матеріали справи не містять будь-яких доводів щодо незабезпечення/неналежного забезпечення працівника засобами індивідуального захисту, спеціальним одягом чи взуттям, мийними або знешкоджувальними засобами під час виконання трудових обов`язків у шкідливих чи небезпечних умовах праці. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наданих сторонами доводів у їх сукупності, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, наявність неспростованого причинного зв`язку між професійним захворюванням і смертю [PERSON] , вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач дійсно зазнала душевних страждань у зв`язку зі смертю чоловіка, який був для неї моральною і матеріальною підтримкою та опорою, вона зобов`язана докладати додаткових зусиль для організації свого життя, втратила нормальні життєві зв`язки, відновити попередній стан буття позивача неможливо, тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 100 000 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивача було звільнено від його сплати.

Outcome: partial