Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Різник Л.В. звернулися до суду з позовною заявою до філії ГУ «Полтавагазвидобування» АТ «Полтавагазвидобування» про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на займаній посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В якому прохали: визнати наказ №375-П від 14.04.2022 виданий директором Філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Полтавогазвидобування» (код ЄДРПОУ №00153100) про звільнення машиніста парової пересувної установки депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки [PERSON] незаконним та скасувати його. Поновити [PERSON] , ІПН [NUMBER] , на займаній посаді машиніста парової пересувної установки депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні)колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки Філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Полтавогазвидобування» з 15.06.2022. Стягнути з Філії ГПУ«Полтавагазвидобування» АТ «Полтавогазвидобування» на користь [PERSON] середньомісячну заробітну плату. за час вимушеного прогулу з розрахунку 11 864 грн. за місяць на день подачі позову до суду. В обґрунтування позову зазначив, що наказом №564-П по особовому складу від 23.12.2019, підписаним в.о. директора ГПУ «Полтавагазвидобування» В.І.Ткаченком, [PERSON] був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів 3 класу на автомобіль КрАЗ-6446 (сідловий тягач, в/п=25 т) бригади №1 (вантажні) колони автомобільної та механізованої техніки № 1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки, з 27.12.2019, з місячним окладом згідно штатного розкладу. 24.02.2020 відповідно до наказу №135-П [PERSON] був переведений на посаду машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 (ППДУ КА та МТ №1) відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки. 12.06.2020 співробітниками ГУНП в Полтавській області було зареєстроване кримінальне провадження №420020170000000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України за фактом привласнення державних коштів службовими особами відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагозвидобування» шляхом внесення недостовірних відомостей до офіційних документів. 16.04.2021 під час проведення процесуально-слідчих дій в рамках кримінального провадження №420020170000000110 [PERSON] був затриманий співробітниками правоохоронних органів під час здійснення реалізації злитого ним з парової пересувної Депарафінізаційної установки дизельного пального загальною кількістю, як вважала поліція, 700 літрів. 12.05.2022 Октябрьским районним судом м. Полтави було ухвалено рішення про затвердження угоди від 04.04.2022 про визнання винуватості [PERSON] , та відповідно до якого [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 191 КК України, а саме зливання 260 літрів дизельного пального на загальну суму 5 097 грн., і йому призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки та 8 з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах державної та комунальної власності строком на два роки, а на підставі ст.75 КК України останнього було звільнено від відбування покарання з випробувальним із встановленням іспитового строку 2 роки. 16.06.2022 наказом по особовому складу №375-П від 14.06.2022, підписаним директором ГПУ «Полтавогазвидобування» А. Місіньовим, [PERSON] було звільнено з посади машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки за розкрадання майна власника, відповідно до п.8 ст.40 КЗпП на підставі вказаного вироку Октябрського районного суду м. Полтава у справі № 554/2275/22 від 12.05.2022. [PERSON] дійсно не заперечував проти висунутих йому обвинувачень та визнав свою винуватість, яка визначалась в протиправних діях, а саме, зливання дизельного палива з наміром його продажі в загальній кількості 260 літрів. Разом з тим, [PERSON] доводить до відома суду, що за ним, як за машиністом ППДУ КА та МТ №1, був закріплений і транспортний засіб-автомобіль КрАЗ 260, р.н. [NUMBER] , який є невід`ємною частиною вказаної парової пересувної депарафінізаційної установки де він був одночасно і водієм вказаного транспортного засобу. [PERSON] зазначає і ці обставини відомі керівництву, що транспортний засіб КрАЗ 260, р.н. [NUMBER] неодноразово виходив з ладу, а тому постійно потребував ремонту із заміною тих чи інших його деталей. Як водій вказаного транспортного засобу, [PERSON] неодноразово звертався до керівництва підприємста ГПУ «Полтавагазвидобування» з проханням виділити кошти на ремонт та заміну несправних деталей транспортного засобу, але постійно отримував відповідь, що бюджетом підприємства це зараз не передбачено. Тому, для того, щоб підтримати автомобіль в робочому стані, який є невід`ємною частиною парової пересувної депарафінізаційної установки він, як машиніст, для здійснення своєї професійної діяльності на підприємстві ГПУ «Полтавагазвидобування», був вимушений здійснювати ремонтні роботи автомобіля самотужки та придбавати запчастини самостійно за готівкові кошти, що підтверджується наявним у нього товарними чеками від 03.02.2021 на загальну суму 9200 гривень та від 10.03.2021 на загальну суму 1900 гривень. Оскільки розмір його заробітної плати не давав можливості придбавати запчастини та здійснювати ремонтні роботи за власний рахунок, [PERSON] змушений був шукати спосіб отримати кошти на підтримку та ремонт службового транспортного засобу КрАЗ 260, р.н. [NUMBER] , та прийняв рішення заощаджувати грошові кошти на ремонт транспортного засобу та з метою повернення вже потрачених власних коштів шляхом економії та подальшої реалізації зацікавленим особам дизельного пального. Саме тому [PERSON] , з метою повернення витрачених коштів, 16.04.2021 вирішив злити частину дизельного палива, яке ним було заощаджено під час виробничого процесу, та продати його. В цей день він дійсно злив 260 літрів дизельного пального з ППДУ КА та МТ №1 і був затриманий поліцією. Отже очевидним є факт, що машиніст [PERSON] діяв виключно в інтересах підприємства ГПУ «Полтавагазвидобування», на якому він працював. Вказаним дизельним пальним він розпорядитись не встиг. Пальне повернуте власнику. Збитки від таких його дій не настали. Протиправні дії, на які він зважився, мали на меті забезпечити функціонування транспортного засобу задля якісного виконання своїх посадових обов`язків на користь підприємства в цілому. Тож твердження керівництва ГПУ «Полтавагазвидобування» про те, що [PERSON] здійснювалося розкрадання майна власника, не відповідає дійсності та є хибним. [PERSON] діяв виключно в інтересах власника ГПУ «Полтавагазвидобування». Таким чином і порушення п.8 ст. 40 КЗпП останнім допущено не було, оскільки його діями не було завдано шкоди інтересам підприємства. Також слід зазначити, що посада машиніста не є такою, яка підпадає під перелік осіб, які виконують організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах державної та комунальної власності. Крім того згідно довідки №80 від 20.06.2022 за підписом начальника кадрового забезпечення з [PERSON] не укладався навіть договір про повну матеріальну відповідальність. Таким чином, системний аналіз обставин звільнення [PERSON] з займаної їм посади машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування» дає можливість стверджувати, що законних причин для його звільнення з посиланнями на приписи пункту 8 статті 40 КЗпП України не існує, а тому [PERSON] має всі підстави стверджувати, що його звільнення є не правомірним і звернутись до суду за поновленням порушених відповідачем його трудових прав. [PERSON] є сумлінним працівником та кваліфікованим спеціалістом, який за роки праці на ГПУ «Полтавагазвидобування» зарекомендував себе з позитивної сторони і всі виробничі завдання виконував якісно та в строк, як зазначається в його службовій характеристиці від 23.04.2021, що видана начальником ВТТ та СТ Є.М. Дубом. За період роботи на підприємстві до [PERSON] дисциплінарні стягнення не застосовувалось, що підтверджуються довідкою №79 від 20.06.2022. Відповідно до довідки про доходи за останні півроку за основним місцем роботи ГПУ «Полтавагазвидобування» [PERSON] ,в період з грудня 2021 року по травень 2022 року, загальна сума доходів [PERSON] складає 121 532 гривні 85 копійок. На підставі вищезазначеного звертається до суду (а.с.1-5). 14 липня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/5955/2022, 2/554/3137/2022. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 09.00 годин на 18 серпня 2022 року (а.с.31). 13 вересня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] адвоката Різник Л.В. від 13 вересня 2022 року. В якій прохала : приєднати відповідь на відзив до матеріалів справи і взяти до уваги наведені в ньому посилання, та з урахуванням всіх даних, позовну заяву [PERSON] задовольнити у повному обсязі (а.с.48-50). 15 вересня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву АТ «Укргазвидобування`в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування». В якому зазначили, що 23.12.2019, [PERSON] прийнято водієм автотранспортних засобів 3 класу бригади №1 (вантажні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки у філію ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування». 24.02.2020 позивача переведено на посаду машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування». Вироком Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/2022 встановлено: «15.04.2021 [PERSON] видано подорожній лист 007050, згідно якого передбачено видачу останньому 300 л пального. В подальшому зазначений подорожній лист [PERSON] передав оператору АЗС Відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування» Гринь М.В., яка в свою чергу видала дизпаливо, що відобразила у відомості на відпуск нафтопродуктів №16 від 15.04.2021. Того ж дня, на території відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування», за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 156 проведено технічний огляд службового транспортного засобу КрАЗ д.н.з. [NUMBER] та здійснено заправку дизельного пального в об`ємі 300 л до паливного баку вказаного автомобіля. 16.04.2021 близько 07:30 год. [PERSON] перебуваючи на території відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки філії ГПУ«Полтавагазвидобування» AT«Укргазвидобування» отримав від диспетчера підприємства подорожний лист №007051 вантажного автомобіля від 16.04.2021, відповідно до якого визначено завдання водія: «Полтава по місцю», а також відображено залишок пального при виїзді 260 л. Незважаючи на це [PERSON] до виконання поставленого завдання не приступив, натомість близько 09:40 год. на автомобілі КрАЗ днз [NUMBER] виїхав з території відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки ГПУ «Полтавагазвидобування» AT «Укргазвидобування». Маючи на меті привласнення майна - дизельного пального, [PERSON] о 10:00 год. 16.04.2021 перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , за допомогою гумового шлангу злив з паливного баку вказаного автомобіля до заздалегідь підготовленої металевої бочки ввірене йому для виконання поставлених завдань дизельне пальне, належне ГПУ«Полтавагазвидобування» AT «Укргазвидобування». Всього 16.04.2021 [PERSON] злив з баку транспортного засобу КрАЗ д.н.з. [NUMBER] дизельне пальне загальним об`ємом 260 літрів, проте розпорядитись вказаним майном не встиг, так як його зупинили працівники поліції та СБУ. Пальне було вилучене в ході проведення слідчих дій, а саме санкціонованого слідчим суддею обшуку. Відповідно до повідомлення ГПУ «Полтавагазвидобування» AT «Укргазвидобування» вартість вказаного пального становила 23,45 грн. за 1 літр, тобто загальна вартість майна, яке [PERSON] планував привласнити, становить 6097 грн. Таким чином, [PERSON] вчинив закінчений замах на привласнення майна ГПУ «Полтавагазвидобування» AT«Укргазвидобування» дизельного палива об`ємом 260 л загальною вартістю 6097 грн, шляхом зливання з баку транспортного засобу КрАЗ д.н.з. [NUMBER] та подальшого його збуту, оскільки останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі. Дії [PERSON] кваліфікуються за ч. 2 cт. 15, ч.1 cт. 191 КК України як закінчений замах на привласнення чужого майна, яке було ввірене особі». Таким чином, вироком Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/22 від 12.05.2022 затверджено угоду від 04.04.2022 у кримінальному провадженні про визнання винуватості [PERSON] та останнього визнано винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому узгоджене покарання. Вказаний факт не заперечує і сам Позивач. В подальшому, наказом директора філію ГПУ«Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» №375-П від 14.06.2022 [PERSON] машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду бригади № 4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки № 1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки звільнено з роботи на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України - вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця, встановленого вироком суду, шо набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення (у зв`язку із набранням законної сили вироку Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/22 від 12.05.2022). В позовній заяві, [PERSON] зазначає, що транспортний засіб КрАЗ 260, закріплений за позивачем - неодноразово виходив з ладу, а тому постійно потребував ремонту із заміною тих, чи інших його деталей. Як водій вказаного транспортного засобу, [PERSON] неодноразово звертався до керівництва підприємства ГПУ «Полтавагазвидобування» з проханням виділити кошти на ремонт та заміну несправних деталей транспортного засобу, але постійно отримував відповідь, що бюджетом підприємства це зараз не передбачено. При цьому, жодних доказів на підтвердження своїх показань Позивач не надає, як і не вказує до кого з керівництва він звертався з проханням виділити кошти на ремонт та заміну несправних деталей транспортного засобу, що суперечить приписам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, де вказано, шо кожна сторона повинна довести ті обставини, на язе вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач вважає вказані доводи позивача безпідставними, такими, що не відповідають дійсності та не підтверджуються матеріалами судової справи. Твердження позивача, що його дії, пов`язані із привласненням майна AT «Укргазвидобування» здійснені виключно в інтересах ГПУ «Полтавагазвидобування» не відповідають дійсності, оскільки такі дії не передбачені а ні робочою інструкцією [PERSON] , а ні погоджувалися будь-якою посадовою особою відповідача. Вказані дії є виключно злочинними, що і підтверджується вироком Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/22 від 12.05.2022. Крім того, позивач безпідставно зазначає: «тож твердження керівництва ГПУ «Полтавагазвидобування» про те, що [PERSON] здійснювалося розкрадання майна власника, не відповідає дійсності та є хибним». Вказане твердження повністю нівелюється наявністю вироку суду, в якому позивач визнав свою провину та змістом позовної заяви, у якій позивач зазначає: « [PERSON] дійсно не заперечував проти висунутих йому звинувачень та визнав свою винуватість, яка визначалась в протиправних діях, а саме, зливання дизельного пального з наміром його продажі». Посилання позивача, що «порушення п. 8 ст. 40 КЗпП України останнім допущено не було, оскільки його діями не було завдано шкоди інтересам підприємства»не узгоджується із положеннями самої статті (Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення), яка передбачає наявність факту викрадення майна роботодавця та відповідно наявність вироку суду, що набрав законної сили, а не обов`язкову наявність такої ознаки, як шкода. Також, посилання позивача на попередні позитивні характеризуючи обставини та відсутність дисциплінарних стягнень не заслуговують на увагу, оскільки підставою для звільнення слугувало не звільнення у зв`язку із порушенням трудової дисципліни, а окрема підстава, визначена п. 8 ст. 40 КЗпП України - вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця. Позивач, зазначаючи: «посада машиніста не є такою, яка підпадає під перелік осіб, які виконують організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах державної та комунальної власності. Крім того згідно довідки №80 від 20.06.2022 за підписом начальника кадрового забезпечення з [PERSON] не укладався навіть договір про повну матеріальну відповідальність» є довільним тлумаченням вимог законодавства. Таким чином, наявність підстави для звільнення [PERSON] у відповідності до п. 8 ст. 40 КЗпП України підтверджується вироком Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/22 від 12.05.2022. Рішення про звільнення позивача, прийнято адміністрацією відповідача повній у відповідності до вимог законодавства про працю, а доводи викладені [PERSON] в частині необхідності задоволення позовної заяви - не знайшли свого підтвердження наявними доказами. У зв`язку з чим, прохають : відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на позивача (а.с.52-56). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, прохав його задовольнити повністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за ордером адвокат Різник Л.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. В судовому засіданні представник АТ «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування», за довіреністю Артамонов А.А. позов не визнав повністю, прохав відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. Судом встановлено, що наказом в.о.директора ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» В.І.Ткаченко №564-П від 23.12.2019, [PERSON] з 27.12.2019 прийнято водієм автотранспортних засобів 3 класу (Краз 6446 (сідоловий тягач) в/п=25т) бригади №1 (вантажні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки, з 27.12.2019, з місячним окладом згідно штатного розкладу (а.с.7). Наказом ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» №135-П від 21.02.2020 [PERSON] переведено з 24.02.2020 на посаду машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування», що слідує із копії трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.10-18). 12.08.2022 вироком Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/2022 угоду від 04.04.2022 у кримінальному провадженні про визнання винуватості укладену між прокурором Полтавської обласної прокуратури Стовбуном В.О. та обвинуваченим [PERSON] у присутності захисника Козленка О.М. затверджено. [PERSON] визнано винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України та призначено йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 8 місяців з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язкв в органах влади, місцевого самоврядування, підприємствах державної та комунальної власності на 2 роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] від відбування основного покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. На підставі ст.76 КК України покладено на обвинуваченого [PERSON] обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживаннч та роботи; періодичо з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 7 910,96 грн. судових витрат на залучення експертів. Речові докази повернуто за належністю власникам. Скасовано арешт майна свідка [PERSON] накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2021 (справа №554/2860/2021, провадження №1-кс/554/7283/2021). Вирок набрав законної сили 13 червня 2022 року (а.с.19-22). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як слідує із вироку, [PERSON] вчинив закінчений замах на привласнення майна ГПУ «Полтавагазвидобування» AT «Укргазвидобування» дизельного палива об`ємом 260 л загальною вартістю 6 097 грн., шляхом зливання з баку транспортного засобу КрАЗ д.н.з. [NUMBER] та подальшого його збуту, оскільки останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі. Дії [PERSON] кваліфікуються за ч. 2 cт. 15, ч.1 cт. 191 КК України як закінчений замах на привласнення чужого майна, яке було ввірене особі (а.с.20). Таким чином, вироком Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/22 від 12.05.2022 затверджено угоду від 04.04.2022 у кримінальному провадженні про визнання винуватості [PERSON] та останнього визнано винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України та призначено йому узгоджене покарання. Вказаний факт не заперечує і сам позивач. Вирок Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/2022 від 12.08.2022 позивач [PERSON] не оскаржував. Наказом №375-П від 14.06.2022 директора ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» А.Місіньова про звільнення з роботи, [PERSON] , машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду бригади №4 (спеціальні) колони автомобільної та механізованої техніки №1 відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки, звільнено 16.06.2022 за розкрадання майна власника, п.8 ст.40 КЗпП України. Відділу бухгалтерського та податкового обліку апарату управління провести повний розрахунок з виплатою грошової компенсації за 31 календарний день невикористаної щорічної відпустки, за період роботи з 27.12.2020 по 16.06.2022. Підстава : вирок Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2275/2022 від 12.05.2022 (а.с.24) Таким чином, підставою для звільнення [PERSON] став вирок суду, який набрав законної сили. Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Згідно із п. 8 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення. Постановою Пленуму ВС України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" визначено, що судам належить мати на увазі, що відповідно до п.8 ст.40 КЗпП власник або уповноважений ним орган вправі розірвати трудовий договір з підстав вчинення працівником за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу (ст.21 Кодексу України про адміністративні правопорушення, незалежно від того, чи застосовувались до працівника раніше заходи дисциплінарного або громадського стягнення, в робочий чи неробочий час вчинене розкрадання. Вказані висновки висвітлені та узгоджені і у постановах Верховного Суду, до прикладу: у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2019 у справі № 226/2787/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.01.2020 у справі № 661/4463/18-ц. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт винесення вироку суду, що набрав законної сили, відносно [PERSON] , яким його визнано винуватим за розкрадання майна власника, що стало підставою його звільнення. При цьому звільнення [PERSON] проведено відповідно до законодавства. Оскільки звільнення позивача було проведено з додержанням вимог Закону, підстав для скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на займаній посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не вбачається. Відповідно до ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру. Як слідує із матеріалів справи, юридичною особою відповідача є АТ «Укргазвидобування», а позовні вимоги пред`явлені до філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування», яка не є юридичною особою. При цьому ні позивачем, ні представником позивача не залучено до участі у справі належного відповідача. Таким чином, позов також пред`явлено до неналежного відповідача. На підставі викладеного у задоволені позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed