Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на майно. За життя спадкодавцю належало спадкове майно: земельна ділянка площею 0,12 га та житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на будинок, довідкою ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» №01339 від 22 вересня 2022 року та довідкою Загвіздянської сільської ради № 767/1 від 31 серпня 2022 року. Зазначає, що за час шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 лютого 2022 року. Протягом життя і до смерті чоловіка вони проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується довідкою Загвіздянської сільської ради №787/1 від 15 вересня 2022 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернулася з відповідною заявою до нотаріуса. Проте державний нотаріус Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. відмовив у видачі свідоцтва, у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, їй рекомендовано звернутися до суду щоб встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, сприятиме реалізувати її право на оформлення спадщини після смерті чоловіка у встановленому законом порядку. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, просить задовольнити заявлені вимоги. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, із заявленими вимогами згідна. В судове засідання представник заінтересованої особи Загвіздянської сільської ради не з`явилася, але надала заяву про проведення судового розгляд без її участі, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 січня 2019 року виконавчим комітетом Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.6). Постановою державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. від 19 жовтня 2022 року відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущенням строку прийняття спадщини (а.с.17). Про факт того, що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] свідчить довідка Загвіздянської сільської ради №787/1 від 15 вересня 2022 року, згідно якої [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] та проживав на час смерті з нею за вказаною адресою без реєстрації. [PERSON] здійснила його поховання власним коштом (а.с.16). Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини заявника разом з її померлим чоловіком має для неї юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на прийняття та оформлення спадщини за законом після його смерті. Відповідно до положень ст. ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1ст.\~293\~Цивільного процесуального\~кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з чоловіком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved