Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.Свою позовну вимогу він мотивує тим, що відповідач є його батьком. [INFO] йому виповнилося 18 років та він навчався у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», термін навчання по 30 червня 2022 року. З відповідача за рішенням суду стягувалися аліменти на його утримання на період навчання до 30 червня 2022 року. З 01 липня 2022 року стягнення аліментів було припинено. Так, після 30 червня 2022 року він продовжив навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на 5 курсі, строк навчання з 26 вересня 2022 року по 25 вересня 2023 року. Внаслідок продовження навчання він не має можливості заробляти собі на життя та забезпечувати себе самостійно. Просить стягнути з відповідача на його користьна його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час його навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивач в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 25 від 29 січня 2001 року. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 27 вересня 2022 року, [PERSON] навчається на 5 курсі денної форми навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» за державним замовленням, строк навчання до 31 грудня 2023 року. Відповідно до квитанції від 27 вересня 2022 року [PERSON] сплачено Національному технічному університету «Дніпровська політехніка» за проживання 3200,00 грн. Згідно інформації Тернівського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області від 27 вересня 2022 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти за період з 01 січня 2022 року по 30 червня 2022 року у розмірі: січень 2022 року - 5520,15 грн., лютий 2022 року - 5520,15 грн., березень 2022 року - 6202,50 грн., квітень 2022 року - 6202,50 грн., травень 2022 року - 6202,50 грн., червень 2022 року - 6202,50 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач визнає позовні вимоги в розмірі 1/4 частини його доходів. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення ним 18 років, але його вік є меншим 23 років, продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він визнав позовні вимоги та отримує щомісячне відшкодування шкоди). При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймаються до уваги та обставини, що відповідач позовні вимоги визнає, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому,з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін та повнолітньої дитини, стану здоров`я відповідача, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2022 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved