Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

23.12.2021 року представник позивача Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти тимчасової державної допомоги дітям у розмірі 19 255,80 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради перебувала [PERSON] як одержувач тимчасової державної допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , батько якої, [PERSON] , ухилявся від сплати аліментів. Згідно з даними відділу обліку та моніторингу інформації щодо місця реєстрації ДМС України в Харківській області від 27.05.2021 року [PERSON] 06.12.2016 року змінив прізвище на [PERSON] . Відповідно до частин 8 та 9 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Допомога призначається відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідомо, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. №189 зі змінами (надалі Порядок). На підставі наданих [PERSON] документів, передбачених Порядком, в тому числі довідок про те, що вона дійсно не отримувала на свою користь аліментів, які мали стягуватися з [PERSON] згідно з виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом м. Харкова 11.07.2016 року № 642/1598/16-ц на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] призначалася Управлінням тимчасова державна допомога дітям: у період з 01.01.2017 року по 31.05.2020 року у відповідних розмірах, передбачених законодавством. Після спливу останнього строку призначення тимчасової державної допомоги [PERSON] за продовженням її виплати до Управління не зверталася. Частиною 10 ст. 181 СК України передбачено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Загалом, згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 26.03.2021 року № 448 [PERSON] було сплачено тимчасової державної допомоги у період з 01.01.2017 року по 31.05.2020 року у сумі 19 255,80 грн. При цьому Управлінням були здійснені заходи щодо встановлення місця проживання (перебування) боржника. За даними відділу обліку та моніторингу інформації щодо місця реєстрації ДМС України в Харківській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що територіально відноситься до Новобаварського району м. Харкова (довідка від 26.03.2021 року отримана Управлінням 31.03.2021 року). З метою досудового врегулювання спору 27.07.2021 за №1487/03-21 Управління направило на адресу [PERSON] вимогу щодо добровільного повернення коштів тимчасової державної допомоги дітям у розмірі 19255,80 грн. Кошти тимчасової допомоги [PERSON] не повернув, тому Управління звертається до суду з позовом про стягнення вказаних коштів . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.01.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення грошових коштів тимчасової державної допомоги дітям. Призначено судове засідання. Відповідач надав заяву від 22.02.2022 року про застосування трирічного строку позовної давності. В судове засідання 22.11.2022 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи, а також подав заяву, в якій обґрунтовує відсутність підстав для застосування строку позовної давності, зазначивши, що про порушене право Управління дізналося 31.03.2021 року, коли були встановлені дані щодо відповідача, отже перебіг трирічного строку позовної давності розпочався саме з цього часу. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.11.2022 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради перебувала [PERSON] як одержувач тимчасової державної допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , батько якої, [PERSON] , ухилявся від сплати аліментів. Згідно з даними відділу обліку та моніторингу інформації щодо місця реєстрації ДМС України в Харківській області від 27.05.2021 року [PERSON] 06.12.2016 року змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с.37). Так, на підставі наданих [PERSON] заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (а.с.8-15), декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі-декларація) (а.с.16-24), довідок Ленінського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Московського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області про те, що вона дійсно не отримувала на свою користь аліментів, що мали стягуватися з [PERSON] за виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом м. Харкова 11.07.2016 року № 642/1598/16-ц на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 24.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.25-28) [PERSON] призначалася Управлінням соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради тимчасова державна допомога дітям у період з 01.01.2017 року по 31.05.2020 року відповідними рішеннями: -Рішенням від 09.02.2017 року на період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року в розмірі 610,18 грн.(а.с.29), -Розпорядженням про перерахунок з 01.05.2017 року з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 645, 68 грн.(а.с.30); -Рішенням від 08.11.2018 року на період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року в розмірі 779, 50 грн. (а.с.31), -Рішенням від 10.05.2019 року на період з 01.05.2019 року по 06.09.2019 року в розмірі 813,00 грн. і на період з 07.09.2019 року по 31.10.2019 року в розмірі 1013,50 грн.(а.с.32), -Рішенням від 29.11.2019 року на період з 01.11.2019 року по 30.11.2019 року в розмірі 711,16 грн. і на період з 01.12.2019 року по 30.04.2020 року в розмірі 761,16 грн.(33), -Розпорядженням про перерахунок з 01.06.2020 року з 01.05.2020 року по 31.05.2020 року в сумі 761, 16 грн.(а.с.34); Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 26.03.2021 року № 448 [PERSON] було сплачено тимчасової державної допомоги на 1 дитину за період з 01.01.2017 року по 31.05.2020 року у сумі: 19 255,80 грн. (а.с. 35-36). Управлінням соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради отримана довідка від 27.05.2021 року відділу обліку та моніторингу інформації щодо місця реєстрації ДМС України в Харківській області, відповідно до якої [PERSON] зареєстрований з 25.09.1987 року за адресою: [ADDRESS] і змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] 06.12.2016 року (а.с.37). З метою досудового врегулювання спору 27.07.2021 року за №1487/03-21 Управління направило на адресу відповідача [PERSON] вимогу щодо добровільного повернення коштів тимчасової державної допомоги дітям у розмірі 19 255,80 грн. (а.с.38). Відповідачем в заяві про застосування строку позовної давності фактично визнані ті обставини, що вказана сума ним позивачу не сплачена. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Допомога призначається відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 (із змінами), у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів, або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно з п. 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога призначається дитині до 18 років (п.3 Порядку). Відповідно до п. 5 Порядку тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад. Згідно з п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу соціального захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики, копію свідоцтва про народження дитини, декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються такі документі: рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину, довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідно до п. 7 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Згідно з п. 8 Порядку розмір тимчасової допомоги розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до п. 9 Порядку перерахування розміру тимчасової допомоги проводиться органом праці та соціального захисту населення з дня досягнення дитиною відповідного віку без звернення одержувача. У разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку розмір тимчасової допомоги перераховується без звернення одержувача з місяця, в якому набрав чинності закон, що встановлює новий розмір прожиткового мінімуму. Проведення в автоматизованому режимі масових перерахунків розмірів призначених Управлінням державних соціальних допомог здійснюється в централізованому порядку Харківським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Харківської облдержадміністрації. Частиною 10 ст. 181 СК України встановлено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Положення, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). З огляду на вищевикладене, даючи оцінку вищезазначеним доказам, наданим позивачем, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] добровільно не повернув коштів тимчасової державної допомоги дітям у розмірі 19 255,80 грн., які підлягають стягненню з нього на підставі ч. 10 ст. 181 СК України у судовому порядку. Між тим, відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності до вказаних вимог. Враховуючи, що представник позивача звернувся до суду з даним позовом 23.12.2021 року, суд вважає за необхідне застосувати загальний 3-річний строк позовної давності і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів тимчасової державної допомоги дітям, в межах цього строку і в межах позовних вимог, тобто за період з 23.12.2018 року по 23.12.2021 року. Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача за період з 23.12.2018 року по 31.05.2020 року грошових коштів тимчасової державної допомоги дітям у розмірі 14 744, 22 грн. шляхом складання виплаченої допомоги за кожний місяць вказаного періоду відповідно до наданої суду довідки. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності і відсутністю поважних причин пропущення позовної давності. Зазначені в заяві представника позивача причини пропуску позовної давності суд не вважає поважними, оскільки відповідно до закону кожні 6 місяців поновлюється інформація як щодо отримувача допомоги так і щодо платника аліментів, однак в даному випадку місце реєстрації проживання платника аліментів [PERSON] взагалі не змінювалось, а прізвище його змінилось ще до першого призначення [PERSON] відповідної тимчасової державної допомоги дітям. Задовольняючи позовні вимоги на 76,67% від заявлених в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 738,14 грн., в іншій частині суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial