Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Манжоса І.М. звернулася до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами в порядку спадкування за заповітом, розташованого по [ADDRESS] , вказуючи на те, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Гайворонською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області відмовлено в оформленні спадкових прав на зазначене спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ відсутній. Посилаючись на те, що спадкодавець є законним власником спадкового майна, позивач просить про задоволення позову. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, під представника позивача надіслала до суду письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за відсутності представника Кривоозерської селищної ради Первуомайського району Миколаївської області, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок за позивачем. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Курячелозівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 18 грудня 2007 року (а.с.12). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який [INFO] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Заваллівською селищною радою Гайворонського району Кіровоградської області 01 вересня 2020 року (а.с.37), який за життя прийняв спадщину проте не оформив своїх спадкових прав. Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Заваллівської селищної ради Бугаєнко Н.О. від 06 серпня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №207, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів [PERSON] , що підтверджується даними вказаного заповіту (а.с.38), який зареєстровано у Спадковому реєстрі за №51531394, та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с.33). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , який за життя не зареєстрував належне йому право на будинок відповідно до чинного законодавства. Гайворонською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с.69). Як вбачається із спадкової справи №444/2020 (а.с.30-68), [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини (а.с.31). За даними довідки (витягу з погосподарської книги) №19.08.01-11/303 від 03 серпня 2022 року, виданої Курячелозівським старостинським округом Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, встановлено, що останнім місцем проживання та реєстрації [PERSON] , яка померла [INFO] , було [ADDRESS] (а.с.77). Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого ДП "Еверест", спадковий житловий будинок побудований в 1937 році (а.с.76). Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року. Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів". Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1937 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Отже, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] , не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті [PERSON] , як об`єкт права власності - нерухоме майно. Тому наявні підстави для визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , за позивачем в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved