Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що вона отримала ордер про право на зайняття житлового приміщення площею 30,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . З 1985 року [PERSON] проживає у вказаній квартирі, сплачує житлово-комунальні послуги. 22 червня 2022 року [PERSON] звернулась до виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області з заявою про передачу у приватну власність квартири [ADDRESS] . У відповідь на вказану заяву було повідомлено про відсутність ордеру. У зв`язку з цим, рішення про передачу житла у приватну власність буде вирішено виключно при наявності повного пакету документів. Тому [PERSON] просить визнати за нею право на користування та приватизації квартири [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.61-62). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідка [PERSON] (а.с.66-67). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.68). ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача надав до суду заяву, якою просив здійснити розгляд цивільної справи без участі представника виконавчого комітету Бориспільської міської ради та прийняти рішення за наявними матеріалами справи у відповідності до вимог діючого законодавства. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що згідно копії книги обліку видачі ордерів на житлову площу 1985 року виконавчого комітету Кіровської сільської ради народних депутатів (а.с.23-26) [PERSON] отримала ордер про право на зайняття житлового приміщення площею 30,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулась до виконавчого комітету Бориспільської міської ради з заявою про передачу їй у приватну власність квартири [ADDRESS] . Листом №35-12-36-2521/2022 від 06 липня 2022 року [PERSON] було роз`яснено, що питання про приватизацію квартири [ADDRESS] буде вирішено після надання повного пакету документів, зокрема копії ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку (а.с.30-31). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до положення ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. За правилами ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. За змістом ч.3 ст.9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначеного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з п.17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства ЖКХ від 16 грудня 2009 року №396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. У відповідності до п.18 вказаного Положення громадянин подає\~до органів\~приватизації такі\~документи: 1)\~заява на\~приватизацію квартири\~(будинку),\~жилого приміщення\~у гуртожитку,\~кімнати у\~комунальній квартирі; 2)\~копії документів,\~що посвідчують\~особу та\~підтверджують громадянство\~України,\~громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї (для\~осіб,\~які не\~досягли 14\~років,\~копії свідоцтв\~про народження),\~які проживають\~разом з\~ним;\~3) копії\~довідок про\~присвоєння реєстраційного\~номера облікової\~картки платника\~податку громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї,\~які проживають\~разом з\~ним (крім\~випадків,\~коли через\~свої релігійні\~переконання особи\~відмовилися від\~прийняття реєстраційного\~номера облікової\~картки платника\~податків та\~повідомили про\~це відповідний\~контролюючий орган\~і мають\~відмітку у\~паспорті);\~4) копії\~документів,\~виданих органами\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану або\~судом,\~що підтверджують\~родинні відносини\~між членами\~сім`ї (свідоцтва\~про народження,\~свідоцтва про\~шлюб,\~свідоцтва про\~розірвання шлюбу,\~рішення суду\~про розірвання\~шлюбу,\~яке набрало\~законної сили,\~тощо); 5)\~довідки про\~реєстрацію місця\~проживання громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї,\~зареєстрованих у\~квартирі (будинку),\~жилому приміщенні\~в гуртожитку,\~кімнаті у\~комунальній квартирі;\~6) технічний\~паспорт на\~квартиру (кімнату,\~жилий блок,\~секцію)\~у житловому\~будинку (гуртожитку),\~а на\~одноквартирний будинок\~-\~технічний паспорт\~на садибний\~(індивідуальний)\~житловий будинок; 7)\~копія ордера\~на жиле\~приміщення або\~ордера на\~жилу площу\~в гуртожитку;\~8)\~ документ,\~що підтверджує\~невикористання ним\~та членами\~його сім`ї\~житлових чеків\~для приватизації\~державного житлового\~фонду; 9)\~копія документа,\~що підтверджує\~право на\~пільгові умови\~приватизації відповідно\~до законодавства\~(за\~наявності); 10) заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У п.36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» ЄСПЛ визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом» що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63). б. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що позивач на підставі ордера про право на зайняття житлового приміщення правомірно вселилась до квартири [ADDRESS] та у встановленому порядку зареєструвала місце проживання. У зв`язку з відсутністю копії ордера на жиле приміщення позивачу було відмовлено у передачі у приватну власність спірної квартири. За змістом п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства ЖКХ від 16 грудня 2009 року №396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним квартиру, зокрема повинен подати, в тому числі, копію ордера на жиле приміщення. З довідки, виданої старостою Кучаківського старостинського округу, вбачається, що [PERSON] іншого житла не має та участі у безкоштовній приватизації житла на території Кучаківської сільської ради не брала (а.с.35). З 30 березня 1999 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 13 червня 2022 року (а.с.36). [PERSON] несе витрати на утримання вказаної квартири шляхом сплати послуг з постачання природного газу, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, постачання електричної енергії (а.с.40-55). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] вона проживає з березня 1993 року. Свідок та [PERSON] отримували ордер на право на зайняття житлового приміщення в Кіровській сільській раді Бориспільського району в один день. Зазначене свідчить, що позивач має достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання, тому квартира [ADDRESS] є її житлом, в розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно положень ч.10 ст.8 та п.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому посилання відповідача на те, що позивач не має права на приватизацію у зв`язку з не наданням ордеру, є безпідставним. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту прав позивача на житло шляхом визнання права на приватизацію квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved