Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 22.06.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 06/0610/20 від 22.06.2020 року, відповідно до умов якого остання отримала у кредит грошові кошти в розмірі 52200,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 56 % річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21.06.2025 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Договору. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 28.06.2022 року має заборгованість в розмірі 47298,75 грн., з яких: 40060,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 7238,75 грн. проценти за користування кредитом. Оскільки відповідач у порушення умов договору зобов`язання за договором кредиту не виконала, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» суму заборгованості за Договором про споживчий кредит № 06/0610/20 від 22.06.2020 року в розмірі 47298,75 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 12.10.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат відсутній за місце своєї реєстрації, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Так, згідно ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій\~осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та\~обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. По справі встановлено, що 22.06.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 06/0610/20 від 22.06.2020 року (надалі Договір), відповідно до умов якого остання отримала у кредит грошові кошти в розмірі 52200,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 56 % річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21.06.2025 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного Договору. Відповідно до п. 3.2.1 Договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позивальника. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно п. 2.4.1 Договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти)у розмірі 56 % річних. Зазначена у цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Згідно п. 2.4.2 Договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту. Визначеного цим Договором. У випадку настання терміну повернення кредиту, у зв`язку з настанням обставин, передбачених пп. 3.10.2.1 та 3.10.2.2 цього Договору, нарахування процентів по Кредиту припиняється з наступного дгя після настання такого терміну. Відповідно до п. 3.3.1 та п. 3.3.3 Договору всі платежі за цим Договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій, тощо) здійснюється шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з Поточного рахунку. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 870,00 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Так, відповідно до п. 3.4.1 Договору погашення Зобов`язання Позичальником здійснюється в наступній послідовності: ?Погашення простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); ?Погашення прострочених процентів за користування Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); ?Погашення строкової заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом; ?Погашення нарахованих строкових процентів за користування Кредитом; ?Сплата пені за непогашення в строк платежів по Кредиту (якщо непогашення буде мати місце); ?Сплата штрафів передбачених цим Договором; ?Сплата інших платежів відповідно до цього Договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України) у розмірі 7238,75 грн. Так,\~із наявного\~в матеріалах\~справи розрахунку\~заборгованості,\~наданого позивачем\~вбачається,\~що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 28.06.2022 року має заборгованість в розмірі 47298,75 грн., з яких: 40060,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 7238,75 грн. проценти за користування кредитом. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачкою [PERSON] спростовано не було. Суд вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості належним доказом в підтвердження його порушеного права, оскільки такий було здійснено відповідно до узгоджених умов укладеного сторонами договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також процентів за користування кредитом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення АТ «Державний ощадний банк України» до суду за захистом своїх прав та інтересів. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 47298,75 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved