Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач ВАТ АБ "Укргазбанк" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних. Мотивує вимоги позову тим, що 27 жовтня 2003 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №А-14/03. За умовами п.1. Кредитного договору, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 18755,00 дол. США на строк з 27жовтня 2008 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи з 14,00% річних. Посилаючись на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором та рішення суду, позивач звертається до неї з позовом про стягнення заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 13.04.2018 р. по 12.04.2021 р. у розмірі 27 095,79 грн. Ухвалою суду від 15.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.09.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду від 19.09.2022 року явку представника позивача визнано обов`язковою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував та просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог та просить суд залишити позов без задоволення, а також просить проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 27 жовтня 2003 року між позивачем ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № А-14/03 відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 18 755 доларів США строком з 27 жовтня 2003 року по 27 жовтня 2008 року включно, із сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи з 14% річних. В 2005 році ВАТ АБ "Укргазбанк" звернувся до суду з вимогою про розірвання кредитного договору від 27.10.2003 року та стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 22 801, 31 дол. США, що за курсом НБУ становить 115 260 грн. 62 коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2005 року у справі № 2-1624/2005 кредитний договір № А-14/03 укладений між ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі другої філії та [PERSON] було розірвано та стягнуто з неї на користь ВАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 115 260,62 грн., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 1152,00 грн., а всього стягнуто 116 412,62 грн. На виконання рішення суду у справі №2-1624/2005 Деснянським районним судом м. Києва 13 липня 2005 року було видано виконавчий лист. Позивачем заявлено до стягнення 27085,79 грн. 3% річних за прострочення сплати заборгованості. Так, згідно розрахунку заборгованості, що надана стороною відповідача за кредитним договором № А-14/03 від 27 жовтня 2003 року залишок заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту і процентів (3% річних) за період з 12.04.2018 р. по 12.04.2021 р. (включно) становить 970,49 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ на 12.04.2021 рік 27 085 грн. 79 коп. Щодо наданого позивачем розрахунку 3% річних суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. Розрахунок 3 % річних виконується за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д / 365 / 100, де С - сума заборгованості; Д - кількість днів прострочення. Перевіривши розрахунок 3% річних судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено на певний період та відповідний залишок боргу на цей період. Однак, визначений позивачем період нарахування та сума боргу не відповідають відомостям зазначеним у виписці особового рахунку за період з 01.10.2003 р. по 17.01.2020 р. виданої другою Київською філією "Укргазбанк". Так, розрахунок 3 % річних виконаний за період з 12.04.2018 р. по 12.04.21 р. включно. Разом з тим, виписка з особового рахунку надана за період з 01.10.2003 р. по 17.01.2020 р, згідно якої, станом на 10.02.2021 р. сума заборгованості складала "0,00" грн. З інформації, що міститься в виписці з особового рахунку позичальника за кредитним договором №А-14/03 встановлено, що станом на 01.06.2005 р. сума заборгованості складала 16 259,00 дол. США. 13.07.2005 року кредитний договір № А-14/03 укладений між ВАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що з червня 2005 року по жовтень 2005 року [PERSON] здійснювала часткове погашення сум заборгованості по кредиту та заборгованості за відсотками. Так, відповідачем було сплачено за цей період 6 733,50 дол. США за тіло кредиту та відсотків 2 044,76 дол. США. Станом на 07.05.2007 рік сума заборгованості по кредиту становила 6 525,00 дол. США, що за курсом НБУ на цей день (505, 00 грн. за 100 USD) складало 32 953,76 грн. Крім того, судом було встановлено, що суми заборгованості по кредиту і процентах, що зазначені в розрахунку заборгованості за кредитним договором за період нарахування не відповідають сумі заборгованості, що зазначена в особовому рахунку платника, що є фактичним відображенням всіх господарських операцій платника. Крім того, сума заборгованості в розрахунку не відповідає сумі боргу, яка підлягала стягненню за рішенням суду. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст.9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарських операцій - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. 01.03.2019 р. на підставі виконавчого листа від 13 липня 2005 року у справі №2-1624/2005 було відкрито виконавче провадження № 58512828 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим М.А. про стягнення грошових коштів в сумі 116 412,62 грн. Також судом встановлено, що 03.07.2020 р. [PERSON] рішення суду було виконано фактично в повному обсязі, грошові кошти в сумі 116 412,62 грн. перераховані на користь стягувача ПАТ АБ "Укргазбанк", державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження. Проте, при подачі позову до суду позивачем не враховано такі обставини. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючі докази, мають обов`язок обґрунтовувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача відповідно до п.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed