Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення боргу за договором кредиту у розмірі 18383,20 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02.04.2021 позивач та відповідач [PERSON] уклали Договір кредиту № КШ-0128 (далі також Договір), відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн строком на дванадцять місяців. Крім того, 02.04.2021 позивач та відповідач [PERSON] уклали Договір поруки № КШ-0128-П (далі також Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобов`язувалася солідарно з відповідачем [PERSON] відповідати перед позивачем за невиконання останнім своїх зобов`язань за Договором кредиту № КШ-0128 від 02.04.2021. Позивач стверджує, що кредитні кошти відповідач [PERSON] отримав, а свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків належним чином не виконав. У позові вказано, що станом на 16.02.2022 утворилася заборгованість у розмірі 18383,20 грн, яка складається з наступного: 10000,00 грн. - тіло кредиту; 3328,00 грн. - проценти за користування коштами; 5055,20 грн - донараховані проценти за час прострочення. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у розмірі 18383,20 грн. Також просив стягнути на його користь сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Представник позивача подав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає позов в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн та процентів в розмірі 3328,00 грн. У частині стягнення донарахованих процентів у розмірі 5055,20 грн. позовні вимоги не визнає. Справу просив розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій вказала, що позовні вимоги не визнає. Справу просила слухати у її відсутність. Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися. Ураховуючи наявність клопотань учасників про здійснення розгляду справи у їх відсутність, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі сторін за наявними матеріалами справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно зі свідоцтвом від 30.03.2004, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, Кредитна Спілка «Кредит-СоюЗ», зареєстрована як фінансова установа (а.с.8). Відповідач [PERSON] є членом Кредитної Спілки «Кредит-СоюЗ», що підтверджується копіями прибуткових касових ордерів про сплату вступного та цільового внеску від 14.03.2019 № КШПК-1100 та №КШПК-1101 (а.с. 5). Відповідач [PERSON] 02.04.2021 подав до позивача Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» заяву-анкету на отримання кредиту, в якій просив надати кредит в розмірі 10000,00 грн строком на 12 місяців на ремонт будинку (а.с. 4 звор.). Між позивачем і відповідачем [PERSON] 02.04.2021 був укладений Договір кредиту №КШ-0128, згідно з яким позивач надав відповідачу як Позичальнику кредит у розмірі 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити позивачу проценти відповідно до умов договору. З пункту 1.2 Договору вбачається, що метою отримання кредиту є ремонт будинку. Відповідно до п. 2.1 Договору строк його дії 12 місяців з моменту укладення. У межах цього строку Позичальник повинен повернути кредит. Згідно з п. 3.2 Договору процента ставка за кредитом становить 38 процентів річних від суми залишку кредиту. Проценти за кредитом нараховуються на суму залишку заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) за фактичне число календарних днів користування кредитними коштами за виключенням дня отримання кредиту. Тип процентної ставки за кредитом: фіксована. Зміні процентна ставка не підлягає. Відповідно до п. 4.1 Договору погашення кредиту та процентів за користування ним Позичальник зобов`язаний здійснювати в сумах у строки відповідно до п. 7.4 Договору, з урахуванням інших умов Договору (а.с. 3). Згідно з графіком розрахунків, узгодженим сторонами у п. 7.4 Договору, повернення кредиту повинно відбуватися щомісячно починаючи з 02.05.2021 та закінчуючи 02.04.2022. Пунктом 5.2 Договору передбачено право кредитної спілки (позивача) вимагати дострокового повернення кредиту. За приписами п. 6.2 Договору при простроченні планового платежу позичальник має сплатити пеню від суми прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за час прострочення. При цьому неустойка не може бути більшою 15 % суми простроченого платежу, а сукупна сума неустойки за договором не може перевищувати 1/2 суми, одержаної позичальником по Договору. Відповідно до п. 6.3 Договору позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання. На вимогу Спілки зобов`язаний сплатити 65 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, але в межах суми, не забороненої законами України (а.с. 3, звор.). Відповідно до видаткового касового ордера від 02.04.2021 позивач видав відповідачу [PERSON] кредит за Договором № КШ-0128 від 02.04.2021 в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 5). Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання за Договором кредиту №КШ-0128 виконав належним чином та у повному обсязі. Разом з тим, відповідач [PERSON] умови Договору щодо повернення кредиту не виконував, щомісячні платежі не сплачував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Відповідно до відомостей з особової картки позичальника за відповідачем [PERSON] станом на 16.02.2022, рахується заборгованість за кредитом у розмірі 10000,00 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3328,00 грн, заборгованість з донарахованих відсотків у розмірі 5055,20 грн (а.с. 5, звор.). З Договору поруки № КШ-0128-П від 02.04.2021, укладеному між позивачем Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та відповідачем [PERSON] як поручителем, вбачається, що остання взяла на себе обов`язки відповідати за зобов`язанням відповідача [PERSON] , що випливають з Договору кредиту № КШ-0128 від 02.04.2021. Згідно з п. 3.1 Договору поруки відповідальність Поручителя настає у випадку, коли Боржник не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання згідно з Договором (кредиту). Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Відповідно до п. 3.2 Договору Поручитель відповідає за зобов`язання Боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту з урахуванням інфляції; виплату процентів за користування кредитом; сплату неустойки; сплату процентів від простроченої суми згідно Договору кредиту та/або згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, в тому числі сплату зазначених сум - за період після завершення дії Договору кредиту (а.с. 4). Таким чином,\~спірні відносини\~між сторонами\~виникли з\~приводу неналежного\~виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за Договором, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. За змістом статей 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином слід дійти висновку, що відповідач [PERSON] повинен був повернути на користь позивача грошові кошти у відшкодування тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн, однак добровільно цього не зробив. З огляду на викладене тіло кредиту у розмірі 10000,00 грн підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з приписами ст. 1056-1 ЦК України,\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Ураховуючи наведений вище зміст п. 3.2. укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] . Договору кредиту, слід дійти висновку, що позивачем правильно розраховані проценти за користування кредитом, розмір яких дорівнює 3328,00 грн. Отже вимога позивача про стягненні цієї суми на його користь є правомірною. Що стосується додатково нарахованих процентів у розмірі 5055,00 грн суд зазначає наступне. Як вбачається зі змісту позовної заяви додаткове нарахування процентів здійснено позивачем на підставі п. 6.3. Договору кредиту, який містить посилання на ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таке нарахування здійснюється у зв`язку з простроченням позичальником (відповідачем [PERSON] ) виконання грошового зобов`язання. Статтею 625\~ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною другою цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст.\~625\~ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, сторонами під час підписання договору узгоджено сплату компенсаційних виплат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, у розмірі 65 % річних, але в межах суми, не забороненої законами України. З 04.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19». Цим законом внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнивши цей розділ пунктом 15 такого змісту: «15. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі змінами та доповненнями) «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України з 12.03.2020 встановлено карантин, дія якого рішенням Уряду неодноразово продовжувалася та триває станом на дату ухвалення рішення у цій справі. Отже, протягом усього часу дії укладеного між сторонами Договору кредиту № КШ-0128 від 02.04.2021 у країні діяв карантин, встановлений КМУ з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. З огляду на викладене є безпідставною вимога позивача про стягнення на його користь донарахованих відсотків за прострочку виконання грошового зобов`язання у розмірі 5055,20 грн. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості у солідарному порядку суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст.\~553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України,\~у разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст.\~543\~ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , як поручитель, має солідарно з відповідачем [PERSON] нести відповідальність перед позивачем щодо повернення тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн та нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 3328,00 грн. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково, а саме на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту у розмірі 10000,00 грн та проценти за користування кредитом у розмірі 3328,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому солідарне стягнення судового збору законом не передбачено. Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 18383,20 грн., з яких судом задоволено вимоги у розмірі 13328,00 грн, що складає 72,5% від ціни позову. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у виді судового збору у розмірі 1798,73 грн., що дорівнює 72,5 % від сплаченого судового збору.

Outcome: partial