Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що з 22 січня 2001 року по 26 січня 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Наразі шлюб розірвано. Під час перебування у шлюбі, а саме [INFO] , у сторін народився син [PERSON] . На даний час син проживає разом з позивачкою. Син [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання, Харківського національного медичного університету. Будучи студентом, він потребує матеріальної допомоги, бо навчається за контрактом, на даний час ще не може самостійно себе утримувати. Відповідач не бажає в добровільному порядку виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідач працює та має постійний заробіток. [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати чи іншого доходу батька щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. [PERSON] надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав частково та просив призначити аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено обставини, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 квітня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції в м. Харкові (а.с. 9). Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , яке видано Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Харківській області 23 жовтня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я про, що 23 жовтня 2019 року складено відповідний актовий запис № 19; прізвище, власне ім`я та по-батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом №5291 про зареєстрованих осіб та довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 11, 14). Відповідно до Договору №210846 про навчання у Харківському національному медичному університеті від 11 серпня 2021 року, який укладено між Харківським національний медичним університетом та [PERSON] , [PERSON] , заклад освіти взяв на себе зобов`язання зарахувати [PERSON] на навчання на 1 курс, здійснити підготовку вступника за денною формою навчання, за освітньою програмою стоматологія, спеціальність 221 (стоматологія), для здобуття ступеня вищої освіти магістр, освітня програма строком до 01 липня 2026 року (а.с. 16). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їхніх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач визнав, що має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Водночас позивачем належними і допустими доказами доведено наявність потреби у матеріальній допомозі. Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не заперечував той факт, що має можливість і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, беручи до уваги, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, та частково визнав позовні вимоги, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 16 лютого 2022 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до 04 лютого 2027 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, відповідач частково визнав позовні вимоги, а позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 454 грн 00 коп.

Outcome: partial