Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

05.09.2022 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , недієздатною та встановити над [PERSON] , [INFO] , опіку, та за поданням органу опіки призначити [PERSON] , [INFO] , її опікуном, посилаючись на такі обставини. Згідно позовної заяви, [PERSON] є матір`ю [PERSON] .. Заявник зазначає, що психічний стан [PERSON] став погіршуватись з літа 2020 року, у [PERSON] стала погіршуватись пам`ять, вона почала забувати як минулі, так і поточні події, залишала безліч записок - пам`яток, щоб не забути помити голову, або поїсти, сходити в магазин, тощо, в розмові часто розповідала одне й те саме. З 2021 року матір заявника стала розповідати, що в неї крадуть речі, які потім заявник знаходив складеними в пакети, та схованими в різних кутках дома. По ночах майже не спала. 08.06.2022 року [PERSON] , потрапила в дорожньо - транспортну пригоду та була доставлена в Міську клінічну лікарню №1, де перебувала на стаціонарному лікуванні з 08.06.2022 року по 05.07.2022 року, з діагнозом: «Поєднана краніо - торакальна травма, забій головного мозку (важкого ступеню), субдуральна гематома лобно - тім`яно - скронево - потиличної зони справа, перелам лівої скроневої кістки, перелам скроневого відростку лівої акулової кістки, гемо синус, пневмоцефалія, закрита травма грудної клітини, пневмоторакс лівої легені, лівобічний малий гідроторакс, перелом 5-6 та 9 ребер зліва зі зміщенням уламків, забій легень, підшкірна гематома лівої половини обличчя, шиї, грудної клітини, садно та крововиливи кінцівок, хронічні маячні розлади. ГХ 2 ст. II ризик високий». Згідно заяви, перенесена черепно - мозкова травма виражено погіршила стан матері заявника, в лікарні вона поводила себе дивно, впізнавала всіх оточуючих, говорила що це її діти, яких вона тренує, медичний персонал вважала обслугою на курорті. В зв`язку із цим матері заявника викликали психіатра, який встановив діагноз «Хронічний маячний розлад». 05.07.2022 року мати заявника було виписано з лікарні, та госпіталізовано до клініки «Віта Сана», для подальшого лікування, де їй було встановлено діагноз «Органічний розлад особистості та поведінки сполученого генезу з психотичними епізодами». 22.08.2022 року [PERSON] було виписано на амбулаторне лікування додому. Згідно заяви, тривалий час заявник здійснює догляд за своєю матір`ю, оплачує комунальні платежі за житло, купує їй продукти харчування, забезпечує побутові потреби. Заявник стверджує, що, [PERSON] , за своїм психічним станом потребує постійного стороннього догляду, в зв`язку із тим, що за своїм психічним станом може поставити себе у скрутне положення та стати жертвою недобросовісних людей. З метою виключення вчинення [PERSON] будь - яких дій, що мають юридичні наслідки, заявник вирішив звернутись до суду із відповідною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що свою заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідала. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про визнання громадянки [PERSON] недієздатною підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 24.04.1996 року. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 27.02.1997 року. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №145, серії [NUMBER] . Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] є належним заявником Згідно\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1 ст. 30 ЦК України до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків. Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1 ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 39 ЦК України,\~\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно матеріалів справи, психічний стан [PERSON] став погіршуватись з літа 2020 року, у [PERSON] стала погіршуватись пам`ять, вона почала забувала як минулі, так і поточні події, залишала безліч записок - пам`яток, щоб не забути помити голову, або поїсти, сходити в магазин, тощо, в розмові часто розповідала одне й те саме. З 2021 року матір заявника стала розповідати, що в неї крадуть речі, які потім заявник знаходив складеними в пакети, та схованими в різних кутках дома. По ночах майже не спала. 08.06.2022 року [PERSON] , потрапила в дорожньо - транспортну пригоду та була доставлена в Міську клінічну лікарню №1, де перебувала на стаціонарному лікуванні з 08.06.2022 року по 05.07.2022 року, з діагнозом: «Поєднана краніо - торакальна травма, забій головного мозку (важкого ступеню), субдуральна гематома лобно - тім`яно - скронево - потиличної зони справа, перелам лівої скроневої кістки, перелам скроневого відростку лівої акулової кістки, гемо синус, пневмоцефалія, закрита травма грудної клітини, пневмоторакс лівої легені, лівобічний малий гідроторакс, перелом 5-6 та 9 ребер зліва зі зміщенням уламків, забій легень, підшкірна гематома лівої половини обличчя, шиї, грудної клітини, садно та крововиливи кінцівок, хронічні маячні розлади. ГХ 2 ст. II ризик високий». Перенесена черепно - мозкова травма виражено погіршила стан матері заявника, в лікарні вона поводила себе дивно, впізнавала всіх оточуючих, говорила що це її діти, яких вона тренує, медичний персонал вважала обслугою на курорті. В зв`язку із цим матері заявника викликали психіатра, який встановив діагноз «Хронічний маячний розлад». 05.07.2022 року мати заявника було виписано з лікарні, та госпіталізовано до клініки « [INFO] », для подальшого лікування, де їй було встановлено діагноз «Органічний розлад особистості та поведінки сполученого генезу з психотичними епізодами». 22.08.2022 року [PERSON] було виписано на амбулаторне лікування додому. Згідно заяви, тривалий час заявник здійснює догляд за своєю матір`ю, оплачує комунальні платежі за житло, купує їй продукти харчування, забезпечує побутові потреби.. Згідно ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою суду від 18.10.2022 року щодо психічного здоров`я [PERSON] призначено судову-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 522 від 28.10.2022 року [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Органічного розладу особистості та поведінки з вираженими апатичним варіантом психоорганічного синдрому з психотичними епізодами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F07.9 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання № П-1441 від 23.11.2021 органу опіки та піклування МРА ОМР про призначення опікуна над [PERSON] , орган опіки та піклування вважає можливим призначити [PERSON] , опікуном над [PERSON] ; зобов`язано [PERSON] , щорічно до 01 лютого надавати до органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звіт про виконання обов`язків опікуна; попереджено [PERSON] , про те, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовлятися від майнових прав підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, у тому числі й договори щодо поділу або обміну квартири; управляти майном підопічного або передавати його за договором в управління іншій особі; попереджено [PERSON] про те, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням, зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Судом встановлено, що внаслідок свого психічного стану [PERSON] грубо дезадаптована в соціально-побутовому плані і не може здійснювати потреби своєї життєдіяльності. Захворювання [PERSON] призводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, а тому суд вважає за можливе визнати [PERSON] недієздатною строком на два роки. Згідно ч. 1 ст. 40\~ЦК України,\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно ч. ч. 1-3\~ст. 41 ЦК України,\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1\~ст. 300 ЦПК України,\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою, у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А згідно з частиною 4 \~статті 63\~ЦК України,\~опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5\~ст. 63 ЦК України\~фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до вимог\~ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ч.\~2\~ст.\~300\~ЦПК України,\~суд за\~заявою органу\~опіки та\~піклування чи\~особи,\~призначеної піклувальником\~або опікуном,\~у місячний\~строк звільняє\~її від\~повноважень піклувальника\~або опікуна\~і призначає\~за поданням\~органу опіки\~та піклування\~іншу особу,\~про що\~постановляє ухвалу.\~Суд за\~заявою особи,\~над якою\~встановлено піклування,\~може звільнити\~піклувальника від\~його повноважень\~і призначити\~за поданням\~органу опіки\~та піклування\~іншого піклувальника,\~про що\~постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника. Суд при призначенні опікуна взяв до уваги можливості [PERSON] виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічною, оскільки від його матеріального стану, житлових умов залежить подальша доля підопічної. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявник бажає та має можливість бути опікуном над [PERSON] , є її сином, не обмежений у своїй цивільній дієздатності, фактично доглядає за [PERSON] , інших родичів, які б виявили бажання бути опікунами, не встановлено, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню. Згідно ч. ч. 6-9\~ст. 300 ЦПК України,\~строк дії\~рішення про\~визнання фізичної\~особи недієздатною\~визначається судом,\~але не\~може перевищувати\~двох років.\~Клопотання про\~продовження строку\~дії рішення\~про визнання\~фізичної особи\~недієздатною має\~право подати\~опікун,\~представник органу\~опіки та\~піклування не\~пізніше ніж\~за п`ятнадцять\~днів до\~закінчення строку,\~визначеного частиною\~першою цієї\~статті.\~Клопотання про\~продовження строку\~дії рішення\~про визнання\~фізичної особи\~недієздатною повинно\~містити обставини,\~що свідчать\~про продовження\~хронічного,\~стійкого психічного\~розладу,\~внаслідок чого\~особа продовжує\~не усвідомлювати\~значення своїх\~дій та\~(або)\~керувати ними,\~підтверджені відповідним\~висновком судово-психіатричної\~експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому\~статтею 299\~цього Кодексу. Суд вважає, також за необхідне призначити [PERSON] опікуна, її сина [PERSON] .. Також, суд роз`яснює заявниці, що зі спливом дворічного строку, на який [PERSON] визнано недієздатною, він може не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною. Згідно ч. 5 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених\~частиною другою\~статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Outcome: approved