Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов позовом [PERSON] до ПАТ «Комерційний банк «Надра», від імені якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що наприкінці серпня 2021 року під час моніторингу відкритих (загальнодоступних) даних Автоматизованої системи виконавчого провадження стало відомо про відкриття 27.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. виконавчого провадження №59895715, боржником у якому виступає [PERSON] , а стягувачем - ПАТ «Комерційний банк «НАДРА». Після ознайомлення з документами, розміщеними в АСВП, позивачу стало достовірно відомо, що 03.06.2019 р. ПАТ «КБ «НАДРА» (від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Біла І.В.) звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження №13-4-4873, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 02.10.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., який зареєстровано в реєстрі за №1218. Ознайомившись із заявою про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2019 р. №13-4-4873 та доданим до неї виконавчим написом, позивач вважає, що зазначений виконавчий напис має бути визнаний в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, з огляду на грубе порушення при його вчиненні приписів Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5. Станом на дату вчинення виконавчого напису, тобто станом на 02.10.2014 р., безспірність заборгованості позивача перед ПАТ «КБ «НАДРА» за кредитним договором №133/П/29/2007-840 від 23.10.2007 р. не була встановлена (визначена, узгоджена тощо), оскільки на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо заборгованості за цим кредитним договором. Більше того, позивач вважає за необхідне звернути увагу суду, що станом на дату звернення з цим позовом, строк пред`явлення виконавчого напису до виконання сплинув, а саме він має бути пред`явлений до виконання протягом 1 (одного) року з моменту його вчинення, тобто, до 03.10.2015 р. З огляду на вищевикладене вважає, що виконавчий напис суперечить вимогам законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 13.09.2021 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справи та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою від 25.11.2021 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни належним чином завірені копії нотаріальної справи щодо виконавчого напису від 02.10.2014 року, який зареєстровано в реєстрі за номером 1218, справу призначено до судового розгляду. 02.12.2021 року від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, 24.03.2020 року право вимоги за кредитним договором від 23.10.2007р. № 133/П/29/2007-840, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було відступлено ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Також зазначив, що [PERSON] перед банком була наявна заборгованість за кредитним договором від 23.10.2007 № 133/П/29/2007-840, відповідно даний актив містився у ліквідаційній масі банку і був виставлений на продаж. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів про виконання ним кредитного зобов`язання у повному обсязі, таким чином вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Ухвалою від 07.06.2022 року залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до\~Публічного акціонерного\~товариства «Комерційний\~банк «Надра»,\~від імені\~якого діє\~Фонд гарантування\~вкладів фізичних\~осіб,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Кобелєва Алла\~Михайлівна та\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Київської області\~Трофименко Михайло\~Михайлович про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», в якості співвідповідача. 03.11.2022 року від представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки момент звернення Банку з заявою до приватного нотаріусу та на момент вчинення ним виконавчого напису [PERSON] мав безспірну заборгованість перед Банком, тобто заборгованість існувала саме в такому розміру, як зазначено у виконавчому написі, зворотнього позивачем не доведено. [PERSON] , не звертався до Банку стосовно незгоди з розміром заборгованості, навіть після відкриття виконавчого провадження щодо виконання оспорюваного виконавчого напису.В матеріалах справи відсутні, будь-які звернення позивача до Банку та не спростовано наявними доказами, що додані до позовної заяви. Зауважив, що позивач може не погоджуватись з сумою заборгованості за кредитним договором, проте невиконання умов кредитного договору є ніщо інше, як - інша відповідальність, що визначено ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Таким чином, як наявність заборгованості так і не виконання умов основного зобов`язання надають право нотаріусу на вчинення напису її свідчать про безспірність вимог. Доказів того, що при вчиненні виконавчого напису існував спір між сторонами (доказів сплати заборгованості, тощо) суду не надано, також не надано належних та допустимих доказів існування рішення суду, що набрало законної сили, отже ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Окрім того зазначив, що позивачем було пропущено строки звернення до суду із зазначеним позовом, оскільки строк позовної давності слід рахувати з моменту вчинення виконавчого напису, або хоча б з дати відкриття виконавчого провадження 08.09.2016 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача\~Публічного акціонерного\~товариства «Комерційний\~банк «Надра»,\~від імені\~якого діє\~Фонд гарантування\~вкладів фізичних\~осіб у\~судове засідання\~не з`явився,про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Представник відповідача\~ТОВ «ФК\~«Довіра та\~Гарантія» у\~судове засідання\~не з`явився,про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань та заяв до суду не надходило. Оскільки витребувані ухвалою суду від 25.11.2021 року документи до суду не надійшли, враховуючи положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено,\~що 23.10.2017 року між ПАТ „Комерційний банк „Надра" та [PERSON] укладено кредитний договір № 133/П/29/2007-840 від 23.10.2007 року.\~\~В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та ПАТ „Комерційний банк „Надра" , 23.10.2007 року було укладено договір іпотеки , відповідно до якого позивач надав в іпотеку нерухоме майно , а саме : земельна ділянка , загальною площею 0,0800 га , кадастровий номер 3221885201:05:304:0085, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, масив «Північний». 02.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №1218, яким звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер 3221885201:05:304:0085, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, масив «Північний». Вищезазначена земельна ділянка належить на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Пальорою Г.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.10.2007 року, реєстровий № 675, [PERSON] . Зазначена земельна ділянка була передана [PERSON] в іпотеку ПАТ «Комерційний банк «Надра», в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 133/П/29/2007-840, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра» 23.10.2007 року, строк за який провадиться стягнення 3 23.10.2007 року по 14.08.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер 3221885201:05:304:0085, яка розташована за вищезазначеною адресою нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у розмірі - 46 762,54 доларів США, еквівалент в гривні становить 612 200,49 грн.; заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 24 721,23 доларів США, еквівалент в гривні становить 323 642,58 грн.; пені у розмірі 3\~498,45 доларів США, еквівалент в гривні становить 45\~800,64 грн.; штрафу у розмірі 6\~003,25 доларів США, еквівалент в гривні становить 78\~592,66 грн., та сума плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1 700 грн. Загальна сума заборгованості, яку необхідно перерахувати на рахунок № [NUMBER] в ПАТ «КБ «Надра» складає 1\~061\~936,37 грн. 09.10.2015 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області № 363/1810/14-ц було задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, який надійшов до суду 30.04.2014 року. Ухвалено в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №133/П/29/2007-840 від 23 жовтня 2007 року в розмірі 858 143,84 гривни, звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно: земельна ділянка, загальною площею 0,0800 га, за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, масив «Північний», яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 року, шляхом надання ПАТ «Комерційний Банк Надра» право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. Кошти отримані від реалізації предмету іпотеки , направити на погашення заборгованості за Кредитним договором № 133/П/29/2007-840 від 23.10.2007 року перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» у розмірі 858 143,84 гривни. На час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ПАТ «Комерційний Банк «Надра». Надати право Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» на: отримання дублікатів правоустановчих документів у нотаріусів та будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та будь-яких установах незалежно від форм власності; отримання витягу з реєстру прав власності на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Київській області, та Вишгородського РУЮ Київської області , або в інших органах , які будуть здійснювати функції речових прав на нерухоме майно; отримувати довідки та документи необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; звертатись до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити підпис від свого імені за одержання експертної оцінки; здійснювати платежі у якості продавця в процесі укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки. 25.08.2019 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження. 27.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59895715 на підставі виконавчого напису № 1218 від 02.10.2014 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною. Шляхом електронного аукціону 24.03.2020 року кредитний портфель ПАТ «Комерційний банк «Надра», що складається з прав вимоги за 226 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, в тому числі кредитному договору № 133/П/29/2007-840 від 23.10.2007 року, забезпечений договором іпотеки, продано переможцю ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 у редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса (далі - Порядок від 22.02.2012 № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів від 29.06.1999 № 1172 (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса) (далі Перелік від 29.06.1999 № 1172). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядок від 22.02.2012 № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку від 22.02.2012 № 296/5 дає підстави\~дійти висновку\~про те,\~що вчинення\~виконавчого напису\~в разі\~порушення основного\~зобов`язання\~здійснюється нотаріусом\~після спливу\~тридцяти днів\~з моменту\~надісланих кредитором\~повідомлень -\~письмової вимоги\~про усунення\~порушень боржнику.\~Повідомлення вважається\~надісланим,\~якщо є\~відмітка на\~письмовому повідомленні\~про його\~отримання або\~відмітка поштового\~відділення зв`язку\~про відправлення\~повідомлення на\~вказану в\~іпотечному договорі\~адресу. Вимога щодо скерування іпотекодержателем письмової вимоги іпотекодавцю кореспондується із положеннями Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції закону на час вчинення виконавчого напису нотаріуса) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихстаттею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ст.35 цього Закону). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №645/1979/15-ц вказала, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної волі. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні\~виконавчого напису\~нотаріус повинен\~перевірити,\~чи подано\~на обґрунтування\~стягнення документи,\~зазначені у\~Переліку (підпункт\~3.5\~пункту 3\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядкувід 22.02.2012 № 296/5). Розділом «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку від 29.06.1999 № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально-посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі та встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи взагалі існувала заборгованість та в якому розмірі, чи існують невирішені по суті спори щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження\~№ 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16 та зробила висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України». Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Станом на дату вчинення виконавчого напису в провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа №363/1810/14-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості позивача за кредитним договором №133/П/29/2007-840 від 23.10.2007 р. в загальній сумі 858 143,84 грн. на предмет іпотеки - нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер: 3221885201:05:304:0085, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, масив «Північний» та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2007 р. 09.10.2015 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області № 363/1810/14-ц було задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. З відомостей офіційного Інтернет - порталу «Судова влада України» вбачається, що з вказаним позовом ПАТ «КБ «НАДРА» звернулося 30.04.2014 р., провадження у справі №363/1810/14-ц відкрито ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.05.2014 \~ \~ \~ \~р. Тобто на момент вчинення виконавчого напису № 1218 від 02 жовтня 2014 року строк виконання договору № 133/П/29/2007-840 від 23.10.2007 року в повному обсязі було змінено. Що свідчить про спірність нарахування позивачу відповідачем заборгованості за кредитним договором № 133/П/29/2007-840 від 23.10.2007 року за період з 23.10.2007 року по 14.08.2014 року у розмірі 1\~060\~236,37 грн., яка складається з: заборгованості у розмірі - 46 762,54 доларів США, еквівалент в гривні становить 612 200,49 грн.; заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 24 721,23 доларів США, еквівалент в гривні становить 323 642,58 грн.; пені у розмірі 3\~498,45 доларів США, еквівалент в гривні становить 45\~800,64 грн.; штрафу у розмірі 6\~003,25 доларів США, еквівалент в гривні становить 78\~592,66 грн, адже, навіть загальна сума вимог ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] заявлена ним у справі №363/1810/14-ц - 858 143, 84 грн. істотно відрізняться від загальної суми заборгованості, що була заявлена для вчинення виконавчого напису - 1\~060\~236,37 грн. грн. В постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 р. у справі №640/5240/13-ц провадження №6-27цс15, викладено висновок згідно з яким наявність судового спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника, а отже свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 року у справі №754/9711/14-ц провадження №6-887цс17. Отже, враховуючи, що судом було встановлено неправомірність вимог стягувача в частині розміру заборгованості, за якими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було вчинено виконавчий напис № 1218 від 02 жовтня 2014 року, зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, отже, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1. ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Так представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у відзиві зазначив, що позивачем було пропущено строки звернення до суду із зазначеним позовом, оскільки строк позовної давності слід рахувати з моменту вчинення виконавчого напису, або хоча б з дати відкриття виконавчого провадження 08.09.2016 року. В позовній заяві, яка направлена на адресу засобами поштового зв`язку 07.09.2021 року, позивач стверджує, що про існування спірного виконавчого напису нотаріуса йому стало відомо 30.08.2021 року після ознайомлення з документами виконавчого провадження, розміщеними в АСВП. Жодних доказів, що позивачу було раніше відомо за порушення його прав, відповідачем не надано. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача, що позивач була можливість довідатись за порушення його прав, оскільки під можливістю довідатись про порушення права в даному випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатися про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив. Жодних доказів щодо існування таких обставин відповідачем не надано. Сам по собі факт вчинення виконавчого напису, або відкриття виконавчого провадження не може свідчити про початок перебігу строку позовної давності з відповідних дат. Отже, позивач в межах трирічного строку передбаченого законом звернувся до відповідачів з позовом про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, тому строк позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» підлягає стягненню на користь держави судовий збір, у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved