Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, а саме факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] та визнання за позивачем права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , який [PERSON] прийняв у спадок після смерті своєї матері [PERSON] , однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також доказів родинних відносин між її чоловіком та його матір`ю. Відтак з метою доведення факту, що [PERSON] прийняв у спадок після смерті матері [PERSON] зазначений вище житловий будинок, необхідно довести підставу для спадкування цього майна. Даний факт має юридичне значення, оскільки надає підстави для висновку, що [PERSON] є спадкоємцем за законом [PERSON] , а тому просила позов задоволити. Ухвалою судді від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року витребувано у Кременецькій державній нотаріальній конторі спадкові справи, які заведені після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] ,який помер [INFO] . В судове засідання позивач та її представник адвокат Сідорова І.А. не з`явилися подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові та просять суд їх задоволити у повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги визнають і не заперечують відносно задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи: Позивач [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.02.1988 року. 24 вересня 1988 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 вересня 1988 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 лютого 2020 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2020 року. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружились 08.06.1969 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.08.1970 року. Відповідно до довідки № 335, виданої 18 липня 2022 року Кременецьким РК БТІ, на будівлю житлового будинку по [ADDRESS] виготовлена технічна документація на [PERSON] , право власності в БТІ не зареєстровано. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 07.07.2022 року, замовником є [PERSON] . Загальна площа будинку 85,50 кв.м., житлова площа будинку 64,50 кв.м. Житловий будинок споруджений 1991 року. Відповідно до свідоцтва на забудову індивідуальної садиби та генерального плану забудови земельної ділянки від 23 березня 1977 року земельна ділянка площею 800 кв.м. у с. Підлісці Кременецького району Тернопільської області відведена [PERSON] для будівництва індивідуального жилого будинку і господарських будівель на землях присадибного землекористування на підставі рішення виконавчого комітету Радянської (Великомлинівецької) сільської ради від 25 березня 1977 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 16.06.2008 року Великомлинівецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №14. Згідно довідки про склад сім`ї №74/08-28/2-1 від 22.06.2022, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті постійно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у житловому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук, [PERSON] - онука. Згідно повідомлення нотаріуса № 114/01-16 від 29 жовтня 2022 спадкова справа після смерті [PERSON] яка померла [INFO] не заводилась. Із заявами про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори ніхто не звертався. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 01 квітня 2014 року Великомлинівецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №09. Згідно довідки Великомлинівецької сільської ради №1434 від 19.10.2017 року, померлий [PERSON] , [INFO] дійсно був зареєстрований з 16.08.1993 року та постійно проживав до дня смерті в будинку [ADDRESS] , в якому з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно спадкової справи №250/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] за законом є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Постановою державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 28 червня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а також не представлено доказів родинних відносин. Як вбачаються з акту про встановлення фактів від 22.08.2022 року, [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно була матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.08.1970 року. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293, частиною шостою статті 294 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, а якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, такий вирішується в порядку позовного провадження. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1ч.1ст.315 ЦПК України). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно позиції, викладеної в постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду у справі № 691/1237/20 від 03.11.2021 цивільна правоздатність [PERSON] і [PERSON] припинилась після їх смерті, тому вимога позивачки про встановлення між останніми, як матір`ю та дочкою, родинних відносин суперечить нормам цивільного права, є безпідставним, оскільки позивачка просила встановити факт родинних відносин між ними, так як він безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме право [PERSON] на спадщину, спірну земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків. Із досліджених письмових доказів вбачається, що розбіжності в написанні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » носять лише формальний характер, оскільки інші дані, що стосуються особи збігаються. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Відносно позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, то слід зазначити наступне: Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Виходячи із наведеного, чинне на момент спорудження об`єкта нерухомості та виникнення у спадкодавців права власності на спірне будинковолодіння законодавство не пов`язувало виникнення останнього із державною реєстрацією. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності, а правові засади прийняття в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні. За таких обставин, спірний будинок належав на праві власності [PERSON] . У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS] . [PERSON] , як син померлої та спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки на день її смерті постійно був зареєстрований та проживав разом з нею, однак не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 28 червня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а також не представлено доказів родинних відносин. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, а тому слід визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом внаслідок смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначені вимоги закону, беручи до уваги визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а саме - 744,30 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved