Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), якою просить: визнати громадянина України [PERSON] його батьком та внести зміни до актового запису №18 від 26.06.2003 року про народження дитини, вказавши батьком [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах ще до моменту його народження. Однак при реєстрації народження, запис про батька був зроблений зі слів його матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З моменту його народження його батьки [PERSON] , [PERSON] та він сам, проживають разом. 21 березня 2008 року батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] офіційно одружилися. Відповідач ставиться до нього як до сина, вони постійно спілкуються та проводять час разом. Крім зазначених родинних відносин, доказом того, що відповідач [PERSON] є його рідним та біологічним батьком, є висновок фахівця №23 судово - медичного молекулярно-генетичного дослідження від 02.09.2022року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов та заяву, якими фактично визнав позовні вимоги, зазначив що позивач [PERSON] являється його сином, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні, враховуючи визнання ним позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса) не забезпечив явку свого представника до судового засідання, отримав копії матеріалів позовної заяви 15.11.2022 року. Будь-яких клопотання або заяв до суду не надходило. Судом не здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] , прийнявши визнання позову відповідачем [PERSON] , оскільки таке визнання є безумовним, та не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При прийнятті визнання відповідачем позову суд також враховує висновки експертизи, проведеної КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №23 від 02 вересня 2022 року, за заявою [PERSON] , молекулярно-генетичним аналізом ДНК, якою підтверджується батьківство. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 18. Батьками [PERSON] у свідоцтві про народження записані [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Відомості про батька дитини в актовий запис про народження внесені відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. 21 березня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 21 березня 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі складений відповідний актовий запис № 168. Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію вбачається, що позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , а також матір позивача [PERSON] проживають разом та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до вимог статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 128 ЦПК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до висновку експерта, проведеного КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №23 від 02 вересня 2022 року, за заявою [PERSON] , молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної зі зразка рідкої крові [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , було встановлено, що [PERSON] [INFO] , може являтися біологічним батьком [PERSON] [INFO] , з ймовірністю 99,98%, таким чином батьківство практично доведено. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,98%. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved