Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з заявою про стягнення боргу за розпискою, посилаючись на те, що 23.10.2013 року останній позичив у нього 2000 доларів США на строк до 15.01.2014 року. Вказаний договір позики було укладено шляхом власно ручного написання відповідачем розписки від 23.10.2013 року про отримання вказаної грошової суми та зобов`язання її повернути. Відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання щодо повернення отриманої суми позики, незважаючи не звернення позивача з вимогою повернути позику. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за розпискою від 23.10.2013 року у розмірі 2000 доларів США у гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення суду та судовий збір. 2. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відповідна відмітка в автоматизованій системі «Д-3», тому суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності позивача. 3. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відповідна відмітка в автоматизованій системі «Д-3», тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 4. Відповідач [PERSON] 05.10.2022 року надав суду заву про розгляд справи за його відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 5. 10.04.2018 року заочним Рішенням Слов`янського міськрайонного суду позовні вимоги задоволені. Стягнуто з [PERSON] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , реєстраційний номер: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , мешкає за адресою: [ADDRESS] заборгованість за розпискою від 22.10.2013 року, у розмірі 52 053 (п`ятдесят дві тисячі п`ятдесят три) грн. 93 коп., що відповідно до курсу Національного Банку України, станом на день ухвалення рішення суду 10 квітня 2018 року, еквівалентно 2000 (двом тисячам) доларів США та судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. 6. 10 січня 2022 року відповідачем [PERSON] подана заява про перегляд заочного рішення. 7. 13 вересня 2022 року Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду заява [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі за № 243/1139/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про примусове стягнення боргу за договором позики - задоволена. Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.04.2018 року по цивільній справі № 243/1139/18 (провадження № 2/243/906/2018) за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про примусове стягнення боргу за договором позики - скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження за допомогою функціонування електронного судочинства в Україні, а саме єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС). Реєстрація в системі відбувається за адресою: https://id.court.gov.ua. 03.11.2022 року підготовче провадження по справі закрито. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. В судовому засіданні встановлено, що 23.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, з зобов`язанням повернути зазначену суму у строк до 15.01.2014 року. Вказаний договір позики було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки від 22.10.2013 року про отримання вказаної грошової суми та зобов`язання її повернути. З розписки, наданої відповідачем вбачається, що відповідач [PERSON] передав, а позивач [PERSON] отримав: ?16.08.2015 року - 200 доларів США ?01.10.2015 року - 100 доларів США ?11.11.2015 року - 200 доларів США ?15.01.2016 року - 200 доларів США Загалом - 800 доларів США. V. Оцінка суду. 10. Вирішуючи питання щодо стягнення суми заборгованості за розпискою, суд виходить з наступного. 11. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 12. Згідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 13. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 14. Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 15. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 16. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 17. Як вбачається з приписів ч.2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. 18. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. 19. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. 20. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. 21. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. 22. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. 23. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. 24. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. 25. З наданої позивачем розписки від 22.10.2013 року, вбачається, що відповідач [PERSON] отримав від позивача кошти у розмірі 2000 доларів США та зобов`язується повернути їх у строк до 15.01.2014 року. 26. Отже, судом встановлено, що надана позивачем розписка містить факт отримання відповідачем грошових коштів та зобов`язання про їх повернення, які не виконано. 27. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. 28. З наданої відповідачем [PERSON] розписки вбачається, що він частинами передав позивачу в рахунок погашення боргу з 16.08.2015 року по 15.01.2016 року - 800 доларів США. 29. Враховуючи, що взяті на себе зобов`язання відповідач виконав не в повному обсязі, то з останнього на користь позивача підлягають стягненню сума еквівалентна 1 200 доларів США (2 000 - 800). 30. В той же час, частина друга статті 533 ЦК України, допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. 31. Згідно з ч.3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). 32. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. 33. Станом на день ухвалення рішення суду - 23.11.2022 року Національний банк України встановив такий курс валют 36, 5686 грн. за 1 доларів США. 34. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 43 882 грн. 42 коп., що є еквівалентом1 200 доларів США (36,5686 грн. х 1 200 доларів = 43 882 грн. 42 коп.). VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 35. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 36. Згідно до квитанції від 07.02.2018 року за подання позовної заяви [PERSON] сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору (а.с.7). 37. У відповідність до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial