Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачкою вони перебували у шлюбі, зареєстрованому 14.10.2002 року Ланнівською сільською радою Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 18. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 08.08.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Карлівського районного суду Полтавської області. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу син залишився проживати з ним. [PERSON] участі в житті сина не бере та не цікавиться його розвитком, неповнолітній [PERSON] не сприймає відповідачку як матір. Як зазначає позивач, [PERSON] не цікавиться станом сина, його розвитком, матеріально не допомагає та не бере жодної участі у його житті. [PERSON] повністю знаходиться на утриманні батька. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 23.09.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, а також запропоновано відповідачу у разі невизнання позову, у п`ятнадцяти денний строк з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження, подати до суду відзив на позовну заяву. Вказаним правом відповідач не скористалася та не подала відзиву на позовну заяву. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 31.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Причини неявки відповідачки, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суду не відомі. Від начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Ланнівської сільської ради в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності їх представника. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши думку позивача та його представника ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Суд, заслухавши позивача та його представника та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.01.2006 р. (а.с. 8). Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано 08.08.2013 року рішенням Карлівського районного суду Полтавської області (а.с. 5). З довідки, виданої Опорним закладом «Ланнівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» вбачається, що [PERSON] проживає з батьком, який сам виховує неповнолітнього сина. Батько постійно відвідує навчальний заклад, бере участь у класних заходах, створенні необхідних умов для навчання, активний член батьківського комітету класу. Мати, [PERSON] , жодного разу не відвідувала школу, не цікавилася життям дитини та не спілкувалася з класним керівником чи адміністрацією школи. (а.с. 14). Згідно характеристики, виданої Гумангітарним відділом Ланнівської сільської ради, мати, [PERSON] , жодного разу не цікавилася життям сина, не відвідувала навчальний заклад, де навчається син, не брала участі у навчанні та вихованні [PERSON] (а.с. 13). З висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Ланнівської сільської ради № 01-22/07 від 22.08.2022 року, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , оскільки вона сина не відвідує, його життям та здоров`ям не цікавиться, жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.15-16). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням своєї дитини не займається, матеріально не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться долею та здоров`ям сина, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачка, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її сина, оскільки байдужість відповідачки до дитини свідчить про винну поведінку відповідачки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачкою суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved