Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 27 серпня 2020 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб. Однак, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідач ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 20.10.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] . З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 27 серпня 2020 року зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 4/. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач та відповідач наміру і бажання не мають, що підтверджується наданими позивачем та відповідачем суду заявами про це. Спільних дітей сторони не мають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи те, що позивачем [PERSON] не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених ним судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved