Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що 22.10.2005 року між [PERSON] та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] від шлюбу народилась дитина - [PERSON] . 04.02.2014 року між позивачем та відповідачем розірвано шлюбу на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Спільне життя позивача та відповідача не склалося, з серпня 2011 року сторони припинили шлюбні відносини, що також встановлено рішенням суду про розірвання шлюбу. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина [PERSON] дитина повністю перебуває на вихованні і утриманні своєї матері. Дитини проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини відповідач по справі самоусунувся із життя сина, ініціативі щодо зустрічей з сином не виявляє, участі в його вихованні не приймає, навіть не телефонує, не сплачує аліменти на утримання дитини та взагалі байдужий до його життя. Неповнолітньому [PERSON] , незважаючи на повну відсутність матеріальної підтримки з боку батька забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, між дитиною і матір`ю склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному сприйманню життя та оточуючих людей. Довідкою № 01-06/56.01 від 24.05.2022 р. Запорізької гімназії № 28 ЗМР підтверджується, що батько [PERSON] з дитиною та вчителями не спілкується, на батьківські збори не з`являється, успішністю сина не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. Також довідкою підтверджується, що вихованням та навчанням дитини цікавиться тільки мати. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10». Дитина спостерігається в Центрі з народження. За час спостереження на прийоми до лікаря дитина приходить у супровіді матері, [PERSON] , призначення та рекомендації лікаря остання виконує в повному обсязі. Батько [PERSON] на прийом до лікаря з дитиною не приходив, з приводу стану здоров`я дитина не цікавиться. Крім того, відповідач взагалі не бере участь у вихованні дитини, не провідує її, не цікавиться здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує, грошових коштів на оздоровлення та відпочинок дитини не надає, дитина повністю знаходиться на утриманні матері. Позивач зазначає, що відповідач по справі жодним чином не позбавлений інформації стосовно місця перебування дитини, а з боку матері дитини не створювалися перешкоди у спілкуванні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківських обов`язки, покладені на відповідача законом. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. На підставі вищенаведеного позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також просить стягнути понесені судові витрати з відповідача. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 29/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області, визначено їх підсудність Шевченківським районним судом м. Запоріжжя. Ухвалою від 16.08.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 08.11.2022 р. від третьої особи надійшов висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до [PERSON] та зава про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Ухвалою від 09.11.2022 р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 23.11.2022 р. Представник позивач подав заяву, відповідно до якої просить розглядати справи за відсутності сторони позивача, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач повідомлявся про розгляд справи відповідно до приписів ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" - шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному сайті судової влади України. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до частин другої та четвертої ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач - матір`ю (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] ) Із довідки № 01-06/56.01 з навчального закладу Запорізької гімназії № 28 вбачається, що батько [PERSON] з дитиною та вчителями не спілкується на батьківські збори не з`являється, успішністю сина не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. Відомості про те, що станом здоров"я дитини переймається лише мати, містить лист від 09.06.2022 вих. № 0879/01-08 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10». Інформацію про ухилення батька від виконання своїх обовязків місить і лист спортивного клубу, де займається [PERSON] з 2014 року. 10.06.2022 року було задоволено заяву [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сини [PERSON] у розмірі однієї четвертної частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 24.05.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості Запорізького відділу ДВС у Запорізькому районі Запорізької області [PERSON] станом на 31.07.2022 р. має заборгованість зі сплати аліментів за період з 24.05.2022 по липень 2022 року у розмірі 8 098,67 гривень, що також розцінюється судом, як уникнення від обов`язків батька, щодо належного розвитку дитини. Як встановлено органом опіки та піклування, батько не виконує покладені на нього законом батьківські обов`язки по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини, його факичне місцеперебування не встановлено, а тому районна адміністрації Запорізької міської Ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування 27.10.2022 дійшла висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Оскільки неповнолітній [PERSON] в ході бесіди повідомив органу опіки та піклування про те, що батько впродовж 9 років не цікавився його життям, дитина не проти позбавлення відповідача батьківських прав, судом визнано за недоцільне здійснювати допит дитини під час розгляду справи, оскільки, на переконання суду, вимоги ст. 171 СК України щодо врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, дотримані. Враховуючи, що викладені в позовній заяві доводи позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, беручи до що батько не виконує обов`язки, уникає від спілкування з дитиною, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам дитини. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved