Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про реальний розподіл житлового будинку [ADDRESS] та уточнивши позовні вимоги просить провести розподіл житлового\~будинку [ADDRESS] \~відповідно до\~першого варіанту\~будівельно-технічної\~експертизи №487/488/489\~від 03.03.2011\~року.В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона з відповідачем є співвласниками по 1/2 частині житлового будинку в [ADDRESS] . Між сторонами склався певний порядок користування будинком, а саме сім`я позивача займає половину півпідвального приміщення, більшу частину першого поверху будинку, а відповідач має в своєму користуванні половину півпідвального приміщення, на першому поверсі будинку сходову клітку та сходи на другий поверх, цілий другий поверх будинку та горище, будинок облаштований двома входами. Однак, останні роки між сім`ями сторін склалися напружені відносини, тому позивач просить провести реальний розподіл будинку та визначити порядок користування горищем. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили провести розподіл житлового будинку [ADDRESS] відповідно до першого варіанту будівельно-технічної експертизи №487/488/489 від 03.03.2011 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином був повідомлений. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить половина житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування частини будинку, посвідченого 04.07.2002 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. та договором дарування частини будинку, посвідченого 20.09.2007 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. Згідно дублікату свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 01.07.1985 року виконавчим комітетом Моршинської міської ради народних депутатів, [PERSON] на праві приватної власності належить половина житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Моршинської селищної ради народних депутатів Львівської області №108 від 21.06.1983 року надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] добудувати веранду до будинку по [ADDRESS] , для влаштування окремих входів в житловий будинок, з подальшим одержанням технічної документації. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2018 року у цивільній справі №456/1088/17 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на здійснену за власні кошти добудову та переобладнання на другому поверсі веранди без втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування приміщень кухні, яка в технічному паспорті позначена літерою «Ш» та санвузла, який в технічному паспорті позначено літерою «П», площами по 4,8 кв.м кожне загальною вартістю 37962 грн. по [ADDRESS] , без зміни загальних часток власності з співвласником [PERSON] - відмовлено. Постановою Львівського апеляційного суду від 18.04.2019 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2018 року залишено без змін, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволонення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, в постанові від 01.07.2019 року у справі № 404/10673/14-ц висловив позицію, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Статтею 143 ЦПК України передбачено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. За клопотанням позивача, для визначення варіантів поділу житлового будинку, судом було призначено будівельно-технічну експертизу та Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз 03.03.2011\~рокубуло виготовлено висновок №487/488/489 судової будівельно-технічної експертизи по даній справі, де експертом пропонуються чотири варіанти розподілу житлового будинку по [ADDRESS] відповідно до часток, що знаходяться у власності сторін (по Ѕ ідеальній частині). Слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною шостою ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За наведених вище та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення реального розподілу житлового будинку по [ADDRESS] між сторонами у відповідності до першого варіанту вказаного вище висновку №487/488/489 судової будівельно-технічної експертизи від 03.03.2011 року, оскільки такий є технічно можливим, не буде суперечити правам та інтересам будь-кого із співвласників ідеальних часток та буде найменш обтяжливим для обох сторін.

Outcome: approved