Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.08.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON] [INFO] . Після припинення шлюбних відносин їх спільна дитина залишилася проживати разом з нею. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2018 року в цивільній справі № 161/4262/18 з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, з дати визначення аліментів у вказаному розмірі, матеріальний стан відповідача значно покращився, у зв`язку із суттєвим збільшенням його заробітної плати. Натомість, її матеріальне становище навпаки погіршилося, оскільки потреби, в силу його віку, сина значно зросли. На даний час розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання їх спільної дитини не покривають половини витрат, які вона здійснює на сина. Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 07.06.2018 року в цивільній справі № 161/4262/18, та стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн., щомісячно з дати звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання відпозивачкина адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у їївідсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що у сторін даного спору позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] за час перебування у шлюбі [INFO] народилася спільна дитина син [PERSON] . Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 22). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2018 року в цивільній справі № 161/4262/18 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на місяць з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20-21). Як встановлено судом, малолітній [PERSON] продовжує проживати разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] та перебувати на її утриманні, а відповідач [PERSON] проживає окремо від них та неналежним чином виконує покладені на нього обов`язки по утриманню сина, у зв`язку з чим у нього існує заборгованість по сплаті аліментів (а.с. 23-26). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання малолітнього сина є недостатнім для його належного забезпечення, при цьому, її матеріальне становище погіршилося, а матеріальне становище відповідача навпаки покращилося. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, інших утриманців не має, розмір його заробітної плати (доходів) суду не відомий. В ході розгляду справи по суті, судом не встановлено обставин, зміни сімейного стану відповідача, або ж погіршення його здоров`я чи матеріального становища, з моменту ухвалення заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2018 року в цивільній справі № 161/4262/18. Натомість, як було встановлено в ході розгляду справи, розмір середньомісячного заробітку [PERSON] на момент розгляду справи становить 30000-35000 грн. на місяць, в той час, коли на момент розгляду цивільної справи № 161/4262/18 останній будучи працевлаштованим на території Республіки Польща, отримував регулярний заробіток в сумі 14000-15000 грн. на місяць. Наведене свідчить про істотне покращення матеріального становища [PERSON] . Доказів іншого відповідачем суду надано не було. Крім того, суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам малолітнього сина. Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити доньку в повній мірі. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2018 року в цивільній справі № 161/4262/18, є недостатньою для належного забезпечення його потреб, тому заявлені позивачкою [PERSON] вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення у повному обсязі, та вважає за необхідне їх розмір збільшити до 4500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, визначений вище розмір аліментів є достатнім та справедливим. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи із наведеної вище норми чинного законодавства, суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на свою користь аліментів на утримання малолітнього сина з дати звернення до суду з даним позовом. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial