Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

У вересня 2021 року адвокат Яресько Т.В. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №147135, яким стягнула з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 150\~382 гривень 33 коп. 05 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, 11 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №147136, яким стягнула з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 154\~590 гривень 26 коп. 05 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач вказав, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. при вчиненні вказаних виконавчих написів були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначені виконавчі написи вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати такими, що не підлягають виконанню, виконавчі написи, вчинені 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстровані в реєстрі за №147135 та №14713, стягнути безпідставно стягнуті кошти у розмірі 2400 грн., витрати на судовий збір та правничу допомогу. 19.10.2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у якій останній просив визнати такими, що не підлягають виконанню, вище вказані виконавчі написи, стягнути сплачений судовий збір, витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. та безпідставно стягнуті кошти у розмірі 8419 грн. 05 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» проти задоволення позову заперечив та просив відмовити у повному обсязі. Зазначив, що виконавчі листи були вчинені з додержанням чинних вимог законодавства, крім того позивач не надав жодного доказу на підтвердження про спірність заборгованості. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В., в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 20.01.2022 року ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича копію нотаріальних справ щодо вчинення виконавчих написів №147135 від 11.06.2021 та №147136 від 11.06.2021. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №147135, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором №6-100/ФК-08 від 09.01.2008 року (а.с. 23). 05 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66415285 на підставі примусового виконання виконавчого напису №147135, виданого 11 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с.41). Крім того, 11 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №147136, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором №1813/ФКВ-07 від 09.11.2007 року (а.с. 24). 05 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66416110 на підставі примусового виконання виконавчого напису №147136, виданого 11 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с.42). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат». У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Встановлено, що договори №1813/ФКВ-07 від 09.11.2007 та №6-100/ФК-08 від 09.01.2008 року, які були підставою для вчинення виконавчих написів нотаріусом, не був посвідчений нотаріально (а.с.25-36). Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчі написи, вчинені 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстровані в реєстрі за №147135 та №147136, слід визнати таким, що не підлягають виконанню. З відповіді приватного виконавця Іванова А.В. слідує, що у ході примусового виконання рішення в рамках зведеного виконавчого провадження №66416644, яке складається з виконавчих проваджень №66416110 та №66415285 про стягнення коштів з [PERSON] , приватним виконавчем стягнуто всього коштів в сумі 10\~009 грн. 98 коп. з яких: 8\~419 грн. 05 коп. перераховано стягувачу в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №147135 від 11.06.2021. \~У зв`язку з тим, що виконавчі написи визнані такими, що не підлягають виконанню, підстава, на якій ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» отримало грошові кошти в ході зведеного виконавчого провадження №66416644, відпала. Тому на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 8\~419 грн. 05 коп.. Безпідставне утримання цих грошових коштів є втручанням ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» у право позивача на мирне володіння його майном (в даному випадку грошовими коштами). Таке втручання є невиправданим, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону. Ця обставина свідчить про свавільне порушення майнового права [PERSON] , гарантованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. За правилами ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1816 грн. 00 коп. Проте, позивачем були понесені витрати на сплату судового збору при поданні заяви про забезпечення позову у розмірі 496 грн. 20 коп. Таким чином вказану суму належиться стягнути з відповідача на користь [PERSON] . За змістом ч.1 та п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонор аруадвока та за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвокат та визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім цього, встановлено, що [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №2242 від 22 вересня 2021 року, укладеним між позивачем та адвокатом Яресько Т.В. (а.с.60-20), додатком №1 до Договору від 22.09.2021 року (а.с. 61), додатком №2 до Договору від 22.09.2021 року (а.с. 62), актом прийому перпедачи послуг №1 від 29 вересня 2021 року (а.с.63), розрахунковою квитанцією №29/09/21 від 29.09.2021 року на суму 9000 грн. Тому з ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved