Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

29 червня 2022 року представник позивача адвокат Бражник Д.С. звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1408, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 19.05.2021 року щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 47334,41 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит капітал» за кредитним договором № 2332373 від 09.07.2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан»; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 7000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис № 1408 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» заборгованості в розмірі 47334,41 грн., на підставі якого відкрито виконавче провадження № 68031513. Вважає, що виконавчий напис є незаконним, оскільки при його вчиненні нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню. Крім того, наданий нотаріусу кредитний договір не був підписаний позивачем, не був посвідчений нотаріально всупереч положенням законодавства, яким передбачений порядок вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору; приватний нотаріус вчинив виконавчий напис після спливу терміну дії договору тобто після 08.08.2020 року, коли договірні відносини фактично припинились і сторонами не було погоджено плату за користування коштами поза межами дії договору. Нотаріус не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги чинного законодавства, тому був змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. 05 липня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16.08.2022 року представник відповідача надав клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу та просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представники третіх осіб у встановлений п`ятнадцятиденний строк пояснення щодо позову не подали. У відповідності до ч. 13\~ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис № 1408 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 2332373 від 09.07.2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» заборгованості за кредитним договором за період часу з 29.12.2020 року по 26.02.2021 року, загальна заборгованість становить 48264,41 грн. (а.с.13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю,О. від 04.01.2022 року у виконавчому провадженні № 68031513, з примусового виконання виконавчого напису № 1408, виданого 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості за кредитним договором № 2332373 від 09.07.2020 р. у загальному розмірі 48264,41 грн. (а.с. 23). Відповідно кредитного договору №2332373 від 09.07.2020 року, між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений договір про надання грошових коштів у розмірі 11000 грн. Строком на 30 днів з 09.07.2020 року. Станом на 26.02.2021 рік утворилась заборгованість за нарахуваннями та несплаченими процентами у розмірі 47334,41 грн. (а.с.16-22, 23-24) Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~(далі\~Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні\~це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі\~Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі\~Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правовій позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, який враховується судом відповідно до ч. 1 ст. 360-7\~ЦПК України. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал», який, відповідно до договору № 58-МЛ від 29.12.2020 року, набув права вимоги ТОВ «МІЛОАН» до позичальників, у тому числі до позивача, надав копію кредитного договору № 2332373 від 09.07.2020 року укладеним ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , а також графік розрахунків за вказаним договором, в яких відсутні підписи сторін договору, тобто, суду не надано належних та допустимих доказів, що приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису було надано документи, що\~підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, тому за наявністю спору між сторонами про існування та розмір заборгованості зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, про який позивач заявляє у своїй позовній заяві, оспорюючи також період стягнення, посилаючись на те, що договір припинено 08.08.2020 року, оспорюючи суму нарахованих процентів, посилаючись на відсутність розрахунку. За таких обставин, суд визнає, що спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріальної округу Данич О.Ф. з порушенням вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим визнає його таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши позовну заяву у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне: статтею 59\~Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано копію договору від 18.02.2022 року про надання юридичних послуг, копію акта виконаних робіт, копію ордера, квитанцію на суму 7000 грн. (а.с.6-12, 29). 16.08.2022 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в якому послався на те, що сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, часу який був витрачений на виконання робіт адвокатом та обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також послався на відсутність документального підтвердження наведених витрат. (а.с.35-36). Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд частково погоджується з клопотанням відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення до суду із клопотанням про витребування у приватного нотаріуса доказів, - вартість якого заявлена в 500 грн.; та подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, - вартість якого заявлена в 1000 грн., тобто заявлені в цій частині позовні вимого суд задовольняє частково в розмірі 5500 грн. (7000 грн. 1500 грн.). Згідно із\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved