Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] , а також довідок, виданих Трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з метою призначення пенсії вона звернулась до сервісного центру відділу обслуговування громадян №1 Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Волинській області, де, проаналізувавши подані нею документи, зокрема, трудову книжку [NUMBER] та архівні довідки видані Трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області, які підтверджували окремі періоди роботи згідно трудової книжки, працівники сервісного центру виявили помилку при написанні по батькові, не зазначено серію і номер свідоцтва про шлюб, на титульній сторінці трудової книжки та архівних довідках про стаж роботи, заробітну плату зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Зазначені обставини позбавляють заявницю можливості підтвердити свій трудовий стаж, що потягло як наслідок, відмову у призначенні їй пенсії, а тому вона змушена звернутися із даною заявою до суду, згідно якої просить встановити факт належності їй - [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме, трудової книжки серії [NUMBER] , а також встановити факт, що має юридичне значення, а саме довідок виданих Трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області №138/11 від 21.03.2022р.; №139/11 від 21.03.2022р.; №140/11 від 21.03.2022р.; №141/11 від 21.03.2022р.; №142/11 від 21.03.2022р.; №143/11 від 21.03.2022р.; №144/11 від 21.03.2022р. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 року, головуючою суддею визначено Пустовойт Т.В. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 10 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлення факту що має юридичне значення та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, надав пояснення в яких зазначив, що через розбіжності в написанні по батькові заявника трудової книжки та архівних довідок, не можливо встановити факт її належності заявниці, проте, посилаючись на вимоги ЦПК та діюче законодавства, зазначив, що заявниці повинно бути запропоновано подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить їй і що організація, яка його видала не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Головне управління ПФУ у Волинській області покладається на об`єктивність та неупередженість суду при розгляді заяви та прийняття законного рішення у справі. Просив суд слухати справу у відсутності представника. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що маються відповідні підтвердження в матеріалах справи. Будь яких пояснень чи заяв з приводу вимог заявниці до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути подану заяву за відсутності представника, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу та встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав як джерело права. Положеннями п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст.6та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 Рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року в справі «Голден проти Сполученого королівства»), та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» ( далі - постанови Пленуму ) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.12 вказаної вище постанови, суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу , у тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. (стаття 48 КЗпП України) Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27квітня 1993року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2022р. (повторно), заявник [PERSON] народилася [INFO] . За відомостями копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Володимир-Волинським МВУМВС України у Волинській області від 17.03.2010р. та копією картки фізичної особи -платника податків від 17.02.2011р. зазначено особу [PERSON] , [INFO] . 15 листопада 1980 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 30.07.2022р. (повторно). 04 грудня 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 26.07.2022р. (повторно). Судом встановлено, що 10.03.1981 року заявниці - [PERSON] оформлено трудову книжку серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із працевлаштуванням на посаду доярки. З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що виправленому на [PERSON] (згідно паспорта серії [NUMBER] , виданого 17 березня 2010 року) вірити. Прізвище на [PERSON] , згідно свідоцтва про одруження від 4 грудня 2003 року вірити. Вказане виправлення засвідчено підписом Голови та печаткою сільськогосподарського виробничого кооперативу «ДОВІРА» с.Галинівка Володимир-Волинського району, Волинської області. В матеріалах справи містяться довідки Трудового архіву Володимир-Волинського району Волинської області №138/11 від 21.03.2022р. про стаж роботи в радгоспі «Володимир-Волинський» с.Галинівка Володимир-Волинського району за період з 03.1981р. по 11.1995р. на [PERSON]; №139/11 від 21.03.2022р. про заробітну плату в радгоспі «Володимир-Волинський» с.Галинівка Володимир-Волинського району за 1988-1993 роки на [PERSON]; №140/11 від 21.03.2022р. про стаж роботи в селянській спілці «Турія» с.Галинівка Володимир-Волинського району з 11.1995 року по 04.2000р. на [PERSON]; №141/11 від 21.03.2022р. про стаж роботи в СГВК «Свійчів» с.Свійчів Володимир-Волинського району з 05.2000 року по 02.2003р. на [PERSON]; №142/11 від 21.03.2022р. про заробітну плату в селянській спілці «Турія» с.Галинівка Володимир-Волинського району з 11.1995 року по 04.2000р. на [PERSON]; №143/11 від 21.03.2022р. згідно протоколів засідань правління СГВК «Свійчів» с.Свійчів Володимир-Волинського району за 2000-2003 роки на [PERSON]; №144/11 від 21.03.2022р. про перейменування колгоспу «Володимир-Волинський» с.Галинівка Володимир-Волинського району Волинської області. За результатами розгляду заяви [PERSON] сервісним центром відділу обслуговування громадян №1 Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення про відмові у призначенні пенсії №032150003788 від 27.05.2022р. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи зазначені у трудовій книжці серія [NUMBER] , оскільки титульний лист трудової книжки заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - запис про зміну прізвища внесено не в повному обсязі (не зазначено серія, № свідоцтва про шлюб); періоди роботи зазначені в довідках від 21.03.2022р. №№138/11, 140/11, 141/11, 143/11, видані Трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним ( [PERSON] - [PERSON] ); періоди догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ( [INFO] та [INFO] ), оскільки у свідоцтві про народження зазначено по батькові матері не відповідає паспортним даним ( [PERSON] ). Також до матеріалів справи додано пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які засвідчили, що у трудовій книжці, яка належить [PERSON] , свідоцтві про одруження та свідоцтві про народження сина були допущені помилки при написанні по батькові заявниці. Аналогічні помилки вбачаються й в архівних довідках виданих заявниці [PERSON] . Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У пункті 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня, або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявниці її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. При цьому, суд також враховує, що заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявниці за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Аналогічне стосується й довідок виданих Трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області. У ст.46 Конституції України закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 89 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про факту належності правовстановлюючого документа та встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, а саме: шо [PERSON] належить трудова книжки серії [NUMBER] , а також довідки від 21.03.2022р. №№138/11, 139/11, 140/11, 141/11, 142/11, 143/11,144/11, видані Трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області. В даному випадку рішення суду не замінює собою документ, який виданий роботодавцем, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положеньст. 46 Конституції України.

Outcome: approved