Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , 23.02.2022 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків та моральної шкоди. Просить за період умисного невиконання [PERSON] вироку суду та угоди про примирення: з листопада 2013 р. до вересня 2021 р., за приписами ст. 625 ч 2 ЦК України, стягнути на відшкодування втрат від інфляції, розрахованих з залишку боргу, який існував на час сплати чергового платежу, в розмірі 85 484,15 грн, а також стягнути 3 % проценти річних в розмірі 10 465,43 грн і моральну шкоду в розмірі 24 тис. грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2022 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Железняк В.К. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судові засідання призначені на 31.01.22 р., 28.04.22 р., 09.09.2022 р., 22.11.2022 р не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав. У зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 статті 280 ЦПК України,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2013 р. у справі №333/5109/13-к провадження № 1-кп/333/402/13 затверджено угоду про примирення від 01.11.2013 р., укладену між обвинуваченим [PERSON] та потерпілим [PERSON] , за умовами якої, зокрема: [PERSON] мав сплатити [PERSON] , на відшкодування майнової та моральної шкоди 50 тис. грн. рівними частками по 3 125 грн щомісячно на протязі 16 місяців (а.с.8). [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконував, відмовився виконати добровільно вирок суду та угоду про примирення. [PERSON] звернувся до органів державної виконавчої служби для примусового виконання вироку суду та угоди про примирення. Комунарським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 60307125. \~ \~ \~ \~ Внаслідок вчинення державною виконавчою службою примусових заходів стягнуто в період з грудня 2019 р. до вересня 2021 р. грошові кошти в сумі 44 214,26 грн, залишок боргу становить 5 785,74 грн (а.с.5). Викладене свідчить, що [PERSON] мав сплатити 50 тис. грн. у строк до лютого 2015 р., однак не сплатив до цього часу у повному обсязі. Невиконання [PERSON] вироку суду та угоди про примирення спричинило позивачу значні збитки: інфляційні втрати, яких він зазнав через несвоєчасну сплату грошей, а також відсутність можливості отримати 3 % річних від стягнутої суми. За змістом ст. 509 ч 1, ч 2 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч 1, ч 5 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 623 ч 1, ч 2 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт завдання збитків, внаслідок чого належить стягнути з [PERSON] за період умисного невиконання ним вироку суду та угоди про примирення: з листопада 2013 р. до вересня 2021 р., за приписами ст. 625 ч 2 ЦК України, на відшкодування втрат від інфляції, розрахованих з залишку боргу, який існував на час сплати чергового платежу, 85 484,15 грн, а також стягнути 3 % проценти річних в розмірі 10 465,43 грн. Викладений в позові розрахунок збитків заснований на чинному законодавстві, є вірним, а тому, приймається судом. Невиконанням грошового зобов`язання [PERSON] протягом майже 8 років спричинило позивачу також моральну шкоду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: \~ \~ \~ \~1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ч 1 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: \~ \~ \~ \~ 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Внаслідок протиправних дій боржника [PERSON] , а саме: умисного тривалого невиконання грошового зобов`язання протягом 8 років, яке виникло на підставі вироку суду, а також внаслідок порушення прав потерпілого у кримінальному провадженні на розпорядження присудженими [PERSON] судом грошима для лікування, реабілітації та відновлення пошкодженого майна, що триває вже 8 років, позивачу заподіяно моральну шкоду. Несплата грошей протягом 8 років створило для позивача значні труднощі в житті, ускладнило його, позбавило можливості своєчасно та в повному обсязі відновити своє здоров`я, пройти реабілітацію, відремонтувати автомобіль та спонукало шукати можливості додаткових заробітків тощо. Вищенаведені норми права передбачають стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди, розмір якої визначається судом по 3 тис. грн. за кожен повний рік затримки сплати грошових коштів, разом 24 тис. грн. (8 років х 3 тис. грн. = 24 тис. грн.). \~ \~ \~ \~Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17, зокрема, дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). \~ \~ \~ \~Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження з нею завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). Водночас, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодовувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної школи не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved