Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.02.2001 вона з відповідачем уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис №\~170. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Позивачка також вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Уже більше чотирьох років вони не проживають разом, оскільки, відповідач фактично створив нову сім`ю. Крім того, стосунків вони не підтримують та спільного господарства не ведуть, а тому, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і надії на примирення немає. Як зазначено, майнового спору між сторонами немає. На підставі викладеного вище, позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 08.02.2001 у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис №170. Крім того, просить залишити їй прізвище\~ [PERSON] . Ухвалою суду від 23.09.2022 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, 18.11.2022, до початку судового засідання, судом отримано її письмову заяву від 18.11.2022, в якій вона підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні у повному обсязі. Строк для примирення просила не надавати та розгляд справи проводити без її участі. Крім того, зазначила, що судові витрати вона залишає за собою. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча судом повідомлявся про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, 27.10.2022, до початку судового засідання, судом отримано його письмову заяву від 23.09.2022, зі змісту якої вбачається, що він визнає позовні вимоги у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Просить строк для примирення не надавати та розгляд справи проводити без його участі. Відзив на позов не подано. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 08.02.2001 [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому зроблено запис за №\~170 та видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] . Також встановлено, що сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо поділу спільного майна між сторонами. Суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, оскільки вони разом не проживають більше чотирьох років, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Відповідач погодився із тими обставинами, які вказані позивачкою у позовній заяві. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу. Крім того, встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. До того ж, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається і про це жодна із сторін не заявляли. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання залишити собі після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] , що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. Разом з тим, судові витрати слід залишити за позивачкою, враховуючи подану нею письмову заяву від 18.11.2022. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved