Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

7 лютого 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якій позивач просить суд скасувати державну реєстрацію від 28.07.2006 року земельної ділянки за кадастровим номером: 5110137500:52:011:0046 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0828, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою від 14 лютого 2022 року позовну заяву [PERSON] до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області було прийнято до розгляду, про скасування державної реєстрації земельної ділянки до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом, встановлено загальний порядок розгляду справи та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє вимог на предмет позову [PERSON] . Перше підготовче засідання, призначене на 10 березня 2022 року, суд ухвалою, занесеною до протоколу вказаного засідання, відклав. 28 квітня 2022 року від представника позивача [PERSON] адвоката Кукало О.М., надійшла за про виключення зі складу учасників справи третю особу [PERSON] у зв`язку зі смертю останньої. Одночасно із цим від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. 20 травня 2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Кукало О.М. про залучення до участі у справі Одеської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 8 червня 2022 року суд задовольнив заяви представника позивача; виключено зі складу учасників справи № 522/2948/22 за позовом [PERSON] до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки третю особу [PERSON] та залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Одеську міську раду; підготовче засідання від 8 червня 2022 року було відкладено. 14 липня 2022 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява представника відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю представника у інших судових засіданнях. Ухвалою суду, занесеною до протоколу підготовчого засідання від 14 липня 2022 року суд задовольнив клопотання представника та відклав підготовче засідання, одночасно із цим визнавши явку відповідача у наступне підготовче засідання обов`язковою. Відповідний лист було направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. 30 серпня 2022 року засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи. У підготовче засідання, призначене на 31 серпня 2022 року сторони не з`явилися. 26 вересня 2022 року від представника відповідача засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили суд поновити строк на подання відзиву, прийняти його та залучити до матеріалів справи. Підготовче засідання, призначене на 26 вересня 2022 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному. Ухвалою суду, занесеною до протоколу підготовчого засідання від 12 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 2 листопада 2022 року до суду надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, який за змістом відповідає раніше наданому відзиву засобами електронного зв`язку від 26 вересня 2022 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Кукало О.М. наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи за довіреністю Одеської міської ради Старостін О.С. у судовому засіданні надав свої пояснення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд дійшов до наступних висновків. Так, судом було встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , право власності на який було отримано на підставі Договорів купівлі продажу, укладений 2 березня 2018 року між ним та [PERSON] . Окрім того, на підставі договору дарування від 18 серпня 2009 року [PERSON] отримав у дар та став власником 77/1000 частин домоволодіння [ADDRESS] ; на підстав договору дарування від 11 вересня 2018 року позива отримав у дар та став власником 183/1000 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 14 грудня 2018 року позивач отримав витяг з Державного реєстру про реєстрацію права власності на об`єднаний об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 20 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до Одеської міської ради із заявою про отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,01 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; заявою від 23 вересня 2019 року вказану заяву було уточнено вказівкою на вірну площу земельної ділянки. Однак у позивача виникли перешкоди у реалізації його права на приватизацію земельної ділянки, пов`язану із тим, що колишній власниці придбаного позивачем житлового будинку [PERSON] на підставі державного акту на право власності належала земельна ділянка площею 0,0828 га за адресою: [ADDRESS] за кадастровим номером 5110137500:52:011:0046, який в результаті судового спору із суміжним землекористувачем було визнано недійсним. При цьому реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі скасована не була, що і стало перешкодою в оформленні позивачем права власності на земельну ділянку. Оскліьки конфігурація земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у фактичному користуванні позивача та щодо якої ним подано документи на приватизацію, частково співпадає з конфігурацією земельної ділянки площею 0,0828 га за кадастровим номером 5110137500:52:011:0046, на яку було видано державний акт [PERSON] та право власності на яку скасовано рішенням суду, вказане є перешкодою у реалізації права позивача на приватизацію ділянки, оскільки подвійна приватизація у Державному земельному кадастрі не допускається. [PERSON] звернувся до Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0828 га за адресою : [ADDRESS] , щодо якої рішенням суду було визнано недійним державний акт про право власності пепереднього власника та межі якої частково співпадають з межами ділянки, що на даний час перебуває у користуванні позивача, оданк у відповідь йому листом від 29.10.2021 року за вих. № 515/4321 було повідомлено, що відповідно до п. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. На підставі вище викладеного [PERSON] і змушений був звернутися з даною позовною заявою до суду. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.ч.9, 10 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до абзацу 5 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Суд приходить до висновку, що наявність зареєстрованої земельної ділянки з кадастровим номером 5110137500:52:011:0046 порушує право позивача на державну реєстрацію належної йому на праві власності земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 173556341 від 12.07.2019 року на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку з кадастровим номером 5110137500:52:011:0046, - не зареєстровано речових прав інших осіб, їх обтяжень, а тому відсутні перешкоди для скасування державної реєстрації земельної ділянки. З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки (запис про державну реєстрацію земельної ділянки) з кадастровим номером 5110137500:52:011:0046, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved