Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , яка народилася [INFO] ; виключити з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] ; внести зміни в актовий запис про народження №63 від 03 лютого 2021 року, зазначивши його батьком дитини, змінивши при цьому, прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] ". В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з літа 2018 року проживав однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання з [PERSON] , у них [INFO] народилася донька - [PERSON] . На час зачаття дитини [PERSON] перебувала ще у шлюбі з [PERSON] , який в подальшому було розірвано рішенням суду. У зв`язку з тим, що дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, то батьком дитини, при її реєстрації в відділі ДРАЦС, був записаний саме [PERSON] . Тому, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 11 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 травня 2022 року до участі у справі у якості третьої особи залучено [PERSON] . Ухвалою суду від 09 червня 2022 року призначено у справі судову біологічно-генетичну експертизу. 22 серпня 2022 року судом закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник адвокат Пташинський О.А. не з`явилися, останній через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. Причини неявки суду не відомі. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи\~ - Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, через надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувати проти задоволення позову. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа у справі - [PERSON] з 18 червня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року (а.с.11, 12-13). [INFO] у [PERSON] народилася дитина донька\~ [PERSON] , матір`ю якої записана відповідно [PERSON] , а батьком, на підставі ст.ст.122, 133 СК України,\~ - відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Суду подано акт про встановлення факту проживання від 08.12.2021 (а.с.15), з якого вбачається, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] , з 2018 року. Згідно висновку експерта №973 молекулярно-генетичної експертизи від 28 червня 2022 року, громадянин [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи, складає не менше 99,999999%. (а.с.45-46) Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі - Правила державної реєстрації), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила внесення змін). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічні положення викладені в ст.5 СК України. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122, 125 СК України. Нормою ст.122 ч.ч.1, 2 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Положеннями ст.133 СК України передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ст.129 ч.1 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Положеннями ст.128 ч.2 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно зі ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Так, статтею 126 СК України передбачено визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно п.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. В свою чергу, за змістом пп.2.13.1 п.2.13, пп.2.16.2, 2.16.4, 2.16.7 п.2.16 Правил внесення змін підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, окрім іншого, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За змістом ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про права дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини. За змістом ст.ст.7, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст.11, 14 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, проживати разом з батьками. Дитина та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятками, передбаченими законом. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини,\~ «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, §34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має вирішальне значення в процесі дослідження факту батьківства та вирішення спору цієї категорії. Наведена судом вище правова позиція кореспондується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 квітня 2021 року по справі №235/143/19, від 14 квітня 2021 року по справі №644/9720/16-ц, від 21 квітня 2021 року по справі №640/4304/17, від 17 грудня 2021 року по справі №683/1732/17, від 26 січня 2022 року по справі №202/5601/18. В ході розгляду даної знайшли підтвердження фактичні обставини, на які посилався позивач в обґрунтування свого позову. Зокрема, народження [PERSON] дитини доньки [PERSON] [INFO] , тобто до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу вказаної жінки із відповідачем [PERSON] , що зумовило здійснення запису останнього на підставі норм сімейного законодавства батьком вказаної дитини у відповідному актовому записі про народження дитини. Також судом встановлено, що починаючи з 2018 року припинені фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та відповідачем, та розпочались стосунки між позивачем та [PERSON] , почалось їх спільне проживання та ведення спільного господарства. Враховуючи результати молекулярно-генетичного дослідження, суд приходить до висновку, що біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , є саме позивач. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання позивача батьком дитини, виключення із актового запису про народження дитини відомостей про відповідача [PERSON] , як про батька дитини, та внесення до\~ актового запису про народження дитини відомостей про позивача як про її дійсного біологічного батька. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved