Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" звернулось із позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 7894,83 грн.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачізареєстровані споживачами природного газу в [ADDRESS] , згідно типового договору. Відповідачі здійснюють фактичне споживання природного газу, частково оплачували послуги з розподілу природного газу, однак, за період з 01.01.2020 р. по 31.07.2022 р. допустили заборгованість у розмірі 7894,83 грн.. В судовому засіданні представник позивача, позовов підтримала з мотивів зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`являлась, але подала письмові пояснення, у яких проти позову заперечила, оскільки між нею та позивачем не був укладений договір, позивач не має жодних прав на газові мережі, плата за послуги з розподілу природного газу введена незаконно. Посилається на скрутний матеріальний стан, перенесений інсульт, неотримання субсидії за розподіл природного газу, введений мораторій на стягнення житлово-комунальних послуг на час воєнного стану. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що він не проживає в смт. Ярмолинці, а зареєстрований в [ADDRESS] , оскільки здійснює догляд за непрацездатною особою, а тому не є споживачем природного газу в смт. Ярмолинці. Посилається на відсутність між сторонами підписаного договору на послуги з розподілу природного газу, несправедливість плати за цю послугу, скрутне матеріальне становище, обумовлене інвалідністю та відсутністю інших джерел для існування. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується листом від 08.08.2022 р. та є споживачем природного газу згідно типового договору. Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований та не проживає. Відповідно до довідки Хмельницької міської ради управління з питань реєстрації [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Водночас, відповідно до паспорта [NUMBER] , виданого 04.12.1996 р. Ярмолинецьким РВ УМВСУ в Хмельницькій області, він зареєстрований в [ADDRESS] , відмітка про його реєстрацію у м. Хмельницькому відсутня. Взаємовідносини між споживачем [PERSON] та АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. (далі - Кодекс ГРМ) та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 р.. П.п. 1, 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2498, в порядку, визначеному Кодексом ГРМ. Враховуючи, що вказаними нормами встановлено необхідність окремої оплати послуг з розподілу природного газу на користь операторів ГРМ, посилання відповідачів на несправедливість і незаконність введення такої плати до уваги не приймається. Відповідно до глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт (п. 1). Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Судом встановлено, що відповідачами Типовий договір розподілу природного газу не підписувався. Однак, факт його акцептування сторонами не заперечувався. Так, споживачем здійснювалась часткова оплата послуг розподілу природного газу, що підтверджується роздруківкою з особового рахунку та визнано [PERSON] , актами монтажу та демонтажу засобу вимірювальної техніки. В лютому 2022 р. АТ «Хмельницькгаз» зверталось до Ярмолинецького районного суду із заявою про видачу судового наказу на стягнення з відповідача [PERSON] боргу за розподіл природного газу. Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 03.05.2022 р. по справі №689/180/22 судовий наказ про стягнення з [PERSON] боргу за розподіл газу за заявою боржника [PERSON] було скасовано. В заяві про скасування судового наказу [PERSON] вказувала на те, що постанови НКРЕКП про встановлення тарифів АТ «Хмельницькгаз» на розподіл природного газу та про затвердження Кодексу ГРМ не зареєстровані в Мінюсті, а отже є нечинними. Однак, вказане твердження є необгрунтованим виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 р. рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Тобто, законодавцем встановлено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП, що повністю спростовує позицію відповідачів. Постанова НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 р. «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» є регуляторним актом. Водночас постанови НКРЕКП про затвердження тарифів АТ «Хмельницькгаз» на розподіл природного газу є рішеннями з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення, що підтверджується роздруківкою з сайту НКРЕКП, оприлюднення постанов НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 р. «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», та постанов НКРЕКП, якими затверджено тариф на розподіл природного газу №3047 від 24.12.2019 р., №1185 від 24.06.2020 р., №2784 від 30.12.2020 р. та №2774 від 22.12.2021 р.. Відтак, дані постанови набрали чинності, а тому твердження відповідачів про ненабрання ними чинності через те, що вони не були зареєстровані в Міністерстві юстиції України, є необґрунтованими. Відповідно до ст. ст.\~67,\~68\~ЖК України,плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєдання. Верховний Суд України в постанові від 30.10.2013 р. у справі №6-59цс13 висловив правову позицію, згідно якої зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. З матеріалів справи вбачається, що споживач неналежно виконував свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з січня 2020 р. по серпень 2022 р. послуг постачання природного газу, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 7894,83 грн.. Доказів погашення зазначених сум суду не надано. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачі посилаються на мораторій щодо стягнення житлово-комунальних послуг на період воєнного стану. Однак, відповідно до п. 10.2. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», у період дії воєнного стану зупиняється не присудження, а лише виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають чи перебували у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, або якщо стягнення за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій. Відтак, це положення не стосується спірних відносин. При цьому, оскільки позивачем не доведено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , він не є споживачем природного газу за вказаною адресою, а відтак позовні вимоги до нього заявлені безпідставно. Тому, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідачі просять відстрочити виконання судового рішення, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Згідно із ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі є особами з інвалідністю, відповідач [PERSON] перенесла інсульт, перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому, приймаючи до уваги заінтересованість самого позивача у фактичному виконанні судового рішення, суд дійшов до висновку про можливість відстрочити виконання рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволених вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved