Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у епізодичних стосунках в результаті яких у них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Відповідач проживає окремо від позивача та їхньої спільної дитини, а саме у Сполучених Штатах Америки. Відповідач не бере участі в утриманні сина, рідко та безсистемно перераховує грошові кошти на утримання дитини, а тому повним матеріальним забезпеченням дитини займається лише позивач. Проте, самотужки утримувати дитину вкрай важко, а тому задля врегулювання спору мирним шляхом позивач через мобільний додаток «Viber» неодноразово зверталась до відповідача з проханням сплати аліментів у добровільному порядку, проте останній категорично відмовляв. У зв`язку з вищевикладеним та тим, що сторони не дійшли згоди про сплату аліментів у добровільному порядку, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального забезпечення спільного сина, не сплачує аліменти, позивач змушена була звернутись з даним позовом до суду та прохає: - стягнути з громадянина США [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з громадянина США [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , за минулий час в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2021 року до дня пред`явлення даного позову. Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення електронного доказу. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 01.08.2022 заяву про забезпечення електронного доказу у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. Забезпечено електронний доказ у справі №753/7196/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, шляхом огляду в судовому засіданні тексту переписки у мобільному додатку «Vіbеr» між абонентом за номером телефону [NUMBER] [PERSON] та абонентом за номером телефону [NUMBER] « [PERSON] », які містяться у мобільному телефоні [PERSON] . Подані [PERSON] роздруковані тексти переписки, які долучені до заяви про забезпечення електронного доказу, ідентичні оригіналам електронних доказів в електронній (цифровій) формі у мобільному додатку «Vіbеr» переписки з абонентом номер [NUMBER] «[PERSON]», які збережені на мобільному телефоні [PERSON] за номером [NUMBER] . 18.10.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який обгрунтований наступним, зокрема, що у відповідача на утриманні знаходиться ще одна його дитина, а саме донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним у США. Попри те, що відповідач проживає за океаном, він постійно опікується та хвилюється за свого сина [PERSON] та постійно намагається зв`язатись з ним по відеозв`язку задля того, щоб поспілкуватись, однак позивач постійно чинить перешкоди. В травні 2021 відповідач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіку спілкування з дитиною (справа №753/11303/21). Із запропонованого відповідачем графіку спілкування з сином вбачається, що відповідач перебирає на себе утримання сина у дні їх спілкування. Даний факт свідчить про любов батька до свого сина, а також його бажання ростити та піклуватись про нього. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина в добровільному порядку, однак з жовтня 2021 року він не мав фінансової можливості здійснювати грошові перекази. Також, позивач чинила перешкоди у спілкуванні відповідача зі своїм сином (не відповідала на телефонні дзвінки, а коли відповідала то зазначала, що дитини поруч з нею немає). Відповідач постійно передавав та привозив подарунки з речами для свого сина. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина за минулий час відповідач категорично заперечує, оскільки переписка у мобільному додатку «Vіbеr» між позивачем та відповідачем не доводить того факту, що позивач вживала заходи для отримання аліментів. Також позивач не надала доказів, що нею вживались до подачі позову належні заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а також не надано доказів ухилення відповідача від сплати аліментів. В судове засідання, яке відбулося 01 грудня 2022 року, сторони не з`явились, однак до початку розгляду справи представники позивача та відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. У відповідності до ч. 8 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у зявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи при вирішенні спору по суті, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами склались відносини у вигляді епізодичних зустрічей, в результаті яких у них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Спільна дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №81748255 від 06.07.2022, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 22.09.2020 по теперешній час. Така ж довідка №81748217 від 06.07.2022 видана позивачу, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.09.2020 по теперешній час. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та участі у його вихованні не приймає. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене, а також врахувавши відсутність заперечень відповідача відносно заявленого до стягнення розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків починаючи з дати звернення до суду - 15 липня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ч. 2 ст. 191 СК України). Позивач просить суд стягнути з громадянина США [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , за минулий час в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2021 року до дня пред`явлення даного позову. Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такою вимогою чи на адресу його місця роботи, тощо. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною потиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. В матеріалах справи містяться докази того, що позивачем вживались заходи щодо одержання аліментів на утримання дитини з відповідача, однак останній ухилявся від їх сплати. Дані обставини підтверджуються перепискою між позивачем та відповідачем у месенджері «Viber», який встановлено на мобільному телефоні позивача, проти факту наявності якої не заперечувала представник відповідача. Крім того, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.08.2022 забезпечено електронний доказ, а саме подані [PERSON] роздруковані тексти переписки, які містяться в матеріалах справи ідентичні оригіналам електронних доказів в електронній (цифровій) формі у мобільному додатку «Vіbеr» переписки між абонентом за номером телефону [NUMBER] [PERSON] та абонентом за номером телефону [NUMBER] « [PERSON] », які містяться у мобільному телефоні [PERSON] . Суд, взявши до уваги встановлені обставини, а також врахувавши, що позивач попередньо зверталась до відповідача за одержанням аліментів та ухиленням останнього від їх сплати, що підтверджується змістом переписки наведеної вище, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час у визначеному позивачем розмірі, зокрема з 13 жовтня 2021 року по день звернення до суду з даним позовом. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За приписами чч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За приписом ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. Так в матеріалах справи містяться: Договір №30/06/22 про надання правничої (правової) допомоги від 30.06.2022; Акт приймання-передачі наданих послуг правової (правничої) допомоги від 14.07.2022, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 9 750,00 грн.; ордер про надання правничої (правової) допомоги та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. При вирішенні питання про розмір судових витрат, суд вважає, що всі дії, вчинені представником позивача в межах розгляду цивільної справи №753/7196/22, є правничою допомогою в розумінні вимог закону в межах саме даної цивільної справи. Таким чином, з урахування викладеного, суд приходить до висновку, що відшкодуванню з відповідача на користь позивача підлягає сума витрат на правничу допомогу у розмірі 9 750,00 грн., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн.. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного, стст. 110, 112, 141, 182-184, 191 СК України,

Outcome: approved