Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 18 вересня 2004 року перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Між позивачем та вдповідачкою втрачені почуття любові, поваги, піклування та взаємодопомоги. Сторони не підтримують зв`язок як подружжя, мають різні погляди на сімейне життя, не мають спільного побуду та бюджету. Їх шлюбні відносини мають лише формальний характер. Позивач вважає, що збереженя шлюбу між ними неможливо. Просить суд розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 травня 2022 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20 травня 2022 року. У підготовчому судовому засіданні 07 липня 2022 року справу було призначено до судового розгляду на 05 серпня 2022 року. Розгляд справи тривалий час не відбувався у зв`язку з незабезпеченням адміністрацією Южноукраїнського міського суду Миколаївської області судді Волкової О.І. секретарем судового засідання та перебування судді у відпустці. У судове засідання 25.11.2022 року позивач [PERSON] не з`явився, направив до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. У судове засідання 25.11.2022 року відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Із матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2004 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №247 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.19). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.03.2006 року, серії [NUMBER] , актовий запис №73, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління Миколаївської області (а.с. 20); та [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.01.2015 року, серії [NUMBER] , актовий запис №30, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 62). Відповідно до матеріалів справи сторони шлюбних відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не існує. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачкою неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Питання щодо визначення місця проживання дітей судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, суд вирішує відповідачці залишити прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного та

Outcome: approved