Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя. Посилається на те, що 14.11.2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який 27.01.2021 року Хустським районним судом розірвано. Перебуваючи в шлюбі з відповідачем вони побудували житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями, будівництво якого завершено на 92.4% та вселилися в будинок з відповідачем у 2008 році. Побудований житловий будинок, садибного типу загальною площею 160,9 кв.м., житлова площа 102,9 кв.м. та допоміжні приміщення площею 58,0 кв.м.,\~ ринкова вартість якого становить 100030,00 гривень. Також, біля житлового будинку ними спільно з відповідачем [PERSON] побудовані надвірні споруди, а саме: навіс, сарай, вбиральня, ворота та колодязь. 15.04.2008 року на підставі рішення 24-ї сесії 5-го скликання Драгівської сільської ради було видано свідоцтво про право власності\~ відповідача [PERSON] на житловий будинок в цілому, який було зареєстроване в Хустському ДПТІ в реєстрову книгу № 5 від 11.10.2010 року за реєстровим № 0837, як незавершений будівництвом житловий будинок, рівень готовності 92,4 %. 27.01.2021 року рішенням Хустського районного суду зареєстрований шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано, та враховуючи, що в шлюбі з відповідачем ними побудовано житловий будинок з надвірними\~ будівлями і спорудами, а тому вона бажає визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок садибного типу загальною площею 160,9 кв.м., житловою площею 102,9 кв.м., допоміжні приміщення площею 58,0 кв.м., з надвірними\~ будівлями і спорудами що розташовані за адресою: [ADDRESS] та в порядку поділу спільної сумісного власності майна визнати за нею право власності на 1\\2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Адвокат Стець М.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на сайті судової влади. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2000 року. Рішенням Хустського районного суду\~ від 27.01.2021 року шлюб між сторонами було розірвано./а.с.17/ За період перебування у шлюбі\~ сторонами\~ було побудовано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований\~\~ за адресою: [ADDRESS] . 15.04.2008 року на підставі рішення 24-ї сесії 5-го скликання Драгівської сільської ради було видано свідоцтво про право власності\~ відповідача [PERSON] на житловий будинок в цілому, який було зареєстроване в Хустському ДПТІ в реєстрову книгу № 5 від 11.10.2010 року за реєстровим № 0837, як незавершений будівництвом житловий будинок, рівень готовності 92,4 %./а.с.10/ Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 10.08.2022 року та технічного паспорту об`єкта незавершеного будівництва, ринкова вартість незавершеного будівництвом житлового будинку,\~ загальною площею 160,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Драгівська територіальна громада, складає\~ 100030,00 гривень. Рівень готовності будинку\~ становить 92,4 %. До будинку відносяться надвірні будівлі та споруди: навіс, сарай, вбиральня, ворота та колодязь. /а.с.11-14/ Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України. Частинами 1,2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи вищевикладене, зокрема те, що спірний житловий будинок був збудований сторонами за час перебування у шлюбі, а тому такий є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а також, те що у разі його поділу, частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд вважає, що пред`явлений [PERSON] позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1992,70 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved