Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, який не є членом його родини, та більш ніж півтора року не проживає у будинку позивача, жодного разу не виявляла бажання в ньому проживати, на даний час живе власним життям і місце її фактичного проживання позивачу невідоме, а тому вважає, що остання втратила право користування жилим приміщенням. 08.08.2022 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4\~ст.19 ЦПК України\~вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з`явились, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін не подавали. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі\~статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області 14.08.2007 р., право власності [PERSON] зареєстровано 15.01.2008 р. в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до копії рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2021 р. (№362/841/21) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваним. Рішення суду набрало чинності 17.12.2021 р. За довідкою, наданою виконавчим комітетом Васильківської міської ради від 05.01.2022 р. № 1-13/09.01-22, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але з серпня 2020 р. не проживає. Відповідно до\~статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено частиною 1\~статті 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - частиною 1\~статті 317 ЦК України. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у здійсненні права власності, як вказано у частині 2\~статті 321 ЦК України. Відповідно до статті 15\~ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно зі статтею 391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1статті 7\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). У відповідності з приписами частини 2\~статті 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач серпня 2020 р. без поважних причин не проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , тобто відсутня у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останньої такою, що втратла право користування житлом, у якому вона зареєстрована. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved