Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

До Славутицького міського суду звернулась позивач із позовними вимогами про захист прав споживача відшкодуванням упущеної вигоди та шкоди, в позовній заяві посилається на порушення ст.ст. 15, 230, 673, 674, 675, 682, 683, 684, 700, 708 ЦК України та ст.ст. 5, 14, 15, 18, 22 Закону України «Про захист прав споживача» та просить: - стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування збитків (реальних збитків) грошовою сумою 57 256,38 гривень. Стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди грошовою сумою 10 060 гривень. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач при укладанні Договору куплі-продажу автомобіля замовчав інформацію про еталонні збільшені результати випробовувань витрат палива автомобілем по реалістичній сучасній методиці випробовування WLTP, значення якої співпадають з отриманими показниками витрат палива при практичній їздовій експлуатації нового автомобіля. Надання продавцем недостовірної, неповної і несвоєчасної інформації про реальні еталонні витрати палива автомобіля під час укладання Договору купівлі, сприяли її несвідомому вибору придбання автомобіля, який виявився по факту більш енергозатратніший і фактично не має декларованих відповідачем менших витрат палива в технічних характеристиках. Ця обставина порушення її прав споживача відповідачем є підставою її вимоги відшкодування завданих їй збитків упущеної вигоди за період протягом гарантійного кіломентражу пробігу від різниці витрат палива автомобілем між прихованою відповідачем еталонною реальною методикою випробовування WLTP з більшими показниками витрати палива та розрахунковою NEDC з меншими показниками. Вважає, що має право на відшкодування збитків, завданих відповідачем внаслідок використання ним переваг свого становища у торговельній діяльності з причини відсутності у неї спеціальних знань про властивості та характеристики придбаного автомобіля відповідно до ч.5 ст.698 ЦК України та ч.9 ст.15 Закону № 1023-ХІІ. Ухвалою Славутицького міського суду від 01.08.2022 року відкрито провадження у справі в загальному порядку, призначено підгтовче засідання на 01.09.2022 року (т.1 а.с.126). В підготовче засідання 01.09.2022 року сторони не з`явились. Підготовче засідання відкладено на 28.09.2022 року, визнано явку сторін, в тому числі і позивача у підготовче засідання обов`язковою, для з`ясування думки сторін з приводу клопотань позивача і їх уточнень, оскільки письмові клопотання які надіслані позивачем є для суду незрозумілими, і необхідні пояснення та уточнення позивача для вирішення клопотань по суті. Також задоволено клопотання представника відповідача для надання часу для підготовки відзиву на позов (т.1, а.с.192). В підготовче засідання 28.09.2022 року сторони не з`явились. Представник відповідача надав до суду відзив на позов (т.1,а.с.206) і підтвердження, що даний відзив позивачу направлено 28.09.2022 року. Оскільки відзив позивачу направлений в день проведення підготовчого засідання, то судом задоволено клопотання представника відповідача, надано позивачу час для надання відповіді на відзив. Підготовче засідання відкладено на 27.10.2022 року, надано позивачу час для надання відповіді на відзив, і у листі позивачу роз`яснено, що її явка у підготовче засідання визнана обов`язковою, для уточнення змісту її клопотань (т.1, а.с.217). У підготовче засідання 27.10.2022 року сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи сторони належним чином повідомлені. Позивач надала письмову заяву про проведення підготовчого засідання без її участі. Вимогу суду про обов`язкову явку у підготовче засідання для уточнення змісту клопотань позивачем проігноровано. 27.10.2022 року через канцелярію суду електронною поштою та електронним судом надіслано відповідь на відзив (т.2 а.а.234). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надіслав письмову заяву про проведення підготовчого засідання без його участі, просив провести розгляд клопотань [PERSON] , з врахуванням їх думки яка викладена у їх письмовому поясненні щодо її клопотань. Ухвалою суду від 27.10.2022 року, суд, ознайомившись з матеріалами справи які надані сторонами, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті за наявними матеріалами справи (т.2 а.с.279). 16.11.2022 року сторони в судове засідання не з`явились про час і місце проведення судового розгляду справи повідомлені належним чином. Сторонами надані письмові заяві про проведення судового засідання без їх участі. Позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з 07.10.2021 року стала власником автомобіля марки OPEL Grandland X Enjoy 1.5. Diesel AdBlue® SSN 130 АККП-6, державний номерний знак [NUMBER] ( т.1, а.с.137). Відповідно до п.1.4. Договору купівлі-продажу автомобіля від 05 жовтня 2021 року №АШЦ 21/247, укладеного між позивачем та відповідачем вбачається, що при укладені цього Договору Продавець ознайомив Покупця з наступною інформацією про Товар: - перелік основних технічних характеристик автомобіля; - дату виготовлення; - гарантійні зобов`язання виробника; - правила та умови ефективного та безпечного використання автомобіля та іншу інформацію відповідно до встановлених вимог, Правил». Своїм підписом на вищевказаному договорі) Покупець підтвердила факт отримання всієї інформації про транспортний засіб і його технічні характеристики, при цьому у позивача не було жодних зауважень чи необхідності отримання додаткової інформації ( т.1, а.с.111). Даний автомобіль відповідно до Акту №АШЦ 21/247 про приймання-передачу автомобіля ПП «Авто-Шанс Центр» було передано 06.10.2021 року [PERSON] , що засвідчено підписом, при цьому в акті зазначено, що [PERSON] , прийняла автомобіль, комплектуючі, документацію, при цьому зауважень до автомобіля та його передпродажній підготовці не має. З правилами експлуатації, гарантійними зобов`язаннями і строками проходження технічного обслуговування автомобіля в період гарантії ознайомленна ( т.1, а.с.173, зворотна сторона). 19.10.2021 року [PERSON] , подала заяву - претензію щодо заміни автомобіля трьом юридичним особам в тому числі і ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «АВТО-ШАНС ЦЕНТР», із змісту даної заяви вбачається, що придбаний нею автомобіль відповідно до заявлених технічних характеристик повинен мати якісні показники витрат дизельного палива, проте станом на 19.10.2021 року фактична витрата дизельного пального не відповідає заявленим показникам і більше заявлених технічних характеристик. Фактична витрата палива придбаного автомобіля збільшена на 39%, що свідчить про суттєвий недолік невідповідності цієї якісної технічної характеристики вимогам нормативного документу - технічному припису R-1-1-00 з відповідними протоколами, вказаними в доповненнях до Сертіфікату UA*46A(b)*0624*02. Цей суттєвий недолік робить куплений автомобіль суттєво енергозатратним ніж передбачено в договорі. Просить замінити куплений нею автомобіль на новий автомобіль з відповідною доплатою ( т.1. а.с.96). З листів ПП «АВТО-ШАНС ЦЕНТР» від 28.10.2021 року, від 17.12.2021 року вбачається, що з їх боку не вбачається порушень, а тому заява-претензія не підлягає задоволенню (т.1, а.с.103-105, 107-108). Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного. Згідно статей 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За приписами статей 509, 526, 599 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що на виконання договору купівлі-продажу №АШЦ 21/247 від 05.10.2021 року (т.1. а.с.111) позивач виконав свій обов`язок щодо оплати повної вартості автомобіля, а відповідач виконав зобов`язання щодо передання у власність позивача обраного ним автомобіля та документів на нього. На підставі договору купівлі-продажу №АШЦ 21/247 від 05.10.2021 року (т.1,а.с.111), та Сертіфікату (т.1,а.с.116) позивач здійснив державну реєстрацію автомобіля марки OPEL Grandland X Enjoy 1.5. Diesel AdBlue® SSN 130 АККП-6, державний номерний знак [NUMBER] . Позивач посилається на наявність недоліку у автомобілі, а саме те що відповідач при укладанні Договору куплі-продажу автомобіля замовчав інформацію про еталонні збільшені результати випробовувань витрат палива автомобілем по реалістичній сучасній методиці випробовування WLTP, значення якої співпадають з отриманими показниками витрат палива при практичній їздовій експлуатації нового автомобіля. Вважає, що надання продавцем недостовірної, неповної і несвоєчасної інформації про реальні еталонні витрати палива автомобіля під час укладання Договору купівлі, сприяли її несвідомому вибору придбання автомобіля, який виявився по факту більш енергозатратніший і фактично не має декларованих відповідачем менших витрат палива в технічних характеристиках. Тому просить суд на цій підставі стягнути з відповідачів відшкодування збитків (реальних збитків) грошовою сумою 57 256,38 гривень (упущена вигода), а також стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди грошовою сумою 10 060 гривень. Як передбачено частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. У пунктах 12 та 15 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» наведені визначення понять «недолік» та «істотний недолік». Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); З огляду на вищевикладене суд зауважує, що за правилами статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку саме істотного недоліку, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, а не будь-якого недоліку. Враховуючи вищевказане позивач не довів наявність у придбаному ним автомобілі істотного недоліку, у розумінні Закону № 1023-XII від 12.05.1991, внаслідок якого позивач позбавляється можливості використовувати автомобіль за його призначенням. Щодо твердження позивача про те, що в порушення Закону № 1023-XII, відповідач надав йому недостовірну інформацію про товар (автомобіль), а саме про реальні еталонні витрати палива автомобіля під час укладання Договору купівлі, то суд вважає, що це не знайшло свого підтвердження при дослідженні у сукупності наявних у справі доказів під час розгляду справи. Відповідно до п. 1.10. Наказу Міністерства інфраструктури України від «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» від 17.08.2012 № 521, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за №1586/21898 (далі - Наказ №521): -сертифікат типу - документ, яким уповноважений орган підтверджує, що тип продукції затверджено відповідно до вимог технічних приписів, визначених цим Порядком; -сертифікат відповідності - документ, яким виробник підтверджує, що окремо взятий КТЗ або партія обладнання відповідають затвердженому типу. Відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери» від 11.11.2009, №1200, нові транспортні засоби, транспортні засоби, що перебували в користуванні, а також їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, які були ввезені на митну територію України, підлягають обов`язковій сертифікації та допускаються до продажу за наявності сертифіката відповідності їх конструкції і технічного стану обов`язковим вимогам норм і стандартів або свідоцтва про визнання відповідності. З наданих документів вбачається, що автомобілі моделі Opel Grandland X пройшли сертифікацію в Україні і отримали відповідні сертифікати (зокрема, Сертифікат типу № UA*46A(b)*0624*02) від 19.03.2020, що підтверджує їх відповідність вимогам технічних приписів, які встановлені Наказом №521. Копія вказаного сертифікату надавалася позивачеві як при придбані автомобіля ( позивачем даний факт підтверджено у позовінй заяві (без нього неможливо поставити автомобіль на облік в сервісних центрах МВС), так і пізніше, на окремі запити позивача, це вбачається з наданих документів сторонами. Сертифікат типу моделі Opel Grandland X виданий уповноваженим Кабінетом Міністрів України органом - ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» у тому числі на підставі Протоколів Виробника від 20.06.2019 року, затверджених (зареєстрованих) Centre National reception des vehicules, Франція ( т.1. а.с.116). Також на автомобіль Імпортером та представником Виробника в Україні - ТОВ «ПЕЖО СІТРОЕН УКРАЇНА», було видано сертифікат відповідності. Інформація (дані), які зазначені у вищезазначених сертифікатах (типу та відповідності) встановлюють наступне: - модель автомобіля Opel Grandland X пройшла сертифікацію в Україні та на неї було отримано Сертифікат типу; - автомобіль, який є власністю Позивача, повністю відповідає вказаним сертифікатам (марка, тип двигуна, VIN номер повністю збігаються); З матеріалів справи суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт господарювання, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля автомобілями, здійснило продаж автомобіля позивачеві, маючи всі відповідні документи, тобто, повністю виконало вимоги, які встановлені діючим законодавством України, зокрема, Постановою Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери». Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: -назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; -дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; -відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно- правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; -позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; -дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; -дату виготовлення; -відомості про умови зберігання; -гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); -правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; -строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; -найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. З аналізу наданих сторонами документів вбачається, що вся вищезазначена інформація (крім підпунктів 4, 5, 8, які стосуються продуктів харчування) була надана позивачеві в тій, чи іншій формі, що цілком дозволяється діючим законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговува ння. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Аналогічні вимоги встановлені в п. 27 та п. 28 Постанови КМУ №1200 «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», відповідно до якого продавець зобов`язаний надати необхідну доступну, достовірну інформацію про товар, яка міститься в експлуатаційній документації, сервісній книжці (гарантійному талоні), договорі купівлі-продажу, а саме про: найменування товару; ціну, умови і правила придбання; перелік основних технічних характеристик транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; дату виготовлення (календарний рік виготовлення/випуску); гарантійні зобов`язання виробника (продавця); строк служби транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери, відомості про необхідні дії споживача після закінчення такого строку, а також про можливі наслідки в разі невиконання зазначених дій; правила та умови ефективного і безпечного використання транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери; сертифікацію транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери; найменування та адресу виробника (дистриб`ютора, уповноваженого дилера, продавця) і суб`єкта господарювання, який виконує його функції, пов`язані з прийняттям претензій від покупця, а також проводить гарантійний ремонт та післяпродажне обслуговування транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Інформація про транспортний засіб та його складові частини, що мають ідентифікаційні номери, може розміщуватися у місцях їх реалізації, а також за згодою споживача доводитися до його відома за допомогою технічних засобів електронних комунікацій. Тобто, вся інформація, яка вимагається ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.27 Постанови КМУ №1200 щодо автомобіля Opel Grandland X vin-номер [NUMBER] була доведена Позивачеві до дати придбання автомобіля: в договорі, технічній документації, сервісній книжці, технічній характеристиці, прайс-листі, тощо. Будь-яких зауважень до отриманих документів та інформації про автомобіль, будь - яких звернень до Товариства щодо необхідності отримання додаткової інформації чи роз`яснень умов та правил використання товару позивачем суду не надано. Тобто з аналізу наданих сторонами документів, суд дійшов висновку, що ПП «АВТО-ШАНС ЦЕНТР», відповідачі по справі надали позивачеві усю/повну інформацію, яка вимагається діючим законодавством України, тобто відповідачі виконали всі вимоги діючого законодавства в частині надання споживачеві документів та інформації, які засвідчують якість і безпечність товару та технічні і експлуатаційні документи. Відповідно до вимог діючого законодавства споживачі мають не лише права та гарантії, а й обов`язки, які встановлені Законом і їх невиконання може спричинити негативні для споживача наслідки. Так, відповідно до п.1,2 ч. З ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобов`язані: - перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; - в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; Відповідно до п. 1.4. Договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного між Позивачем та Відповідачем: «1.4. При укладені цього Договору Продавець ознайомив Покупця з наступною інформацією про Товар: перелік основних технічних характеристик автомобіля; дату виготовлення; гарантійні зобов`язання виробника; правила та умови ефективного та безпечного використання автомобіля та іншу інформацію відповідно до встановлених вимог, Правил». Своїм підписом на вищевказаному договорі та акті приймання-передачі автомобіля (від 06.10.2021) Споживач підтвердила факт отримання всієї інформації про транспортний засіб і його технічні характеристики, і знову ж таки, у Позивача не було жодних зауважень чи необхідності отримання додаткової інформації. Оскільки Позивач цього не зробив, безпідставно звинувачувати ПП «АВТО-ШАНС ЦЕНТР» у недобросовісності, замовчуванні інформації, наданні недостовірної інформації і т.д. він не має жодного права. ПП «АВТО-ШАНС ЦЕНТР» в повній мірі, вчасно і добросовісно виконало свої обов`язки та передало Позивачу той автомобіль і документи на нього, дані якого (номер кузова, комплектація, тощо) чітко зазначені у Договорі купівлі-продажу автомобіля № АШЦ 21/247 від 05.10.2021, який підписаний Позивачем. З аналізу наданих сторонами документів, суд дійшов висновку, що основну інформацію про обраний автомобіль, у тому числі щодо витрат пального зазначеною моделлю, позивач знайшла самостійно ще до дати звернення до Товариства, на інтернет-сторінці Імпортера/Виробника, про що сама позивач зазначає в абз. 5-8 стор. 2 позовної заяви. При цьому суд дійшов висновку, що показники витрат пального («паспортні» дані, які вказані виробником у протоколах випробування) завжди носять інформативний характер і не можуть братися як такі, які будуть у кожного автомобіля моделі/серії, але можуть розглядатися як еталонні, такі, яких вдалося в середньому досягнути виробнику. Якщо водієві не вдається досягнути вказаних витрат, це означає, що є різниця між нормами, які були в середньому дотримані виробником, та особливостями експлуатації автомобіля цим водієм. Більш того, вони (витрати палива) часто бувають різними навіть для одного й того ж водія (в залежності від настрою, від фактору «поспіху» умов на дорозі, тощо). Витрати пального - це завжди інформативна характеристика, оскільки вона не є сталою (на відміну від, наприклад, типу пального, на якому їздить авто, його габаритів: довжини, висоти кузова, об`єму двигуна, тощо), це «змінна» величина, яка залежить від багатьох індивідуальних (для кожного водія) та/або «зовнішніх» факторів: - манери і режиму їзди водія (у т.ч. різкі «ривки» на світлофорах/їзда у корках, тощо, швидкість руху автомобіля, кількість зупинок під час руху, обраний маршрут тощо); - якості і типу пального (чим якісніше пальне і вище «заводське», а не досягнене додавання спеціальних присадок октанове число пального, тим нижчі його витрати), дорожніх умов/покриття; - тиску в шинах; - фактору роботи додаткових девайсів: включені/виключені «пічка»/кондиціонер Саме тому, жодним нормативно-правовим актом, включаючи Закон України «Про захист прав споживачів» та Постанову КМУ №1200. не вимагається обов`язково зазначати цю величину в договірній чи сервісній документаціях. Тип пального - зазначати потрібно, витрати пального - не обов`язково (див. для прикладу інформацію, яка зазначається в додатку 1-1 до Постанови КМУ №1200 при передачі авто). Таким чином, судом зроблено висновок, що відповідач ще до дати продажу надав позивачеві повну інформацію та документацію на автомобіль, при цьому, по величині «витрати пального» чітко і однозначно вказав, що вона може відрізнятися, оскільки залежать від багатьох параметрів та факторів, які, в тому числі, прямо залежать від споживача. Вимоги щодо змісту інформації про товари, яку слід надати споживачеві до отримання ним товару, визначені в ч.1 ст.18 Закону «Про захист прав споживачів». Згідно з ч.4 ст.18 Закону, якщо надання недостовірної та неповної інформації про товар спричинило придбання товару, який не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; якщо неможливість використання придбаного товару за призначенням, - право вимагати надання у розумно короткий (не більше місяця) термін належної інформації, а в разі її ненадання в обумовлений термін - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків; якщо заподіяння шкоди життю, здоров`ю або майну споживача, - право пред`явити продавцю вимоги, передбачені ст. 17 Закону, а також вимагати відшкодування збитків, завданих природним об`єктам, що перебувають у його володінні на праві власності або на інших підставах, передбачених законом чи договором. Відповідно до ст.700 ЦК продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація повинна відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Покупець має право до укладення договору купівлі-продажу оглянути товар, вимагати проведення в його присутності перевірки властивостей останнього або демонстрації користування ним, якщо це не виключено характером товару і не суперечить правилам роздрібної торгівлі. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування збитків, а також моральної шкоди Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1-2 ст. 89 ЦПК України). З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів наявності істотного недоліку у придбаному ним автомобілі, який став би підставою для відшкодування збитків (упущеної вигоди) та та відшкодування шкоди, оскільки судом не встановлено, що позивачу надано недостовірну інформацію про товар (автомобіль), і, внаслідок неотримання такої інформації, з вини відповідача, позивачем придбано продукцію, яка не має потрібних споживачеві властивостей та не може використовуватися за призначенням. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсзі.

Outcome: dismissed