Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача на її користь коштів . В обґрунтування позову посилається, що укладено договір № SAMDN25000736186531 «Депозит плюс на 12 мес.» від 02.07.2013 р.. Договір № SAMDNFF000736588744 «Депозит плюс на 12 мес.» від 18.07.2013р Договір № SAMDNWFD0070032841300 від 11.12.2013р. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 19.11.2018р. стягнуто з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] за договором № SAMDN25000736186531 «Депозит плюс на 12 мес.» від 02.07.2013р . внесені кошти в розмірі 195 000 грн., відсотки 136 249,43 грн.,3% річних в розмірі 4968,49 грн., інфляційні втрати в розмірі 18477 грн., пеня 844,64 грн.;за Договором № SAMDNFF000736588744 «Депозит плюс на 12 мес.» від 18.07.2013р внесені кошти в розмірі 138 000 грн. , відсотки 95394,29 грн., 3% річних в розмірі 3516,16грн., інфляційні втрати в розмірі 13054,70 грн ., пеня 597,75 грн.;за Договором № SAMDNWFD0070032841300 від 11.12.2013р внесені кошти 314044,64 грн., відсотки 218756,61 грн., 3% річних в розмірі 72 ,01 грн., інфляційні втрати в розмірі 30399 грн., 1520,32 грн. Рішення суду виконано 10.03.2020р., тому просить стягнути за період з 18.06.2018р. по 10.03.2020р. за договором № SAMDN25000736186531 «Депозит плюс на 12 мес.» від 02.07.201Зр . відсотки 24885,21грн., пеню 105567,67грн., 3% річних в розмірі17206,82 грн., інфляційні втрати в розмірі 30925,61грн., за Договором № SAMDNFF000736588744 «Депозит плюс на 12 мес.» від 18.07.2013р. відсотки 17611,07грн.,пеня 74381,68 3% річних в розмірі 12123,71грн., інфляційні втрати в розмірі 21789,81грн., заДоговором № SAMDNWFD0070032841300 від 11.12.2013р. відсотки 44792,23 грн.,пеня 169801,31грн., 3% річних в розмірі 27676,47 грн., інфляційні втрати в розмірі 49742,59 грн., згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст..625 ЦК України. Представник позивача просила розглядати позов в відсутність. Представник відповідача надав відзив, просив розглядати в відсутність, відмовити в позові. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 23.06.2020р. відкрито провадження в порядку загального. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 3.02.2021р. призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідую чого. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Позивач посилається, що з ПАТ КБ «Приватбанк «укладено договір № SAMDN25000736186531 «Депозит плюс на 12 мес.» від 02.07.2013 р.. Договір № SAMDNFF000736588744 «Депозит плюс на 12 мес.» від 18.07.2013р Договір № SAMDNWFD0070032841300 від 11.12.2013р. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 19.11.2018р. стягнуто з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] за договором № SAMDN25000736186531 «Депозит плюс на 12 мес.» від 02.07.2013р . внесені кошти в розмірі 195 000 грн., відсотки 136 249,43 грн.,3% річних в розмірі 4968,49 грн., інфляційні втрати в розмірі 18477 грн., пеня 844,64 грн.;за Договором № SAMDNFF000736588744 «Депозит плюс на 12 мес.» від 18.07.2013р внесені кошти в розмірі 138 000 грн. , відсотки 95394,29 грн., 3% річних в розмірі 3516,16грн., інфляційні втрати в розмірі 13054,70 грн ., пеня 597,75 грн.;за Договором № SAMDNWFD0070032841300 від 11.12.2013р внесені кошти 314044,64 грн., відсотки 218756,61 грн., 3% річних в розмірі 72 ,01 грн., інфляційні втрати в розмірі 30399 грн., 1520,32 грн. Рішення суду виконано 10.03.2020р., Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі 320/5115/17. Щодо можливості застосування до вказаних правовідносин норм Закону № 1023-ХІІ та нарахування пені на підставі частини п`ятої статті 10 цього Закону суд зазначає таке. Правовідносини з банківського вкладу врегульовані нормами ЦК України, законами № 2664-ІІІ, № 2121-ІІІ, № 1023-XII. Згідно з преамбулою Закону № 2664-III у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності та розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні. У частині другій статті 627 ЦК України передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Позовні вимоги стосуються правовідносин, які виникли з укладення договорів банківського вкладу. Згідно з підпунктом 7.1.1. пункту 7.1. статті 7 Закону № 2346-ІІІ вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору. У статті 2 Закону № 2121-ІІІ вказано, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. У частинах першій, другій статті 47 Закону № 2121-ІІІ визначено види діяльності банку, зокрема банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. У пункті 1 частини третьої статті 47 цього Закону вказано, що до банківських послуг належать залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб. Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону № 2664-III фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5);споживач фінансових послуг - фізична особа, яка отримує або має намір отримати фінансову послугу для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю (пункт 7-1). Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 2664-III фінансовими послугами вважаються, зокрема: залучення фінансових активів із зобов`язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та ін. За частиною другою статті 4 Закону № 2664-ІІІ фінансові послуги, надання яких передбачається іншими законами, підлягають включенню до переліку, визначеного частиною першою цієї статті. Надання фінансових послуг, не включених до зазначеного переліку, забороняється. Отже, розміщення грошових коштів у вигляді вкладу (депозиту) та отримання процентів за вкладом є фінансовими операціями, які здійснюються у разі укладення договору банківського вкладу, і в сукупності становлять суть фінансової послуги, яка надається банком споживачу (вкладнику). Відповідно до преамбули Закону № 1023-XII він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У Законі № 1023-XII не визначено вичерпного переліку відносин, на які він поширюється, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та

Outcome: partial