Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

В липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, з постачання теплової енергії, по сплаті внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, плати за абонентське обслуговування, посилаючись на те, що він зареєстрований та постійно проживає у квартирі [ADDRESS] (далі - Квартира), та є споживачем послуг, які надає позивач. Відповідач не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за періоди з 09.10.2019 по 15.04.2020, з 16.10.2020 по 15.04.2022, з І по ІІІ квартали 2021 року та з жовтня 2020 року по травень 2022 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 8113,60 грн, яку просив стягнути на свою користь. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено у їхній відсутності. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» (далі - Теплокомуненерго) надає послуги з постачання теплової енергії, обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування (далі - послуги) у м. Новоград-Волинський Житомирської області. Опалення в будинку і Квартирі відповідача здійснюється централізовано. Крилачзареєстрований та проживає у Квартирі, що підтверджується довідками ОСББ "Болгари" від 14.04.2022, Центру надання адміністративних послуг відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради від 06.07.2022. Право власності на Квартиру зареєстровано в рівних частинах за [PERSON] та [PERSON] на підставі судового рішення від 29.09.2006 (повідомлення міжміського бюро технічної інвентаризації від 31.05.2011). Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань щодо оплати послуг у відповідача утворилась заборгованість станом на 27.06.2022 в сумі 8113,60 грн, яка складається з заборгованостей: 2330 ,70 грн. за послуги з централізованого опалення за період з 09.10.2019 по 15.04.2020; 5316,16 грн. за послуги з постачання теплової енергії за період з 16.10.2020 по 15.04.2020; 45,66 грн. за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку за період з І по ІІІ квартали 2021 року; 421,08 грн. плата за абонентське обслуговування за період з жовтня 2020 року по травень 2022 року. Незважаючи на неодноразові попередження від 03.03. та 02.05.2022 про виникнення заборгованості за отримані послуги та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасив. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ №830 від 21.08.2019 (далі - Правила), Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачанняхолодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» Згідно зі статтею 1 Закону житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на: забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; задоволення потреби особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ст.14 ЦК України). Зазначене свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень ч.1 ст.714, так і інших норм глави 54 ЦК, дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Закону (в редакції, чинній на час виникнення боргу). Згідно Правил точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, Теплокомуненерго виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку (ст.382 ЦК України) і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Обов`язок відповідача своєчасно оплачувати надані послуги з централізованого опалення за встановленими тарифами та у певні строки встановлені Законом та ст.68 ЖК України. Крім того, згідно ст.162 ЖК України, п.7 Правил користування житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 2006 року № 45, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником. Нормами ст.25 Закону передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. З 01.05.2019 змінами до Закону було запроваджено новий перелік житлово-комунальних послуг, зокрема віднесено послугу з постачання теплової енергії, яка складається з плат за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на комунальну послугу та обсягу її спожиття; за абонентське обслуговування (граничний розмір якої визначається КМУ) та за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем будинку. Будучи споживачем наданих Теплокомуненерго послуг, відповідач ухиляється від укладення відповідного договору, на повідомлення з пропозицією його укласти та погасити заборгованість не реагує, питання про облаштування у квартирі індивідуальної системи опалення не порушував та продовжує споживати надані послуги, які частково оплачував. Факт відсутності договору з виконавцем комунальної послуги не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вимог закону порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів за надані ним послуги. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не сплачує щомісячні платежі за спожиті послуги та заборгував позивачу 8113,60 грн. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження існування заборгованості у відповідача за користування наданими послугами, а також враховуючи позицію останнього, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved