Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

9 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить розірвати шлюб, укладений 28.02.2013 року між нею та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований Відділом ДРАГС у Приморському районі РС Одеського МУЮ, про що складено актовий запис № 241. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою суду\~від 3\~жовтня 2022\~року позовну\~заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. У судове засідання сторони не з`явилися; від відповідача 22 листопада 2022 року надійшла заява, в якій він повідомляв суд про те, що не заперечує проти задоволення позову в часті розірвання шлюбу, однак заперечує проти стягнення з нього судових витрат та витрат на правничу допомогу; від представника позивача 28.11.2022 року надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Враховуючи, що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється Сімейним Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Так, суд встановив, що 28.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 241 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2013 року. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу та пояснює, що спільних дітей у них з відповідачем немає, спільного майна також, а підставою для звернення до суду із позовом є відсутність спілкування та ухилення відповідача від вирішення вказаного питання. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач вказує у позовній заяві про те, що примирення між сторонами неможливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Позивач вказує у позовній заяві, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною для звернення з вказаною позовною заявою, як вказує позивач, є припинення фактичних шлюбних відносин та наявність у кожного з подружжя діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, що призводило до сварок, свідками яких нерідко ставали рідні та близькі, що також негативно впливає психічний та душевний стан кожного із них. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом дійсно було встановлено, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. У зв`язку із вище викладеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved