Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2019 року по травень 2022 року у розмірі 251033,21 грн, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року по справі № 204/6034/15-ц було ухвалено стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №66895987 відповідач з березня 2019 року не сплачує аліменти. Зокрема, останній, незважаючи на додаткові складнощі з утримання дитини внаслідок воєнного стану, за 2022 рік взагалі не здійснив жодного платежу зі сплати аліментів. Таким чином, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів має бути стягнута з відповідача. Зазначено, що докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду у строк, визначений ч.8 ст. 141 ЦПК України. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 21 вересня 2022 року відповідач отримав копію ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав (а.с.24,32). На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 23 жовтня 2015 року, у справі № 204/6034/15-ц позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 гривень 00 копійок щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 03 вересня 2015 року на користь [PERSON] , [INFO] , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. (а.с.10-11). Рішенням Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року, що набрало законної сили 04 жовтня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7-8). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Чуприна В.О у виконавчому провадженні №66895987, встановлено, що відповідач з березня 2019 року по травень 2022 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 40110,25 грн (а.с.12). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що за період з березня 2019 року по травень 2022 року відповідач має сплатити неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, яка становить 251033,21 грн, розрахунок якої долучено до позовної заяви (а. с.3-5). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При визначенні суми неустойки (пені) суд керується правовою позицією, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, якою визначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Відповідно до розрахунку пені, наданого позивачем, розмір неустойки становить 251033,21 грн, який не спростовано стороною відповідача. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів того, що розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів є іншим, відповідачем не надано. Відсутність вини відповідача в утворенні заборгованості зі сплати аліментів, підстав для зменшення розміру неустойки чи звільнення відповідача від сплати заборгованості в судовому засіданні не встановлено. Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд уважає за необхідне застосувати положення статті 196 СК України та стягнути з відповідача 40110,25 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат судом враховується наступне. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі\~часткового задоволення\~позову,покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення пені, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial