Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.05.2017 приблизно о 18.25 годині по вул. Київській, 27 в м. Бровари, Київської обл. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого, власнику автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] був нанесений матеріальний збиток. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2017 водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку із виплатою відшкодування МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, позивач набув право звернутись до суду із регресним позовом. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2019 стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі виплати страхового відшкодування в розмірі 12 927,81 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. Представником позивача 21.12.2021 подано заяву про перегляд та скасування заочного рішення суду. Ухвалою від 14.06.2022 суд поновив представнику відповідача [PERSON] - [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2019. Скасував заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2019 по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу. Призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслали. Про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань від них до суду не надходило. Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача повідомила свої засоби зв`язку та електронну адресу відповідача [PERSON] в заяві про перегляд заочного рішення та в клопотаннях про розгляд справи в режимі відеоконференції Судом направлялися на вказані засоби зв`язку представнику відповідача та електронну адресу відповідача судові повістки про виклик до суду на 05.10.2022 та 22.11.2022, які були доставлені, про що в матеріалах справи наявні довідки. Таким чином, суд вважає, що відповідач та його представник були належним чином повідомлені про розгляд справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.2017 приблизно о 18.25 годині по вул. Київській, 27 в м. Бровари Київської обл. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого, власнику автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] був нанесений матеріальний збиток. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2017 водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Розмір завданих збитків, згідно Звіту №24534 про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю «Nissan Micra», д.н.з. [NUMBER] , від 23.05.2017 становить 12 142,79 грн. Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення суду, представник відповідача посилалася на те, що відповідач [PERSON] на час ДТП, зокрема 02.05.2017 мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений 04.02.2017 з ПрАТ «Європейський страховий Союз». Наявний екземпляр страхового полісу було передано позивачу 19.05.2017 та долучено до особової справи заявника. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Водночас, ні відповідач, ні його представник не надали суду належних та допустимих доказів, зокрема копії договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу), який б свідчив, що станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, та не заявили перед судом клопотання про витребування необхідних доказів, в порядку ст. 84 ЦПК України. [PERSON] , як власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування, звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 74). Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так, у зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату [PERSON] відшкодування у розмірі 12 142,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1236248 від 11.08.2017. Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою відповідальність. За змістом підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у розмірі 12 142,79 грн. Крім того, позивачем було понесено витрати на експертне дослідження у розмірі 785,02 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати в порядку регресу у розмірі 12 927,81 грн. (12 142,79 +785,02). Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved