Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

13 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . В його будинку також зареєстрована [PERSON] . [PERSON] продала свій будинок і зареєструвалась в будинку позивача з його згоди. Відповідач [PERSON] зареєстрована у будинку із 2013 року, однак у вказаному будинку не проживає та ніколи не проживала, добровільно не бажає знятись з реєстрації. Тому, просив задовольнити позов, визнати, що [PERSON] втратила право користування житлом, так як її реєстрація в його будинку обмежує його права у користуванні власністю. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав повністю (а.с. ). Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи (а.с. ). Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області надала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, заперечень по справі не має (а.с. ) Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Із свідоцтва про право власності на домоволодіння від 19 січня 1976 року видно, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу: [PERSON] (а.с. ). З довідки Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області № 1450 від 18 жовтня 2022 року, домової книги видно, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з 13 квітня 2009 року (а.с. 14). [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає з 2013 року. Вказаний факт підтверджується актом обстеження на предмет фактичного проживання. Відповідно до ст. 163 Житлового Кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача, або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ст. 71 ЖК України. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не проживає в будинку позивача більше пів року з невідомих причин, тобто його відсутність не пов`язана з випадками, передбаченими ст. 71 ЖК України, які дають право на проживання у разі відсутності в місці проживання понад 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до закону у разі винесення рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, позбавлена такого права особа підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання. Вимог про розподіл судових витрат позивач не заявляв, тому суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved