Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, на утриманні якої перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, на утриманні якої перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району зазначила, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітня, [PERSON] , [INFO] , з 14.05.2021 року перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, а з 18.05.2021 малолітня дитина перебуває у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». Оскільки наявний факт ухиляння відповідачів від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, [PERSON] , [INFO] , позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жотневого районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2022 року провадження по справі відкрито.Визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Ухвалою суду від 24 червня 2022 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом учасників справи. У вступному слові представник позивача позов підтримала, наполягала на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позов не визнали, зазначили, що бажають повернути дитину у родину, зробили ремонт в квартирі. При цьому [PERSON] не оспорював, що жодного разу дитину не відвідував, а [PERSON] вказала на те, що приходила до дитячого будинку , однак боялася до нього зайти через важкий психологічний стан. Представник третьої особи Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради просив вирішити спір на розсуд суду . Представник третьої особи Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. У поясненнях зазначив, що за весь час перебування дитинип в дитячому будинку, батьки доньку не відвідували, матеріально дитину не підтримували. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] , [INFO] , з 14.05.2021 року перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як така що опинилась у складних життєвих обставинах. Підставою взяття малолітньої на облік є проживання у сім`і, у якій батьки або особи що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. До відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з КНП «Міська дитяча лікарня № 1» 22.03.2021 надійшла усна інформація про малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, 20.03.2021 дитину було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 1» без супроводу законних представників. Представниками відділу по Олександрівському району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 22.03.2021 було здійснено вихід за адресою проживання родини: [ADDRESS] , однак обстежити умови проживання не вдалось, оскільки двері не відчинили. На залишене запрошення, 23.03.2021 до відділу з`явилась мати дитини, [PERSON] (надала копію паспорту та свідоцтва про народження дитини). [PERSON] надала письмові пояснення щодо ситуації, яка сталась, та повідомила, що бажає забрати дитину на виховання в родину. З її слів, вона кожного дня (субота, неділя та понеділок) приїздила до лікарні з метою відвідування малолітньої дитини. [PERSON] роз`яснені вимоги законодавства щодо повернення дитини на виховання в її родину, попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків. 13.04.2021 представниками відділу разом з представником ЗМЦСС було обстежено умови проживання родини, складено відповідний акт обстеження, згідно якого умови проживання родини задовільні. Згідно відповіді КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 23.03.2021 № 751/01-13, дитині необхідне дообстеження, за віком не завершена вакцинація, мати не в повному обсязі приймає участь в обстеженні, вакцинації та оздоровленні дитини. Протягом 8 місяців, мати, [PERSON] , не відповідає на дзвінки та письмові запрошення медичних працівників. За інформацією відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 06.04.2021, [PERSON] двічі була притягнута до кримінальної відповідальності за ч.1 та ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка), також [PERSON] 20.03.2021 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП України (неналежне виконання батьківських обов`язків). Згідно оцінки потреб родини, що здійснений Запорізьким міським центром соціальних служб від 16.04.2021, умови проживання частково відповідають санітарно-гігієнічним нормам, квартира потребує ремонту, в помешканні стійкий неприємний запах тютюну. Родину проінформовано про порядок надання соціальних послуг та можливість подальшої співпраці з ЗМЦСС. 19.04.2021 батьки, [PERSON] та [PERSON] , звернулись до служби (управління) у справах дітей ЗМР з заявою про повернення на виховання в сім`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в КНП «Міська дитяча лікарня № 1». Зазначене питання було двічі, 22.04.2021 та 29.04.2021, розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району. Враховуючи те, що причиною влаштування дитини до КНП «Міська дитяча лікарня № 1» було перебування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, на даний час не надано довідку від лікаря-нарколога про не перебування матері на відповідному обліку, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації від 29.04.2021, служба (управління) прийшла до висновку про недоцільність повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] , на виховання у родину батьків. Станом на 14.05.2021 батьки повторно з приводу повернення дитини на вихованню в родину не звертались. З 18.05.2021 малолітня [PERSON] , [INFO] , після обстеження у КНП «Міська дитяча лікарня № 1» переведена до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». 15.09.2021 [PERSON] та [PERSON] повторно подали до служби (управління) у справах дітей ЗМР заяву про повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] , на виховання в родину. Батьки надали сертифікати про проходження профілактичного наркотичного огляду та довідку про доходи батька [PERSON] . Зазначене питання було двічі, 15.09.2021 та 06.10.2021, розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, в присутності матері дитини, [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , на засідання комісії не з`явився, про причини відсутності не повідомив. На засіданні комісії при прийнятті рішення з врахуванням листа від КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР від 05.08.2021 та 06.10.2021, в якому зазначено, що батьки [PERSON] та [PERSON] , доньку [PERSON] , 2019 року народження, не відвідували жодного разу, станом здоров`я, умовами виховання, утримання не цікавились, матеріально не підтримували. Дитину в закладі періодично відвідує тітка, [PERSON] , та її чоловік [PERSON] . На засіданнях комісії [PERSON] повідомила, що не відвідує дитину у КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР, оскільки їй психологічно тяжко бачити свою дитину в закладі. Батько дитини, [PERSON] , не відвідує дитину, тому що, він працює, а у вихідні йому потрібно відпочивати. [PERSON] в черговий раз були роз`яснені вимоги законодавства щодо повернення дитини на виховання в родину та необхідності відвідування дитини, матеріально її підтримувати. Роз`яснені правила відвідування дитини в закладі. Також матері рекомендовано співпрацювати з фахівцями та психологами Запорізького міського центру соціальних служб для подолання складних життєвих обставин та покращення психологічного стану у зв`язку із перебуванням дитини у закладі. Однак [PERSON] відмовилась від співпраці з ЗМЦСС. 06.10.2021 на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації служба (управління) у справах дітей ЗМР надала відповідь про недоцільність повернення малолітньої [PERSON] , 2019 року народження, у родину. [PERSON] , рекомендовано повторно звернутися для вирішення питання про повернення дитини на виховання. 16.02.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Батьки, заздалегідь були повідомлені про дату та час проведення засідань комісії з питань захисту прав дитини (запрошення залишено у дворі квартири), але на засідання ніхто не з`явився. За результатами розгляду, діючи в інтересах дитини, враховуючи ставлення батьків до дитини, обставини, за яких [PERSON] 2019 року народження. залишилась без батьківського піклування, комісія вирішила: визнати доцільним подання до суду заяви про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (пп. 2 ч. 1. ст. 164 Сімейного кодексу України); доручила відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради підготувати та подати заяву про позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Висновком районної адміністрації як органу опіки та піклування від 02.09.2022 за № 892/01-20/20.03-1309 визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Урахування обставин, які підпадають під визначення таких дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. При цьому, в даній конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (пункт 52 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України», заява від 18 грудня 2008 року № 39948\\06). У пункті 15 Постанови зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Позивачем при розгляді справи надано належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення [PERSON] , [PERSON] від виконання їх батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, ЄСПЛ керується, у тому числі, принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу», враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Таким чином, при розгляді даної справи суд враховував принцип пропорційності з метою дотримання при розгляді справи та ухваленні рішень «справедливого балансу» сторін, обов`язково враховуючи найвищі інтереси дитини. Судом встановлено, що відповідачі хоча і виявляли бажання повернути дитину та заперечували проти позбавлення їх батьківських прав, однак фактично з 20.03.2021 року дитину не відвідували жодного разу, станом здоров`я, умовами виховання, утримання не цікавились, матеріально не підтримували. Крім того, відповідачі жодних доказів того , що вони не є тими особами, щодо яких існує необхідність позбавлення батьківських прав, суду не надали. Також, суд звертає увагу на обставини ,за яких було складено акт органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, і враховує, що [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, в темну пору доби створила умови, за яких існувала загроза життю та здоров`ю малолітньої доньки, і вважає, що жодних доказів на підтвердження того, що зазначена ситуація не буде повторюватися, суду не надала. Враховуючи вищевикладене, ту обставину, що належними та допустими доказами по справі встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , протягом тривалого часу з травня 2021 року не виявляли інтересу до здоров`я та умов виховання дитини, жодного разу не відвідали дитину в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав . При цьому суд зауважує, що з огляду на встановлені фактичні обставини справи , застосування такого крайнього заходу впливу є доцільним з метою забезпечення інтересів малолітньої [PERSON] . У зв`язку з свідомим нехтуванням відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Статтею 166 Сімейного кодексу України передбачено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Оскільки за змістом вимог ч.2 ст. 183 СК України суд визначає єдину частку від заробітку батька та матері на утримання малолітньої дитини , суд приходить до висновку, що з відповідачів , з урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин справи, слід стягнути аліменти на користь Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради , на утриманні якої перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/ 4 частини з усіх видів доходу щомісячно з кожного , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, а тому позов в цій частині також слід задовольнити. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з кожного з відповідачів на користь держави судовий збір за вимогу немайнового та майнового характеру, тобто по 1984,80 гривень з кожного.

Outcome: approved