Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Представниця позивачки звернулася до суду з позовом, яким просила визначити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у приватному будинку батьків. Мотивуючи вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Сторони проживають за різними адресами. Сторонами, в період перебування шлюбних відносин, була придбана квартира [ADDRESS] , проте зареєстрована на третю особу. Раніше позивачка була зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 2016 року по 2019 рік. Припинила свою діяльність, оскільки відповідачу необхідні були кошти для відкриття власного бізнесу. Відповідач наніс позивачці тілесні ушкодження, після чого вона була вимушена піти з дому, залишивши дітей з чоловіком. Після чого відповідач чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні спільних дітей. [PERSON] навмисно робить так, щоб ускладнити життя позивачці шляхом маніпулювання та шантажування дітьми. Він взагалі не цікавиться та не дбає про інтереси дітей. Позивачка на даний час проживає у своїх рідних батьків у приватному будинку, який у повному обсязі задовольняє потреби проживання малолітніх дітей. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу на праві власності на підставі Договору дарування квартири від 12.12.2013, укладеного між [PERSON] та його братом [PERSON] . Зі змісту Договору дарування вбачається, що вказана квартира належала дарувальнику [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу від 09.06.2011. При цьому, слід звернути увагу на той факт, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 26.11.2011. Таким чином, вказана квартира, в якій наразі проживає відповідач з дітьми, не може бути придбана за спільні кошти подружжя та не є об`єктом права спільної сумісної власності. Стосовно того, що позивачка була зареєстрована як фізична особа - підприємець та в період 2016-2019 отримувала прибутки, варто зазначити, що [PERSON] ніколи не була зареєстрована як фізична особа - підприємець, а відтак будь-яких доходів від здійснення підприємницької діяльності не отримувала. Дана обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Починаючи з квітня 2021 року по теперішній час позивачка жодного разу не намагалася зустрітися з дітьми, не з`являлася за місцем їх проживання. Позивачка, достеменно знаючи засоби зв`язку відповідача жодного разу не намагалася домовитися з останнім про порядок зустрічей та спілкування з дітьми. Доводи про те, зо [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини, не підтверджено жодним належним доказом і спростовується показами свідків. У своїй позовній заяві позивачка просить визначити місце проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою знаходиться Партизанська сільська рада. У випадку задоволення позовних вимог, діти будуть змушені змінити навчальні заклади, в яких вони навчаються, припинити відвідувати спортивні секції, додаткові уроки та школи розвитку. Зазначає, що позивачка не здатна забезпечити належні умови для проживання своїх малолітніх дітей, також не має фінансової можливості задовольнити всі їх потреби для нормального розвитку та навчання. 08 липня 2021 року представник [PERSON] - адвокат Голубенко Д.К. звернувся до суду з зустрічним позовом, відповідно до якого просить визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011. 10 квітня 2021 року відповідачка покинула сім`ю та дітей, залишивши місце їх спільного проживання, у зв`язку з чим позивач звертався до Відділення поліції та до Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради із заявами про вжиття заходів до [PERSON] та її розшук. Фактично з цього часу спільне сумісне життя подружжя було припинено. Шлюб розірвано 15.06.2021. Починаючи з квітня 2021 року по теперішній час діти проживають разом з батьком, за місцем своєї реєстрації. [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , яка є двокімнатною. Умови проживання у вказаній квартирі відповідають всім санітарно-гігієнічним нормам та у дітей є все необхідне для нормального проживання та розвитку. [PERSON] навчається у Миколаївській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 10, Ішлек Гюльджан відвідує Дошкільний навчальний заклад м. Миколаєва № 83. Також діти відвідують інші навчальні заклади. Між позивачем та лікарем - педіатром були укладені декларації з метою забезпечення належного лікування та здійснення профілактичних заходів відносно малолітніх дітей. Позивач офіційно працевлаштований, крім того є фізичною особою - підприємцем, його дохід дозволяє належним чином забезпечити належний рівень життя дітей. Ухвалою суду від 18.05.2021, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 24.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.09.2021, цивільну справу № 489/2997/21 об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 489/4573/21. Ухвалою суду від 18.01.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення первісного позову заперечує. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду цивільної справи за відсутністю сторін, суд керується тим, що сторони скористались процесуальними правами на подання заяв по суті справи, клопотань про проведення експертизи, витребування доказів, тощо. Також бере до уваги відсутність ухвали про визнання явки сторін обов`язковою, тривалість розгляду, належність повідомлення сторін та учасників справи, необхідність дослідження додаткових доказів, окрім тих, що наявні в матеріалах цивільної справи, допиту свідків, тощо. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2011 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.06.2021. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Стаття 51 Конституції України закріплює рівність прав і обов`язків подружжя у шлюбі та сім`ї та однакову охорону державою як материнства, так і батьківства в цілях забезпечення охорони сім`ї та дитинства, що знайшло свій розвиток у ч. 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Крім того, суд при ухваленні рішення враховує практику Верховного Суду (постанова КЦС ВС у справі № 343/1500/15-ц від 30 травня 2018 року) та Європейського суду з прав людини: Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Принципом Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5). Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 від 02.07.2021 за вих. № 411, [PERSON] дійсно навчається у 4-Б класі Миколаївської загальноосвітньої школи № 10. З характеристики учениці 3-Б класу Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 Ішлек Еліф, вбачається, що до квітня 2021 року дитиною опікувалася мати - [PERSON] . Дитина була доглянута, чиста, сита, весела. З початку квітня 2021 року зв`язок з мамою обірвався. Дитиною опікується батько - [PERSON] . Згідно довідок з Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 19, від 27.09.2021 за вих. № 247 та 248, [PERSON] та [PERSON] навчаються в Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 19. З листа Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 19 від 22.12.2021 за вих. № 437/01-21, батьківські збори та школу відвідує батько дітей, приймає участь у навчально-виховному процесі, цікавиться їх успіхами та досягненнями. Мати [PERSON] , батьківські збори у 2021 -2022 навчальному році не відвідувала, не цікавилася успіхами дітей, не бере участі у вихованні [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з інформації наданої на адвокатський запит Дошкільним начальним закладом № 83 м. Миколаєва від 25.05.2020 за вих. № 64/16-06, [PERSON] , почала відвідувати логопедичну групу дошкільного навчального закладу № 83 з вересня 2018 року. Дитиною опікувалися обидва батьки. Дитина була доглянута, вчасно отримувала лікування в разі хвороби. Батьки були присутні на батьківських зборах, приймали участь у святах і розвагах. З грудня 2020 року дитина перестала ходити до дошкільного навчального закладу. З квітня 2021 року мама перестала відповідати на телефонні дзвінки педагогів. З 06 травня 2021 року Гюльджан знову почала відвідувати дошкільний заклад. Дівчинкою опікується батько, дитина охайна, одяг чистий. Батько забезпечує дитину всіма необхідними речами, слідкує за здоров`ям дівчинки. Відповідно до підтвердження Миколаївської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 10 від 02.07.2021 за вих. № 410, адміністрація Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 10 підтверджує можливість зарахування [PERSON] на наявне вільне місце у 1-А класі. Згідно довідки Школи раннього розвитку дітей «Чік-чірік», [PERSON] та [PERSON] навчаються в школі раннього розвитку «Чік-чірік». Дівчата відвідують комплексні розвиваючі уроки. Заняття відвідуються дівчатами за розкладом узгодженим з батьком [PERSON] та повністю відповідають віковим потребам. Відповідно до довідки Школи усного рахунку «Соробан» від 04.07.2021, [PERSON] та [PERSON] відвідують навчання в школі усного рахунку «Соробан» з 05-30.07.2021. З довідки Партизанского навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Первомайської селищної ради Миколаївської області від 08.07.2021 за вих. № 6, вбачається, що [PERSON] , дійсно буде навчатися у 1 класі в Партизанському НВК за умови надання особової справи. З довідки Партизанского навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Первомайської селищної ради Миколаївської області від 08.07.2021 за вих. № 7, вбачається, що [PERSON] дійсно буде навчатися у 4 класі в Партизанському НВК за умови надання особової справи. Згідно довідки Dirom Sport fitness від 06.07.2021, [PERSON] та [PERSON] відвідують тренування в фітнес клубі Dirom Sport. Тренування проходять по графіку погодженому з батьком [PERSON] . Відповідно до довідки ГО «Миколаївське дитяче творче обєднання «АлісокГрад» від 27.09.2021 за вих. № 134/2/1, [PERSON] та [PERSON] , з серпня 2021 року займаються в Народному ансамблі танці «Аліски» в складі ГО «МДТО «АлісокГрад». Як вбачаться з довідки з Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 04.06.2021 за вих. № 01-06/427, декларації укладені із лікарем - педіатром Руденко М.Г. Ішлек Гюльджан знаходиться на «Д» обліку у офтальмолога. Ішлек Еліф хронічних захворювань немає. Сімейну амбулаторію № 5 КНП ММР «ЦПМСД № 1» неповнолітні діти відвідують з матір`ю, яка виконує свої обов`язки по догляду за станом здоров`я дітей. Батько приводив [PERSON] на медичні огляди. Також надано довідку від лікаря-офтальмолога що [PERSON] спостерігається у лікаря-офтальмолога з 2018 року, приходить на прийом з батьком. ГО «МДТО «АлісокГрад» надано довідку про те, що діти з серпня 2021 року по сьогоднішній день займаються в народному ансамблі «Аліски». Класним керівником 1-г класу МЗШ №19 надано відомості про те, що з класним керівником протягом 21-22 років контактує батько, мати протягом навчального року участі у навчанні дітей не приймає. Відповідно до довідок зі Стоматології від 28.05.2021 та від 09.06.2021, [PERSON] знаходилася на лікування в супроводі батька. Відповідно до довідки УДМС в Миколаївській області про реєстрацію особи громадянином України від 16.10.2012, [PERSON] , [INFO] , з 16 жовтня 2012 року набула статус громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 28.04.2021 за вих. № 23050-000465077-037-05, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19 грудня 2013 року по теперішній час. Відповідно до довідки УДМС в Миколаївській області про реєстрацію особи громадянином України від 24.06.2016, [PERSON] , [INFO] , з 24 червня 2016 року набула статус громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 28.04.2021 за вих. № 23050-000465080-037-05, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02 грудня 2015 року по теперішній час. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 07.07.2021, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Договору дарування від 12.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1107. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 07.06.2021 за вих. № 1263/04.07.0116, [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Квартира складається з двох кімнат, загальною площею 50 кв. м. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. В квартирі присутня побутова техніка, чисто, охайно, речі складені. В кімнаті для дітей є два ліжка, стіл, стільці, шафа для одягу, одяг по сезону, телевізор, ноутбук, іграшки. У дітей є все необхідне для нормального проживання та розвитку. Відповідно до Акта обстеження умов проживання відділу служби у справах дітей Первомайської селищної ради, обстежено умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відповідно до яких, приватний будинок з комунальними зручностями, вмебльований, меблі нові. У дворі літня кухня, в якій проживають дідусь та бабуся. Для виховання та розвитку дитини створені окремі спальні місця, є окремі куточки, місце для проведення дозвілля. Умови проживання є задовільними для проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Позивачка вказує, що відповідач наніс їй тілесні ушкодження, після чого вона була вимушена піти з дому, залишивши дітей з чоловіком. Після чого відповідач чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні спільних дітей. Як вбачається з витягу з ЄРДР від 23.04.2021, [PERSON] звернулася до Відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області з заявою, щодо вжиття заходів відносно її чоловіка [PERSON] , з яким вона перебуває на стадії розлучення, який наніс їй тілесні ушкодження. Судом встановлено, що в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебували матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.04.2021, провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [INFO] , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. З письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вихованням дітей займалася мати [PERSON] . Батько участі у вихованні дітей не приймав. З письмових пояснень свідка [PERSON] , який є батьком [PERSON] , вбачається, що [PERSON] наносив [PERSON] тілесні ушкодження. [PERSON] погрожував його доньці позбавити останню батьківських прав відносно дітей. З письмових пояснень свідка [PERSON] , яка є сусідкою, вбачається, що [PERSON] наносив [PERSON] тілесні ушкодження. 15 травня 2021 року [PERSON] зверталася до Відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області з заявою, щодо вжиття заходів відносно її чоловіка [PERSON] , який не дає можливості бачитися з дітьми [PERSON] та [PERSON] . 14 квітня 2021 року [PERSON] звертався до Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради з заявою щодо прийняття мір відносно його дружини [PERSON] , яка веде аморальний спосіб життя та не займається вихованням дітей. Відповідно до листа Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 11.05.2021 за вих. № 04.07.0113/І-59, [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, провести профілактично-розяснювальну бесіду з нею спеціалістами не представилося можливим. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] подана до Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, відповідно до якої [PERSON] просила визначити час зустрічей з дітьми [PERSON] та [PERSON] . З талону - повідомлення Єдиного обліку № 8161 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, вбачається, що [PERSON] 14.04.2021 звернувся до РУ з заявою щодо вжиття заходів до його дружини, яка залишила на нього їх спільних малолітніх дітей та не займається їх вихованням. Позивачка в своєму позові зазначає, що на даний час вона проживає у свої батьків за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання начальника відділу ССД «Первомайської с.р.» від 13.05.2021 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Будинок складається з 3 кімнат. Санітарно-гігієнічний стан задовільний. В будинку меблі нові, чисто. В дворі літня кухня з усіма побутовими приладдям. В літній кухні проживають дідусь та бабуся. Умови проживання задовільні для проживання неповнолітніх дітей. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 06.07.2021, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване як комунальне майно Партизанської сільської ради. Позивачка зазначає, що вона була зареєстрована як фізична особа - підприємець та в період 2016-2019, роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціальних магазинах. Припинила свою діяльність, оскільки відповідачу необхідні були кошти для відкриття власного бізнесу. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що станом на 06.07.2021 [PERSON] не була зареєстрована як фізична особа - підприємець. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, за період з 3 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року, інформація про доходи [PERSON] , відсутня. Відповідач зазначає, що позивачка має боргові зобов`язання, на підтвердження зазначеного суду надано копію листа від Кредитного сервісу «Тенго» (ТОВ «Мілоан) та ТОВ «Споживчій центр». Згідно характеристики ФОП [PERSON] від 24.05.2021, [PERSON] працює на посаді тістоміса у ФОП [PERSON] з 01.02.2013. У порушення трудової дисципліни не помічений. Не вживає алкоголь і не палить. Відповідальний за свої дії. З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що [PERSON] є фізичною особою - підприємцем з 24.02.2020 з допоміжного обслуговування наземного транспорту, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку. Відповідно до листа Головного управління ДПС у Миколаївській обл. від 29.06.2021 за вих. № 780/14-29-13-43, [PERSON] станом на 29.06.2021 не має податкового боргу зі сплати податків. З письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] займається вихованням дітей. Згідно характеристики Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 16.07.2021 за вих. № 59, [PERSON] фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з квітня 2021 року. За час проживання в селі показала себе як добропорядна, сумлінна людина, має хороші відносини з односільчанами. Коли [PERSON] приїжджала до села зі своїми дітьми, односельців неодноразово бачили її з ними на ігрових майданчиках, де вони весело проводили час. [PERSON] турботлива та бережлива по відношенню до своїх дітей. Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано висновок про визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з якого вбачається, що спеціалістами служби у справах дітей було обстежено умови створені для проживання дітей як за місцем проживання батька та і за місцем проживання матері, отримані характеристики на батьків, відібрані пояснення сусідів, педагогів та встановлено факт навмисного перешкоджання з боку батька спілкуванню матері з доньками. За результатами засідання, яке відбулось 23.12.2021, орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю про що суду надано відповідний висновок. Зібрані докази у справі свідчать про те, що і мати і батько піклуються про дітей, беруть участь у духовному та фізичному розвиткові; у обох наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дітей. При цьому, суд бере до уваги, що відсутність участі матері у вихованні та навчанні дітей протягом 21-22 років, зумовлена не її небажанням чи умисним ухиленням, а тим, що після розірвання подружніх відносин, батько створював перешкоди у спілкуванні матері з доньками, мати була вимушена була покинути спільне місце мешкання у зв`язку з фізичним та психологічним насильством чоловіка відносно неї. До цього вона не розлучалась з дітьми, займалась їх вихованням, навчанням, тощо. У постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц Велика Палата Верхового Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. З огляду на досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матір не має негативних характеристик, має умови для проживання, виховання та навчання дітей, не ухиляється від виконання батьківських обов`язків та розлучення її з доньками є крайньою мірою та не буде відповідати найвищим інтересам дітей, тому необхідно визначити місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом за матір`ю. При цьому суд не вважає за необхідне вказувати конкретну адресу, оскільки місце мешкання як і місце реєстрації може змінюватись, а місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Таким чином, первісний позов підлягає задоволенню, а у зустрічному слід відмовити. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., при цьому не підлягає стягненню сплачений позивачкою за первісним позовом судовий збір у розмірі 454 гривни за подання заяви про забезпечення позову, оскільки в задоволенні було відмовлено. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. До виплат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України). Правила визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу визначені статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України, якою встановлено, що витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, окрім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачкою за первісним позовом надано: Договір про надання правової допомоги №20 від 29.04.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №20 від 29.04.2021 про оплату згідно договору 5000грн. З огляду на доведеність витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом. Судові витрати позивача за зустрічним позовом згідно приписів ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: approved