Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП в розмірі 103 970,34 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 червня 2019 року о 20 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи мотоциклом «Yamaha», номерний знак [NUMBER] , в парку «Муромець» в м. Києві, виїжджаючи з прилеглої території, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, не надав дорогу автомобілю «Subaru», номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина водія [PERSON] встановлена та підтверджена постановою Київського апеляційного суду від 29 травня 2020 року у справі № 754/12805/19. Згідно з висновком експертного дослідження № 23650/20-54 вiд 05.10.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Subaru Legacy» 2009 року випуску, державний номер [NUMBER] , станом на дату ДТП становить 103 970,34 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2021 справу № 756/11073/21 передано за підсудністю на розгляд Деснянському районному суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2021 головуючим суддею з розгляду справи № 756/11073/21 визначено суддю Гринчак О.І. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Деснянського районного суд міста Києва від 03.12.2021 відкрито провадження у вказаній вище справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.01.2022. Розгляд справи 19.01.2022 відкладено на 23.03.2022. Розгляд справи 23.03.2022 не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 13.07.2022. 13.07.2022 розгляд справи відкладено на 06.10.2022. Розгляд справи 06.10.2022 не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 23.11.2022. У судове засідання 23.11.2022 сторони не з`явились. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судові повістки повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд встановив таке. 12 червня 2019 року о 20 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи мотоциклом «Yamaha», номерний знак [NUMBER] , в парку «Муромець» в м. Києві виїжджаючи з прилеглої території, не надав дорогу автомобілю «Subaru», номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського апеляційного суду у справі № 754/12805/19 від 29 травня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Доказів того, що на дату вчинення події цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «Yamaha», номерний знак [NUMBER] була забезпечена матеріали справи не містять. Відповідно до висновку експертного дослідження № 23650/20-54 вiд 05.10.2020 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження вартість матерiального збитку, завданого власнику автомобіля «Subaru Legacy» 2009 року випуску державний номер [NUMBER] , станом на дату ДТП 10.06.2019 становить 103 970 грн. 34 коп. Автомобіль «Subaru Legacy», 2009 року випуску, державний номер [NUMBER] , належить на праві власності позивачці, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розмір шкоди, завданої позивачці пошкодженням автомобіля «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, яке сталося з вини відповідача становить 103 970,34 грн., що підтверджується висновком експертного дослідження 23650/20-54 від 05.10.2020. Зважаючи на те, що обґрунтованість позовних вимог доводиться наявними у справі доказами, а також враховуючи, що відповідач не відшкодував завдану шкоду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 103 970,34 грн. відшкодування шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження в ДТП, належного їй транспортного засобу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved