Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 2009 по 215 рік проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] у його будинку в [ADDRESS] . Від цивільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Однак її чоловік, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , копія якого додається до заяви. Її син [PERSON] , [INFO] , є сином померлого [PERSON] та є спадкоємцем його майна за законом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ННВ848014 виданого державним нотаріусом 13 червня 2018 року, спадщина після смерті [PERSON] складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Даний житловий будинок належав спадкодавцю на праві приватної власності. Право власності сина [PERSON] , на будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 127465487 який сформований 13.06.2018 року та технічним паспортом, копії яких додаються. Однак після смерті її чоловіка [PERSON] з його родичами, а саме рідним братом [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] виникають конфліктні ситуації щодо користування та проживання в будинку. 20.12.2016 року через конфлікт, відповідачі не допускали її до будинку та погрожували фізичною розправою, з приводу чого зверталася до поліції, про що свідчить довідка Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції від 07.02.2019 року. Конфліктні ситуації призвели до того, що відповідачі вигнали її з сином та не пускають до будинку та на подвір`я, які належать її сину. Відомо, що на даний час в будинку її сина незаконно проживає дочка [PERSON] разом із своєю сім`єю - [PERSON] . Вона з сином проживаю у будинку своєї матері за адресою [ADDRESS] , де крім них проживає 5 осіб. Таким чином, відповідачі своїми протиправними діями порушують її право та право малолітнього сина на вільне користування приватною власністю. У добровільному порядку відповідачі даний спір не бажають розглядати. Посилаючись на норми статей 16,424,1216,1218 Цивільного Кодексу України, ст.55 Конституції України, просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом припинення права користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06 травня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 02 вересня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №571/1037/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини: [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державний нотаріус Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак Ганна Михайлівна про встановлення факту родинних відносин, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29 березня 2022 року. Ухвалою суду від 29 березня 2022 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Підготовче судове засідання відкладено на 03 травня 2022 року, про що повідомлено сторони у справі. Відповідно до ухвали суду від 03 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 08 червня 2022 року. 08 червня сторони в судове засідання не з`явилися, позивач подала заяву про відкладення судового засідання, засідання відкладено на 04 серпня 2022 року. 04 серпня 2022 року сторони в судове засідання не прибули, відповідач [PERSON] подав клопотання про відкладення судового розгляду. Судовий розгляд відкладено на 13 вересня 2022 року. 13 вересня 2022 року сторони в судове засідання не прибули, відповідач [PERSON] подав клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року відмовлено [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття остаточного рішення судом касаційної інстанції по справі №571/1037/19. Судовий розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2022 року, про що повідомлено сторони у справі. У судове засідання 12 жовтня 2022 року сторони не з`явилися, засідання відкладено на 28 листопада 2022 року. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та доповнила, що станом на даний час її з сином не допускають до спірного будинку. Тому просить позов здовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що спірний житловий будинок належав їхній матері. Про те, що будинок брат [PERSON] оформив на себе вони не знали. Однак у будинку є зареєстрованим брат [PERSON] , який має психічні захворювання та через хворобу лікується. У даному будинку з її дозволу близько чотирьох років проживає її дочка [PERSON] зі своєю сім`єю. Вона не заперечує, щоб у будинку жив малолітній [PERSON] , однак позивачку [PERSON] до будинку не допустить, так як вона зловживає алкогольними напоями та веде непристойний спосіб життя. Крім того, вимагає від позивачки, щоб та компенсувала їй всі витрати по утриманню будинку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що близько чотирьох років зі своєю сім`єю проживає у спірному будинку. Жодних документів на цей будинок вона не має, але вважає, що користується будинком правомірно, так як будинок належав її бабусі. У який спосіб позивач оформила спірний будинок на свого сина достовірно не знає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У статті 47 Конституції України зазначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Встановлено, що позивач [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] , від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.9). Однак, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Також згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ННВ848014 виданого державним нотаріусом Рокитнівської районної нотаріальної контори 13 червня 2018 року, спадщина після смерті [PERSON] складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Даний житловий будинок належав спадкодавцю на праві приватної власності (а.с.10). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 127465487 від 13.06.2018, право власності [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] зареєстроване в Державному реєстрі (а.с.11). Технічний паспорт на садибний житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений 15.08.2018 року у зв`язку із зміною власника, власником зазначений [PERSON] (а.с.12-14). Отже, спірний житловий будинок на праві власності належить малолітньому [PERSON] , законним представником якого є позивач [PERSON] . Позивач вказує, що у зв`язку з перешкодами, які чинять відповідачі, вона з дитиною проживає у будинку своїх батьків в [ADDRESS] . Факт проживання позивача за вказаною адресою підтверджується довідкою №760/03-10 від 07.02.2019, виданою Рокитнівською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області (а.с.15). Відповідно до повідомлення Рокитнівського відділення поліції №970/207/01-2019 від 07.02.2019, 20 грудня 2016 року [PERSON] зверталася із заявами до відділення поліції та оскаржували дії [PERSON] щодо погроз фізичною розправою. 12 травня 2017 року, 07 квітня 2017 року [PERSON] оскаржувала дії [PERSON] , яка не повертає технічний паспорт на будинок, який на праві власності належить її сину (а.с.16). Слід зазначити, що на розгляді Рокитнівського районного суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діяла в інтересах неповнолітньої дитини: [PERSON] , предметом спору якого був житловий будинок в [ADDRESS] . Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановити факт родинних відносин, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 січня 2008 року та від 13 червня 2018 року, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , відмовлено (а.с.66-73). Відповідно до постанови Рівненського апеляційного суду від 20 січня 2022 року, рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2021 року залишено без змін (а.с.74-81). Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За частиною першою статті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності як суб`єктивне цивільне право містить у своєму складі правомочність на власні дії; правомочність вимоги від інших та правомочність захисту. Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ч.1 ст. 424 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Як зазначено вище, спірний будинок на праві власності належить малолітньому [PERSON] . Позивач, діючи в інтересах малолітнього сина, звернулася до суду за захистом його права власності. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими,що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору,понесені позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах. Круючись ст.ст.264,265,268,354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved