Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк»\~ звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивований тим, що 06 жовтня 2008 року між фізичною особою [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг BL9071, відповідно до умов якого позичальнику надаються кредитні послуги, в рамках ліміту до в базовій валюті, що дорівнює 48 000,00 дол. США строком користування до «01» жовтня 2028 року під 16,45 % річних. Згідно Генерального договору, з позичальником укладено індивідуальну додаткову угоду №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року, згідно якої позичальнику видано кошти в сумі 20 000,00 дол. США. У забезпечення повернення кредитних коштів між [PERSON] , [PERSON] та кредитором 06 жовтня 2008 року було укладено договір іпотеки нерухомого майна, у відповідності до умов якого Іпотекодавці передали в іпотеку кредитору/іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Вказує, що в строки згідно додаткової угоди №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року до Генерального договору, позичальник кредиту, процентів та комісії не повернув, чим порушив умови Генерального договору та норми статей 526, 530 ЦК України. В результаті систематичного порушення умов Генерального договору про надання кредитних послуг №BL9071 від 06.10.2008 року, згідно додаткової угоди №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року, станом на 26.11.2014 року загальна сума заборгованості становить 21 768,06 дол. США, еквівалент в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на 26.11.2014 року становить 325 934,51 грн. з яких: заборгованість по сумі кредиту 283100,03 грн., в т.ч. прос прострочена заборгованість по кредиту 4031,35 грн., відсотки 42\~232,57 грн., підвищені відсотки 601,92 грн. На підставі наведеного просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» боргу за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL9071 від 06.10.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року заборгованість у розмірі 21 768,06 дол. США, еквівалент в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на 26.11.2014 року становить 325 934,51 грн.; Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] та належить іпотекодавцям [PERSON] та [PERSON] , в межах суми заборгованості по Генеральному договору про надання кредитних послуг №BL9071 від 06.10.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року у розмірі 21 768,06 дол. США, еквівалент в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на 26.11.2014 року становить 325 934,51 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про зверення стягнення на предмет іпотеки. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 19.11.2019 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL9071 від 06.10.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року заборгованість у розмірі 27 450,00 (двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесят дол. США 00 центів) дол. США Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] та належить іпотекодавцям [PERSON] та [PERSON] , в межах суми заборгованості по Генеральному договору про надання кредитних послуг №BL9071 від 06.10.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року у розмірі 27 450,00 дол. США, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Вимоги згідно заяви про уточнення позовних вимог від 13.11.2019 підтримують в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 06 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» \~правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL9071, відповідно до умов якого позичальнику надаються кредитні послуги, в рамках ліміту до в базовій валюті, що дорівнює 48 000,00 дол. США строком користування до «01» жовтня 2028 року під 16,45 % річних. Згідно Генерального договору, з позичальником укладено індивідуальну додаткову угоду №BL9071/K-1 від 06.10.2008 року, згідно якої позичальнику видано кошти в сумі 20 000,00 дол. США. Судом також встановлено, що в забезпечення повернення кредитних коштів між [PERSON] , [PERSON] та банком, 06 жовтня 2008 року було укладено договір іпотеки нерухомого майна, у відповідності до умов якого Іпотекодавці передали в іпотеку кредитору/іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальник\~ [PERSON] станом на 11.11.2019 року має заборгованість перед банком у розмірі 38\~392,58 дол. США, з яких: заборгованість по сумі кредиту 18907,29 дол. США, в т.ч. прострочена заборгованість по сумі кредиту 2930,58 дол. США, відсотки 17093,70 дол. США, підвищені відсотки 2391,59 дол. США. Зігдно поданої заяви про уточнення позовних вимог АТ «Універсал Банк» просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 27\~450,00 дол. США. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст. 1049 ч. 1 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до 530\~ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 612 ч. 1 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 2 ст.612ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 589 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі\~ст. 590 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 575 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця. Згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно доч.1ст.3 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Ч. 5\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Ч. 6\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до положень\~статті 11 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням. Частинами 1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні); спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Частина 1 ст.41Закону України«Про іпотеку»\~у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України «Про виконавче провадження»\~, з дотриманням вимог цього\~Закону. Отже, реалізацію предмета іпотеки, на який звертається стягнення, слід проводити шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього\~Закону. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обгрунтування позову та встановлено факт неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, а відтак останні підлягають задоволенню. Однак, згідно з\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Законом України від 15серпня 2022року №2500-IX«Про затвердження Указу Президента України «Пропродовження строку дії воєнного стану в Україні»»\~Верховна Рада України затвердила\~Указ Президента України від 12серпня 2022року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до\~Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX«Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм наперіод дії воєнного стану»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України доповнила\~розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку»\~пунктом 5-2 такого змісту: «5-2.У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами,зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти),статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Отже, оскільки в Україні триває воєнний стан, виконання судового рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на електронних торгах підлягає зупиненню. Зупинення дій зазначених вище норм закону, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово відтерміновує дії, спрямовані на виконання судового рішення. Приписи вказаних норм закону стосуються реалізації виконання судового рішення та не можуть впливати на право іпотекодержателя на судовий захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на викладене, рішення суду у цій справі про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відстрочити до чинності\~Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Враховуючи положення ст. ст.\~3,\~8,\~41,\~47 Конституції України, на підставі ст. ст.\~16,\~509,\~525,\~526,\~530,\~575,\~589,\~590,\~612,\~629,\~1049,1054 ЦК України,\~ст. 109 ЖК УРСР, ст. ст.\~1,\~3,\~7,\~11,\~33,\~38-41 Закону України «Про іпотеку»,\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст. ст.\~18,\~24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»,

Outcome: approved