Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису №228186 від 23.06.2021 р. таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області відкрито виконавче провадження № 69659020 про стягнення на користь ТОВ "Цикл Фінанс" суму заборгованості в розмірі 9051,29 грн. Підставою відкриття виконавчого провадження був виконавчий напис №228186 від 23.06.2021 р. виданий приватним нотаріусом Київського міського ноторіального округу Остапенко Є.М. Позивач не погоджується із вчиненням нотаріального напису, оскільки вказана сума заборгованості є спірною, будь-якої вимоги від банку про усунення порушень по кредитному договору він не отримував. Ухвалою від 05.10.2022 р. позовну заяву прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 01.11.2022 р. розгляд справи відкладено та витребувано докази для всебічного розгляду справи. В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення електронного листа та оголошенням на офіційному сайті Судова влада. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, правом на відкладення розгляду справи не скористаись, а тому, суд визнав за можливе розглянути справу без участі їх представників за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне. Судом встановлено, що 07.10.2018 р. між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] підписано кредитний договір № 2020845813. Відповідно до умов договору, АТ "ОТП Банк" надало позивачу кредитні кошти в сумі 5896 грн., дата остаточного повернення кредитних коштів - 07.10.2020 р. На підставі договору факторингу №11/2/2020 від 11.12.2020 р. АТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги по договору № 2020845813. від 07.10.2018 р. до боржника [PERSON] 11.12.2020 р. між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" укладено договір факторингу № 437/ФК-20, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" набуло право вимоги позичальника за кредитним договором № 2020845813. 12.04.2021 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" та ТОВ "Цикл Фінанс" укладено договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого ТОВ "Цикл Фінанс"набуло право вимоги по договору № 2020845813. від 07.10.2018 р. до боржника [PERSON] 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №228186 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Цикл Фінанс" заборгованість у розмірі 9051,29 грн. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 2020845813. від 07.10.2018 р. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.10.2019 року по 11.12.2020 року. Сума заборгованості складає: 6500 грн. заборгованість за тілом кредита, 2501,29 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. 16.01.2022 р. 02.11.21 р.ТОВ "Цикл Фінанс" звернулось до приватного виконавця з заявою про відкриття виконачого провадження щодо стягення з [PERSON] заборгованості в сумі 9051,29 грн. 16.08.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області відкрито виконавче провадження №69659020. Крім того, 16.08.2022 р. приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 905,12 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 389 грн. Відповідно достатті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першоюстатті 39 Закону України "Про нотаріат"(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Закономта іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат"для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня1999року №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема, доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада2017року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021№910/10374/17р (п.п.77- 94) дійшла висновку, що не підлягають виконанню нотаріальні написи, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Встановлено, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис, вчинений нотаріусом 23.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017року у справі № 826/20084/14. Разом з\~тим,\~суд враховує,\~що ухвалою\~від 01.11.2022\~р.\~зобов`язано\~сторони надати\~суду копії\~документів на\~підставі,\~яких вчинено\~виконавчий напис № 228186 від 23.06.2021 р., докази надсилання письмової вимоги позивачу про сплату боргу. Однак, вимоги ухвали не виконані, витребувані документи не надані. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд констатує відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору укладений між позивачем та відповідачем, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий договір № 2020845813 від 07.10.2018 р. не посвідчений нотаріально. Крім того, суд зазначає, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, враховуючи відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, суд дійшов висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме: боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у справі № 554/6777/17 від 15.04.20 р. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. При ухваленні цього рішення суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення - справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня2006року; справа «Серявін та інші проти України» рішення ЕСПЛ від 10 лютого 2010року. Аналогічні правові висновки містяться в Постановах КЦС ВС від 20.10.2020у справі №756/536/19, від 15.10.2020у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020№ 161/4641/17, 20.10.2020у справі № 213/112/19, від 12.10.2020у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020у справі №521/7401/15, від 09.10.2020у справі №161/7515/15-ц). Відповідно до ст. 80 ЦПК України суд, враховуючи викладені обставини, вважає їх достатніми для висновку про порушення прав позивача внаслідок вчинення нотаріального напису за документом, який нотаріально не посвідчений та не надавати детальну відповідь на кожний аргумент, наведений позивачем у позовній заяві. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви слід покласти на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1488,6 грн., а саме: 992,40 грн. за подачу позовної заяви немайнового характеру та 496,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved