Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

27 вересня 2022\~року [PERSON] \~звернулася в\~суд із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів.\~ Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 06 жовтня 2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, та вони припинили шлюбні стосунки. Рішенням Богородчанського районного суду від 15 травня 2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Позивач вказує, що у шлюбі з відповідачем народжений син [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] проживає з нею за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні. Просила стягнути з відповідача аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.\~ В судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач у судове засідання призначене на 29 листопада 2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин та відсутні передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи. Виходячи з наведеного, суд визнав за можливе провести розгляд за відсутності відповідача, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 223 КПК України. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина: [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.3). Неповнолітній син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , проживає з позивачем (матір`ю) та перебуває на її утриманні (а.с.7). В добровільному порядку питання щодо утримання позивачка та відповідач не вирішили. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, приймаючи до уваги, що батько дитини нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати сина та брати участь у його вихованні, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього сина, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір",\~з відповідача\~ слід стягнути\~ в дохід \~держави судовий збір в\~сумі 992,40 грн. На підставі наведеного, ст. 180 -183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved