Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Володарська селищна рада 13.09.2022 року звернулася до Володарського районного суду Київської області в якості органу опіки та піклування в інтересах неповнолітніх дітей, які потребують захисту з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON] . Однак своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей вони не виконують. Діти перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей та сім`ї Володарської селищної ради, діти, що опинилися у складних життєвих обставинах. Проживають разом з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батьки проживають окремо від дітей за адресою: [ADDRESS] . Батьки не цікавляться [PERSON] та [PERSON] , ні станом їх здоров`я, ні успіхами у навчанні, не утримують, матеріально не забезпечують, зловживають спиртним, ніде не працюють Діти самі звернулися до служби з клопотанням про позбавлення батьківських прав їхніх батьків. Позивач, вказуючи на необхідність позбавлення батьківських прав відповідачів в інтересах дітей та посилаючись ст. ст. 19, 164, 165, 166, 180-183, 185, 186 СК України, ст. ст. 3, 118, 119 ЦПК України, просить суд : - позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей: [PERSON] та [PERSON] ; - передати дітей органу опіки та піклування Володарської селищної ради для вирішення питання про їх влаштування; - стягнути аліменти з [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до повноліття; - звільнити позивача від сплати судового збору. 15.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13.10.2022 року на 11:00 годину. 14.11.2022 у судовому засіданні представник Володарської селищної ради посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та висновок органу опіки та піклування підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Підтримала висновок служби щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав. Ознайомившись із позовною заявою, матеріалами справи, висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відносно відповідачів, заслухавши представницю позивача, відповідачів, з`ясувавши думку неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. По справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , ( а.с. 13,14). 12.08.2022 року діти [PERSON] та [PERSON] звернулися в службу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Володарської селищної ради за захистом із заявами , якими просили суд позбавити батьківських прав їхніх батьків [PERSON] та [PERSON] . Діти у своїх заявах зазначають, що батьки зловживають спиртним, не дбають про їх матеріальне забезпечення, не цікавляться їх навчанням та станом здоров`я. Їх утриманням та вихованням займається бабуся [PERSON] у якої вони і проживають (а.с. 22, 23). Матеріали справи вказують, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Характеризуючи особу [PERSON] староста села зазначає, що вона ніде не працює, зловживає спиртним, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Але одночасно по відношенню до мешканців села ввічлива, доброзичлива, працелюбна, залучалась до громадських робіт по благоустрою села. Характеризуючи особу [PERSON] староста вказує, що в даний час останній зловживає спиртним, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 15,16). Діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають з бабусею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Ірина навчалася в ОЗО «Володарський ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 1», [PERSON] навчається в ОЗО « Володарський ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 2». Характеризуючи Ірину директор школи вказує, що дівчинка має добрий загальний розвиток, широкий кругозір, відрізняється вихованістю, скромністю, тактовна та доброзичлива. Олександр завжди спокійний, врівноважений, загалом до навчання ставиться посередньо, має вузьке коло друзів, підтримує дружні стосунки з однокласниками, дотримується норм поведінки у колективі. Щодо батьків, то вони не приділяють належної уваги вихованню дітей, не відвідують батьківські збори, не цікавляться успішністю дітей, не співпрацюють з класним керівником (а.с. 20,21). Діти самі звернулися до органу опіки та піклування Володарської селищної ради з проханням про позбавлення батьківських прав їхніх батьків, про що подали відповідні заяви, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 22, 23). Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Володарської селищної ради надала рішення № 170 від 30.08.2022 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] » (а.с. 8-9). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] про що подали відповідні заяви до органу опіки та піклування (а.с. 24, 25). У судовому засіданні також вказали, що не заперечують проти позовних вимог. Стверджують обставини вказані представником позивача у позові. Допитані у судовому засіданні, в присутності соціального педагога [PERSON] , діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вказали, що вони проживають разом із бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , яка займається їхнім вихованням, забезпечує матеріально та турбується про їхнє здоров`я. Батьки [PERSON] та [PERSON] проживають окремо від них, не займаються їх вихованням, не дбають про їх фізичний та моральний розвиток, не виконують належним чином обов`язки щодо виховання дітей, не утримують їх матеріально та не дбають про їх здоров`я та майбутнє. У зв`язку з чим, вони самостійно звернулися до органу опіки та піклування Володарської селищної ради щодо позбавлення батьківських прав їх батьків. Отже, підсумовуючи наведене, суд приходить висновку, що відповідачі у справі наразі жодної участі у вихованні дітей не приймають, про їх здоров`я та фізичний, духовний, моральний розвиток не піклуються, що, в свою чергу, свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Встановлені та зазначені вище обставини можуть бути підставою для позбавлення їх батьківських прав, оскільки наявні факти винної поведінки як матері так і батька та свідомого нехтування своїми обов`язками по відношенню до дітей. Така позиція суду узгоджена із діючим законодавством. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ч. 3 ст. 164 СК України зазначає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини. Вимог ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини зазначені представником позивача та встановлені судом, зокрема той факт , що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків у відношенні своїх двох дітей. В даний час діти проживають з бабою і вони самі звернулися до служби з захисту дітей з заявою про позбавлення батьківських прав своїх батьків, які залишили дітей та не дбають про них. Не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, зокрема: не забезпечують та не турбується про наявність необхідного харчування, медичного догляду, не цікавляться їх життям, навчанням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з ними, тобто не надають дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють жодного інтересу до дітей. За наведених вище підстав, суд прийшов до переконання, що відповідачі по справі, в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є правовою підставою для позбавлення їх батьківських прав. В судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батька та матері по відношенню до дітей. Тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідачів, окрім позбавлення їх батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення батьківських прав буде відповідати в першу чергу саме інтересам всіх обох дітей. Крізь призму врахування найкращих інтересів дітей та враховуючи, що одним з основних прав дитини є її право висловлювати свою думку та право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя, суд бере до уваги що в даному провадженні діти висловили свою думку при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав їх батьків та просили суд позбавити батьківських прав як матір так і батька. Щодо вимоги про стягнення аліментів, то суд вважає, що відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України, вона підлягає задоволенню. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Встановлено, що відповідачі є працездатними особами, хоч у суду відомості про розмір та джерела їх доходів відсутні, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що в силу положень ст. 184 СК України, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже прохання позивача про стягнення мінімального гарантованого розміру аліментів на кожну дитину, який не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він призначається починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття підлягає задоволенню. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача (органу опіки та піклування виконавчого комітету Володарської селищної ради) базуються на законі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що за подання позову немайнового характеру особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про судовий збір», що складає 992,40 гривень та, оскільки, позивача звільнено від сплати судових витрат щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідачів, в силу ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії - 992,40 гривень. Всього 992,40+992,40 = 1984,80 гривень. Тобто з кожного по 992,40 гривень.

Outcome: approved