Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

29.09.2022 до суду надійшла позовна заява в якій позивачка вказує, що вона 20.06.2020 зареєструвала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Останнім часом сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. Позивач, посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України, ст. ст. 4, 28, 175, 177 ЦПК України, просить суд: - розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 29 від 20.06.2020; - повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] »; - стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 13.10.2022 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 14.11.2022. Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про розгляд справи судом. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву на позовну заяву, заперечень. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. З огляду на вказане суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20.06.2020 уклали шлюб, про що Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 29 (а.с. 10). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Із змісту позовної заяви суд встановив, що подружнє життя сторін не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага через протилежні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб фактично припинив існування, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення та подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і небажання сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Встановлені судом обставини вказують, що сім`я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатила судові витрати у виді судового збору у розмірі - 992,40 грн за вимогою про розірвання шлюбу, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved