Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

19 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 02.11.2000 року, виданого приватизаційною комісією по привавтизації житла, згідно з розпорядженням № 804 від 02.11.2000 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] на праві приватної спільної (сумісної) власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Державний акт на право приватної власності на землю Серії Р3 № 278460 на земельну ділянку площею 0,1291 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 3221655100:01:054:0138, що розташована по [ADDRESS] , видано на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без визначення часток, тобто лише на чотирьох чоловік, чим порушено її право за земельну частку, що розташована під вказаним житловим будинком. Позивачку, яка є співвласником житлового будинку, що знаходиться на вказаній вище земельній ділянці - не було включено до списку співвласників чим порушено її право, тому вона просить суд визнати за нею [PERSON] право власності на 1/5 земельної ділянки площею 0,1291 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 3221655100:01054:0138, що розташована по [ADDRESS] , посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії Р3№ 278460, що виданий на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Володарською селищною Радою народних депутатів 10.03.2004 року. В порядку розподілу часток, визначити частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спільній частковій власності щодо земельної ділянки площею 0,1291 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 3221655100:01054:0138 - по 1/5 частці кожному пропорційно частці у власності житлового будинку. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 17.10.2022 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. У підготовче судове засідання, призначене на 29.11.2022, сторони не з`явились, до суду надали письмові заяви в яких розглянути справу просили за їх відсутності. У своїх заявах позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх, а відповідачі позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до частини третьої статі 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимогстатті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд встановив наступне. Відповідно відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 02.11.2000 року, виданого приватизаційною комісією по приватизації житла, згідно з розпорядженням № 804 від 02.11.2000 року, реєстр № 2208 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] на праві приватної спільної (сумісної) власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с. 10-11). Державний акт на право приватної власності на землю Серії Р3 № 278460 на земельну ділянку площею 0,1291 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 3221655100:01:054:0138, що розташована по [ADDRESS] , видано на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка зареєструвала шлюб [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », [PERSON] , а позивачку, як співвласника помилково не зазначено при видачі державного акта (а.с. 8-9). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії Р3 № 278460, земельна ділянка по по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.8,13). Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у права людини. Принцип верховенства права закріплено й устатті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у якій зазначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно достатті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. За положеннямистатті 2 ЦК України земельні відносини регулюються земельним законодавством. Згідно ч.1ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 6 ст. 120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Разом з тим при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. В даному випадку позивачка [PERSON] є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] на праві приватної спільної (сумісної) власності. В даному випадку [PERSON] позбавлена можливості розпоряджатися частиною земельної ділянки на якій знаходиться вказаний вище житловий будинок. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, та те, що позовні вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтовані, тому їх слід задоволити. На підставі викладеного,

Outcome: approved