Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У вересні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) відповідача щомісячного, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що із 14.07.2006 року по 30.11.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину. Відповідач проживає окремо, коштів на утримання дитини не надає. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 35-36). Враховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, сторони із 14.07.2006 року по 30.11.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10,11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обставини, зазначені в ст. 182 СК України, що відповідач є працездатним, відомостей про наявність у нього інших утриманців матеріали справи не містять, обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, забезпечить дитині прожитковий мінімум, а також буде справедливим балансом між захистом прав відповідача та захистом прав дитини, обов`язок по утриманню якого покладений на нього як батька та позивачку. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін у справі та чинному законодавству. Таким чином, суд не вбачає достатніх підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі Ѕ частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, оскільки матеріали справи не містять будь-яких обґрунтованих доказів, які підтверджували необхідність стягнення аліментів у такому розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial