Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

В листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Семенівка Переяслав-Хмельницького району Київської області (паспорт [NUMBER] , що був виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 31.08.2003), яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 25.01.2022) є матір`ю [PERSON] , [INFO] , і яка записана в її свідоцтві про народження, як [PERSON] . На обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а вона є спадкоємицею за законом першої черги. В свідоцтві про народження заявниці зазначено, що її матір`ю є [PERSON] . 31.01.1962 мати заявниці [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , однак протягом 8 років спільного подружнього життя, мати заявниці не звернулася до міграційної служби з заявою про зміну прізвища у зв`язку з одруженням, згідно з свідоцтвом про одруження, а [INFO] батько заявниці помер. Анкетні дані матері заявниці різняться, а саме прізвище у паспорті та свідоцтві про її народження зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про шлюб та свідоцтві про народження дітей прізвище матері зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з цими розбіжностями, документально підтвердити факт наявності родинних відносин між померлою [PERSON] і заявницею [PERSON] , її дочкою, заявниця не змогла, а тому звернулася до суду з цією заявою. Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено засідання на 02 грудня 2022 року, також задоволено клопотання заявника про виклик свідків. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала за обставин, наведених в заяві. Зацікавлені особи в судове засідання не з`явилися, однак про дату, час та місце судового засідання повідомлені завчасно та належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Семенівка Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , 1937 року народження та [PERSON] , 1941 року народження 31.01.1962 уклали шлюб, про що здійснено запис №8. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с. 15). [PERSON] народилася [INFO] в с. Верхівка Тростянеького району Вінницької області, а її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.01.1968 серії [NUMBER] , виданим Верхівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області (а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Верхівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області 03.11.1990 між [PERSON] та [PERSON] 03 листопада 1990 року укладено шлюб, про що зроблено запис №18. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 14). [INFO] [PERSON] , [INFO] померла в селі Верхівка Гайсинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області 25.01.2022 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] . 13.04.2022 приватним нотаріусом Середою Н. М. було заведено спадкову справу за №23/2022 (номер у спадковому реєстрі 69239808)(а.с. 13). Отже, в паспорті громадянина України та в свідоцтві про смерть матері заявниці прізвище зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про народження [PERSON] прізвище матера записано як [PERSON] , при цьому ім`я та по батькові у вказаних документах записано однакове - [PERSON] . Крім того, свідок [PERSON] показала, що впродовж тривалого часу вона знає як [PERSON] , так і покійну [PERSON] , оскільки була їхньою односельчанкою, з братом заявниці [PERSON] ходила в один клас та товаришує з сестрою заявниці [PERSON] . [PERSON] заявниці [PERSON] , її сестри [PERSON] та брата [PERSON] є [PERSON] , яка померла в січні цього року. В селі Верхівка на [PERSON] всі казали [PERSON] , однак свідок вважала, що її прізвище [PERSON] , а [PERSON] її кличуть односельчани. Зазначила, що їй достовірно відомо, що [PERSON] і [PERSON] є она і та ж особа. Свідок ствердила, що в селі Верхівка не було іншої жінки з прізвищем ім`ям та по батькові [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою заявниці [PERSON] суду показала, що їхня покійна мама [PERSON] мала прізвище [PERSON] , а всі діти мали прізвище [PERSON] і в свідоцтвах про народження інформація про матір зазначено - [PERSON] . За життя матері ніяких питань не виникало щодо розбіжностей у її прізвищі у різних документах. Мати після одруження з батьком не змінила паспорт, а через вісім років спільного життя батько помер, мама залишилася з трьома дітьми і не стала змінювати прізвище. Після того, як мати отримала паспорт України, його було видано на підставі попереднього паспорта (з прізвищем [PERSON] ). Їхня мати працювала в школі і всі документи та і всі в селі Верхівка її знали, як [PERSON] , хоча в свідоцтві про одруження з батьком та в свідоцтвах про народження дітей зазначено прізвище матері [PERSON] . Шлюб між батьками не було розірвано, мама просто не замінила паспорт після реєстрації шлюбу, а при видачі свідоцтв про народження зазначили прізвище матері, як [PERSON] , що призвело до розбіжностей у прізвищі в різних документах. Також, 10.10.2022 Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області видано довідку №225 про те, що [PERSON] 1968 року народження дійсно являється донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , про що свідчить запис в погосподарській книзі (а.с. 17). Таким чином, з наданих до матеріалів заяви доказів та з урахуванням показів свідків випливає, що [PERSON] , 1941 року народження та [PERSON] , 1941 року народження, є однією і тією ж особою. Отже, дані обставини підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , зокрема те, що вони були мати і донька. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України. В силу п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що заяву потрібно задовольнити. Факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Верхівка Гайсинського району Вінницької області є матір`ю [PERSON] , [INFO] підтверджується матеріалами справи та показами свідків. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини.

Outcome: approved