Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] в особі представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обгрунтовують наступними обставинами. Позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 04 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, під актовим записом №1214. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.09.2021 року шлюб між сторонами, зареєстрований 04.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1214 розірвано. Між сторонами виник спір щодо розподілу спільного майна подружжя, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Зазначає, що під час шлюбу у 2019 році позивачем та відповідачем було придбано транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Вартість автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, 2009 року випуску згідно висновком про вартість об`єкта незалежної оцінки становить 301 500.00 (триста одна тисяча п`ятсот гривень) грн. Позивач вважає, що їй належить Ѕ вищевказаного майна. Просить ухвалити рішення, яким визнати транспортний засіб марки Volkswagen Tiguan номерний знак [NUMBER] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ ідеальної частки автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN державний номерний знак [NUMBER] , 2009 року випуску. Стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] 150 750 грн. (сто п`ятдесят тисяч сімсот п`ятдесят грн..) як компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля марки Volkswagen Tiguan номерний знак [NUMBER] 2009 року випуску. Припинити право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TIGUAN номерний знак [NUMBER] 2009 року випуску, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, її представник адвокат Свідерська А.О. надала суду заяву, у якій просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно під час шлюбу сторонами було придбано транспортний засіб марки Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , однак даний автомобіль було придбано за кошти від продажу транспортного засобу, який був у його власності до шлюбу. 05.08.2020 року спірний транспортний засіб марки Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] було продано, тобто під час перебування у шлюбі, оскільки фактично сторони проживали до листопада 2020 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Кошти отримані від відчуження автомобіля витрачено в інтересах сім`ї, зокрема значна частина коштів витрачена на відпочинок із дітьми, а решта частина коштів, які залишилися були витрачені на ремонт в частині будинку [ADDRESS] , який належить матері позивача, в якому сторони проживали з моменту шлюбу. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, під актовим записом №1214, який в подальшому рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.09.2021 року було розірвано. Під час шлюбу у 2019 році сторонами було придбано транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області від 06.04.2022 року №31/24/392-08-2022 за [PERSON] [INFO] станом на 05.04.2022 року транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] не значиться. [PERSON] перереєстрував автомобіль марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] на [PERSON] на підставі договору укладеному у суб`єкта господарювання ТОВ «ПРАЙМ.БРО» №7954/21/000656 від 27.02.2021 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім?ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім?ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідач заперечуючи позовні вимоги, посилається на обставину придбання спірного автомобіля у шлюбі за кошти від продажу іншого транспортного засобу, який перебував у його власності до шлюбу, однак не надавши жодного доказу на підтвердження. Крім того, оспорюючи вартість спірного транспортного засобу не спростував висновок, який наданий позивачем про вартість транспортного засобу оцінювачем від 08.07.2021 року (а.с.16-17). Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов?язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Відповідно до Постанови ВСУ від 27 квітня 2016 року по справі № 6- 486цс16 у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача належить стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1507,50 гривень, в іншій частині витрати не підтверджені.

Outcome: partial