Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який вподальшому уточнили до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, в якому просять: 1) визнати за [PERSON] право на Ѕ частку земельної ділянки № 281 сіножать згідно із протоколом про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) членів Акціонерного товариства Агрофірма «Промінь» в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] , яка набула це право відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 005560; 2) визнати за [PERSON] право на Ѕ частку земельної ділянки № 281 сіножать згідно із протоколом про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) членів Акціонерного товариства Агрофірма «Промінь» в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] , яка набула це право відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 005560. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельні ділянки (земельну частку (пай) із земель реформованого акціонерного товариства Агрофірма «Промінь». Право на земельну частку (пай) [PERSON] набула згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 005560, який був виданий на її ім`я. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все належне їй майно заповідала [PERSON] та [PERSON] . Позивачі зазначають, що земельна частка (пай) право на яку набула [PERSON] складається із земельних ділянок за видами угідь рілля, сіножать і пасовище. При цьому право на земельну ділянку за видом угідь рілля було в свій час [PERSON] реалізовано та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, а після її смерті позивачем успадковані. Разом з тим, право на земельні ділянки за видами угідь сіножать і пасовище реалізовано померлою [PERSON] не було, державний акт на право приватної власності на ці ділянки отриманий не був, а тому в даний час позивачі не можуть оформити право на ці земельні ділянки та отримати свідоцтва про право на спадщину, не дивлячись на те, що згідно із згаданим вище сертифікатом на право на земельну частку (пай) земельні ділянки за видом угідь сіножать і пасовище дійсно були виділені [PERSON] . Позивачі звертають увагу, що 24.06.2021 року під час оформлення спадкового майна ними був укладений договір про поділ спадкового майна, однак право на земельну ділянку за видами угідь сіножать договором охоплено не було, а тому відповідно до умов заповіту вони мають право на Ѕ частку земельної ділянки за видами угідь сіножать кожен. З метою отримання свідоцтва на право на спадщину позивачі зверталися до нотаріуса, однак їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, що змусило їх звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивачі у відкрите судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, через канцелярію суду від позивачів надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у відкрите судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання від 17.08.2022 року про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області /а.с.13,65/. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 005560, про що свідчить відповідь Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.12.2021 року №281/336-21 /а.с. 10/. Земельна частка (пай), право на яку набула [PERSON] , складається із земельних ділянок за видами угідь рілля, сіножать та пасовище. При цьому право на земельні ділянки за видом угідь рілля було в свій час [PERSON] реалізовано і отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР №059740, а після її смерті позивачкою [PERSON] успадковано. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.06.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] успадкувала після померлої [PERSON] спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 4,9440 га, що знаходиться на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, цільове призначення ділянки 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належав спадкодавці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №059740 виданого Краснокутською районною державною адміністрацією 23.12.2004 року згідно із розпорядженням Краснокутської районної державної адміністрацієї 26.10.2004 року №326; та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №35, кадастровий номер 6323586200:03:001:0381 /а.с.11,70/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 262966520 від 24.06.2021 року власником вищевказаної земельної ділянки є позивач [PERSON] (а.с. 12). Згідно із довідкою від 05.11.2021 №385/27/01-15 виданої виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, [PERSON] дійсно належить земельна ділянка № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сіножать) з земель колишнього КСП «Промінь» згідно зі списком, затвердженим Розпорядженням голови Краснокутської районної державної адміністрації №296 від 14.09.2012 року /а.с.17/. Разом з тим право на земельні ділянки за видами угідь сіножать та пасовища реалізовано померлою [PERSON] не було, державні акти на право приватної власності на ці ділянки отримані не були. Постановами державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. від 25.01.2022 року та 08.07.2022 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлої (а.с. 15,14). Суд зазначає, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам (кооперативам, акціонерним товариствам) на праві колективної власності, а також порядок їх обміну регулюється Законом України від 05.06.2003 р. №\~899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі Закон № 899). Як вбачається\~зі\~ст.1\~Закону\~№\~899\~право\~на\~земельну\~частку\~(пай)\~мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 3 Закону № 899 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Відповідно до ст. 9 Закону № 899 розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. З відповіді Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного\~управління Держгеокадастру\~у Харківській\~області від 30.12.2021 року №281/336-21 вбачається наступне: інформація щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ді\-лянки на сіножать та пасовище по АТ АФ «Промінь» взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №005560 на ім`я гр. [PERSON] у Відділі відсутня; відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по АТ АФ «Промінь» Рябоконівської сільської ради за гр. [PERSON] згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХР № 005560 - визначені земельні ділянки № 554 пасовище, №281 сіножать /а.с.10/. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст.1223 ЦК України \~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 20.03.2015 року приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Соломко С.І., відповідно до якого все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиие їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] /а.с. 16,66/. 24.06.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадкового майна посвідчений державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О., відповідно до якого у спадщину [PERSON] переходить: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 6323586205:01:001:0064; земельна ділянка площею 0,5971 га, кадастровий номер 6323586205:01:001:0065. У спадщину до [PERSON] переходить земельна ділянка площею 4,9440 га, кадастровий номер 6323586200:03:001:0381 /а.с.18,69/. На підставі вказаного договору [PERSON] 24.07.2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно визначене договором про поділ спадкового майна, [PERSON] 28.07.2021 року отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно визначене договором про поділ спадкового майна /а.с.11,70; 19,74; 21,73; 23,72/. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 216/2019 року до майна померлої [INFO] Голуб [PERSON] , а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70052151 від 16.09.2022 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи /а.с.61-76/. У судовому засіданні встановлено, що позивачі спадкоємцями за заповітом після померлої [PERSON] , до складу спадкового майна яких входить право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 ЦПК України право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. За приписами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч.2\~ст. 16 ЦК України\~є визнання права. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ Таким чином, виходячи з викладеного вище, суд вважає позовні вимоги позивачів такими, що підлягають задоволенню, оскільки останніми надано до суду достатньо доказів для їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved