Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Адвокат Павленко Сергій Валерійович в інтересах Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.10.2018 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-137911, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у власність грошові кошти (кредит) в розмірі 76000 грн. на поточні потреби на строк до 03.10.2023. Умовами вказаного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом становить 52,99% річних. Відповідач в анкеті-заяві №CL-137911 зазначив інформацію про фактичні сімейні відносини та факт спільного проживання з [PERSON] , з якою він перебуває в шлюбі з 18.10.1995, та своїм підписом підтвердив, що сума отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя. З урахуванням позиції Верховного суду у справі №205/5882/18 від 07.10.2020 [PERSON] виступає солідарним відповідачем іншого подружжя, оскільки на момент укладання [PERSON] кредитного договору перебувала з ним в шлюбі. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте позичальник в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим станом на 21.12.2021 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 93568,46 грн., з них 57866,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35701,99 грн. - заборгованість за відсотками. Розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 9356,84 грн. та складається з аналізу справи, побудови стратегії дій, написання позовної заяви та супроводу представника у судових засіданнях. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором №CL-137911 від 04.10.2018 у розмірі 93568,46 грн., судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9356,84 грн. 09.09.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 15.11.2022 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача адвокат Павленко С.В. в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом на подачу відзиву не скористались. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбу з 18.10.1985 року, що підтверджується даними паспорту [PERSON] серії [NUMBER] . 04.10.2018 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-137911, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у безготівковому порядку в розмірі 76000 грн. на поточні потреби строком на 60 місяців до 03.10.2023, фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 52,99% річних, зі щомісячною сплатою кредиту в розмірі 3670 грн. загалом 60 ануїтетних платежів. У відповідності до п. 6.1 та п. 6.2 кредитного договору №CL-137911 від 04.10.2018 позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені кредитним договором. Погашення заборгованості здійснюється згідно Графіку платежів (Додаток №1 до Договору). Пунктом 6.9. кредитного договору №CL-137911 від 04.10.2018 встановлено право банку у випадку неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, видавши [PERSON] кредит в безготівковій формі шляхом перерахування на поточні потреби 76000 грн. відповідно до п. 2.4 кредитного договору. Заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом відповідачем у встановлені строки сплачена не була. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 21.12.2021 сума боргу відповідача перед банком становить 93568,46 грн., яка з них 57866,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35701,99 грн. - заборгованість за відсотками. 27.12.2021 АТ «Кредобанк» направив [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості в розмірі 93568,46 грн., яка з них 57866,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35701,99 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст.541 ЦК України). Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст.544 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов`язання за кредитним договором №CL-137911 від 04.10.2018, що призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 93568,46 грн., з них 57866,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35701,99 грн.- заборгованість за відсотками. Щодо заявлених позовних вимог АТ «Кредобанк» до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором суд відзначає наступне. В обґрунтування позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору, укладеному [PERSON] , представник позивача зазначив, що під час підписання останнім 04.10.2018 Анкети-заяви № СL-137911 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в ній зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини з [PERSON] та те, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя, а тому другий з подружжя є співвідповідачем у справі та має солідарно відповідати по кредитному договору, посилаючись при цьому на позицію Верховного суду у справі №205/5882/18 від 07.10.2020. Дійсно відповідачі на момент укладання кредитного договору №СL-137911 від 04.10.2018 перебували в зареєстрованому шлюбі. Проте суд вважає, що [PERSON] не може виступати солідарним відповідачем іншого з подружжя, оскільки, договору поруки, за яким вона поручається перед кредитором [PERSON] за виконання ним свого обов`язку, що виник з кредитного договору №СL-137911 від 04.10.2018, не укладала. Доказів того, що договір був укладений в інтересах сім`ї, суду надано не було, наявність в анкеті інформації щодо сімейних відносин не підтверджує, що [PERSON] взяла на себе солідарне зобов`язання відповідати перед АТ «Кредобанк» за належне виконання обов`язків, що виникли з кредитного договору. Також суд вважає, що укладення кредитного договору на суму 76000 грн. не можна вважати дрібним побутовим правочинам, оскільки він не відповідає усім ознакам такого правочину, встановленого у ст.31 ЦК України, оскільки має високу вартість. Суду не було надано жодних доказів того, що отримані [PERSON] за кредитним договором №СL-137911 від 04.10.2018 грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, та доказів того, що інший із подружжя у письмовій формі надав згоду на укладення договору позики. Посилання на правову позицію Верховного суду у справі №205/5882/18 від 07.10.2020 є помилковим, оскільки він був зроблений у справі, що розглядалась не за подібними правовідносинами, а була висловлена у справі щодо кредитних правовідносин, що виникли у зв`язку з купівлею нерухомого майна за кредитні кошти під час перебування у шлюбі. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №CL-137911 від 04.10.2018 в розмірі 93568,46 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2481 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9356,84 грн., суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу суду були надані копія договору від 11.02.2019, копію довіреності від 28.12.2021 №12372, копію свідоцтва на право зайняття Павленком С.В. адвокатською діяльністю від 30.11.2018. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в позові визначений в розмірі 93568,46 грн. та складається з аналізу справи, побудови стратегії дій, написання позовної заяви та супроводу представника у судових засіданнях. Аналізуючи надані докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд відзначає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. Проте сторонами не було встановлено та погоджено розмір витрат на правничу допомогу адвоката Павленка С.В. у договорі від 11.02.2019. Суду не було надано доказів того, що позивач АТ «Кредобанк» у будь-який спосіб погодив розмір витрат на правничу допомогу у відповідній сумі. Документи, що свідчать про оплату позивачем та погодження послуг на правову допомогу у розмірі, також відсутні. Крім того, до складу витрат на професійну правничу допомогу включено супровід представника у судових засіданнях, проте вартість цієї складової не визначена, а представник позивача участі у судовому засіданні не брав, що позбавляє суд можливості вирахувати вартість інших складових витрат на правову допомогу. За таких обставин, враховуючи відсутність доказів на підтвердження існування та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з оплатою такої допомоги, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про відшкодування цих витрат.

Outcome: partial