Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] права на спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 18 травня 1957 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі з чоловіком мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є громадянином російської федерації і постійно проживає в місті Енгельсі Саратовської області. Ще у 1998 році він зареєструвався в квартирі [ADDRESS] , що належала батькам, але фактично не проживав в квартирі. Останні роки перед смертю чоловік позивача часто хронічно хворів, у зв`язку з чим фактично був у безпорадному стані, постійно потребував постійного догляду і піклування. Єдиним джерелом доходів родини були лише пенсії подружжя, які в більшій своїй частині йшли на придбання ліків. Весь догляд, всю допомогу по повсякденному самообслуговуванню, придбання продуктів та ліків, приготування їжі, прибирання та прання надавала [PERSON] лише позивач, оскільки син постійно проживав в іншій країні, не приїздив до батьків, матеріально не допомагав. [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса їй стало відомо, що оскільки [PERSON] зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем на день відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину та йому має бути видане свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину спадкового майна. З таким позивач категорично не погоджується оскільки в такому випадку в умовах реальної війни російської федерації з Україною, [PERSON] ніколи за життя не зможе приїхати до України чи навіть уповноважити когось на вчинення дій від його імені, також отримати свідоцтво про право на спадщину, а позивач не зможе розпорядитися квартирою. Через свій поважний вік сама потребує допомоги, тому мала намір продати квартиру та переїхати проживати до своєї племінниці. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити, просить проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав електронною поштою на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Вказав, що про розгляд справи дізнався із сайту «Судова влада», через не проживання за адресою реєстрації місця проживання в Україні, не може отримати копію позову та доданих до них документів. Вказав, що з 1998 року по теперішній час постійно проживає в російській федерації та є громадянином вказаної країни. До батьків останній раз приїздив в 2010 році за сімейними обставинами. Про те, що батько хворіє та потребує постійного догляду він знав, але догляд за ним здійснювала лише матір. Не заперечує проти розгляду справи у підготовчому судовому засіданні. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб, виданого 29 березня 2022 року Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніро), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 травня 1957 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Петрівською сільською радою Балаклійського району Харківської області 29 вересня 1959 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на квартиру [ADDRESS] від 17 березня 1993 року видане на підставі розпорядження відділу приватизації міської ради народних депутатів № 210 від 04 серпня 1993 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , її частину квартири успадкував син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 16 листопада 1999 року державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Георгієвою Л.В., зареєстроване в реєстрі за №1408. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до спадкової справи №52/2022, заведеної після його смерті Першою Знам`янською державною нотаріальною конторою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця [PERSON] . Відповідно до домової книги по квартирі [ADDRESS] , за даною адресою зареєстрований в тому числі [PERSON] з 20.03.1998. Син спадкодавця [PERSON] громадянин російської федерації відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] , надіславши на адресу нотаріуса заяву від 19 квітня 2022 року про відмову від спадщини. Особу, яка підписала заяву та підпис завірено тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса м. Енгельса та Енгельского району Саратовської області Кануннаковою Т.М. Заява надійшла до нотаріуса 10.05.2022 о 13 год. 45 хвил. Перша Знам`янська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON] про прийняття та долучення до справи копії його заяви та необхідність надіслати оригінал цієї заяви або особисто прибути до нотаріуса. Лист не був доставлений до адресата через воєнний стан. [PERSON] має паспорт громадянина [NUMBER] виданий Управлінням внутрішніх справ міста Енгельса та Енгельського району Саратовської області 19 листопада 2004 року. Відповідно до наданого посмертного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1607 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , захворів гостро 05.11.2021, направлений на стаціонарне лікування 15.11.2021 у важкому стані, 17.11.2021 стан хворого різко погіршився, реанімаційні заходу позитивного результату не дали, о 21.30 констатована біологічна смерть пацієнта. Відповідно до частини першої\~статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~статті 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України\~). Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані . Зі змісту наведеної норми закону вбачається, що лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої\~статті 1224 ЦК України\~має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.\~Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. За загальним правилом, факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливості його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. За таких обставин, ухилення характеризується умисною формою вини. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач ухилявся від надання батькові допомоги при можливості її надання, спадкодавець перебував в безпорадному стані та потребував допомоги саме від відповідача. Матеріали справи не містять доказів, що спадкодавець мав потребу у постійному, довічному сторонньому догляді, у тому числі з боку відповідача. Разом з тим, суд вважає, що відповідач не має права на спадкування після смерті батька та не є таким, що прийняв спадщину в розумінні статті 1268 ЦК України, виходячи з наступного. За змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір\~місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. А також навпаки, реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути беззаперечним доказом того, що він проживав зі спадкоємцем. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2004 року має громадянство РФ, постійно проживає на території РФ, таким чином постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не є таким, що прийняв спадщину. Крім того, судом приймається до уваги заява відповідача про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, підпис на якій засвідчений нотаріально та яка надіслана до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для надання такої заяви. Також суд приймає до уваги відсутність реальної можливості надсилання та отримання поштової кореспонденції та особистого прибуття до нотаріуса відповідача як громадянина РФ, через збройну агресію росії проти України та оголошення воєнного стану в Україні. Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та того, що в даний час позивач у позасудовому порядку не може оформити право на спадщину, є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, але з інших, відмінних від позову, підстав. На підставі викладеного та

Outcome: approved