Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

22 червня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між позивачем і відповідачем зареєстрований у Виконавчому комітеті Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №27, свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 27.12.2016 та розглядати справу за його відсутністю. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 27.12.2016 між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Виконавчому комiтетi Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Спільне життя з вiдповiдачем не склалось. Останнім часом стосунки сторін почали псуватися. З`ясувалося, що у них рiзнi погляди на життя, духовнi та моральнi цiнностi. Мiж ними стали виникати сварки по всiм життєвим питанням, які стали причиною повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім`ю позитивних результатів не дали і позивач переконався, що поновлення сімейних стосунків є неможливим. Сім`ю не маємо жливості зберегти. Позивач вважає, що сім`я існує лише формально і розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам сторін, так й інтересам їх дитини. Строку на примирення позивач просив не надавати. 30.06.2022 позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеськоїобластівід 07.07.2022 провадження у справібуловідкрите, справу призначено до розглядув порядкуспрощеногопозовногопровадження. 01.08.2022 відповідач подав до суду відзив на позовнузаяву, в якому вказала, що вона не погоджується з позовної заявою, оскільки шлюб можливо зберегти, а тому, вважає, що пред`явлення позову є передчасною та необдуманою дією відповідача.Справа у тому, щопісля того, як Росiя скоїла військовий напад на Україну, відповідач була перелякана, а тому всупереч бажанню чоловіка виїхала до Німеччини, де перебувала три місяці. Після її повернення позивач, з невiдомих їй причин, став погано до не їставитися.Потім він почав створювати нестерпні умови для проживання, а десь 12.07.2022 року взагалі вигнав відповідача з будинку. З тих пір відповідач змушена мешкати у своєї сестри по [ADDRESS] . Однак такі дії чоловікавідбувалися і раніше. Наприклад, у 2016 роцi вiн безпідставно почав ревнувати відповідача до інших чоловіків і тому сторони впродовж трьох місяців не підтримували стосунків, притаманних подружжю. Згодом все наладилося і до початку війни у лютому 2022 року сторони перебували у гарних стосунках. З огляду на вказане, відповідач вважає, що поновлення сімейнихстосунків є можливим, тому наполягає на наданн ішестимісячного строку на примирення. Всі діти сторін є повнолітніми. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеськоїобласті від 03.08.2022 відповідачу було надано трьохмісячний строк для примирення, провадження у справі було зупинено до закінчення строку на примирення. УхвалоюОвідіопольського районного суду Одеськоїобластівід 04.11.2022 провадження у справібуло поновлено, судовий розгляд призначено на 18.11.2022. У зв`язку з відсутністю енергопостачання 18.11.2022 проведення засідання було відкладено на 28.11.2022. В судове засідання 28.11.2022 учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, і суд вирішив провести судовий розгляд. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 05.11.1983, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 27.12.2016, виданим повторно Овідіопольськимрайоннимвідділомдержавноїреєстраціїактівцивільного стану Головного територіальногоуправлінняюстиції в Одеськійобласті, про що 05.11.1983 складеновідповіднийактовийзапис№27. Дослідивши матеріали справи, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб, одного з подружжя неможливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з позовної заяви, зазначеної вільної згоди між обома сторонами по справі немає. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved