Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

06 липня 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі за текстом - Позивач) до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди, яка обґрунтована наступним. 22 лютого 2022 року між сторонами у справі був укладений договір оренди обладнання №\~А00139550, відповідно до якого позивач надає відповідачу в оренду обладнання осушувач повітря TROTEC TTK 170 ECO на строк з 22 по 24 лютого 2022 року. Вартість оренди 300 гривень на добу. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу зазначене обладнання. Відповідачем [PERSON] було сплачено на користь позивача ФОП [PERSON] 600 гривень за дві доби оренди за договором та 2000 гривень гарантійного платежу, що встановлено умовами договору. Однак, після закінчення строку дії договору 24 лютого 2022 року, відповідач не погодила з позивачем продовження терміну оренди зазначеного обладнання, не здійснила передплату відповідно до умов договору та не повернула обладнання, що і стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі. Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача: 23478,20 гривень вартості обладнання, яке не було повернуто власнику; 37500 гривень заборгованості по орендній платі за період з 25 лютого по 28 червня 2022 року; 58000 гривень неустойки (пені) за період з 25 лютого по 01 червня 2022 року. Загальна сума позовних вимог 118\~978 гривень 20 копійок. 15 серпня 2022 року судом відкрите спрощене позовне провадження у даній справі. Перше судове засідання призначене на 12 вересня 2022 року з викликом сторін. 12 вересня 2022 року до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. Дійсно, між сторонами у справі 22 лютого 2022 року був укладений договір оренди обладнання осушувача TROTEC TTK 170 ECO. Договір укладався попередньо на строк до 24 лютого 2022 року та сума орендної плати за цим договором була сплачена відповідачем позивачу. Обладнання відповідач орендувала для проведення ремонтних робіт у приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Однак, 24 лютого 2022 року відбулось відкрите вторгнення військ Російської Федерації на територію України і відповідач була вимушена евакуюватись з міста Ірпінь. В цей же день Президентом України було оголошено про введення на території держави воєнного стану. Також в цей день відповідач отримала від позивача СМС з повідомленням про те, що вони тимчасово припинили свою діяльність в зв`язку з введенням воєнного стану. 28 лютого 2022 року Торгово-промисловою палатою України було опубліковано офіційний лист, відповідно до якого зафіксовано форс-мажорні обставини, пов`язані з агресією РФ проти України, що підтверджує настання для сторін договорів обставин непереборної сили. З 12 березня 2022 року відповідач залишила територію України та з того часу мешкає у Німеччині. 25 березня 2022 року від позивача прийшла СМС з повідомленням про те, що вони поновили свою діяльність за двома адресами у місті Києві. Місто Ірпінь було деокуповано 28 березня 2022 року, однак доступ до міста був відкритий лише для окремих категорій громадян. Через деякий час сусіди прислали їй фотографії будівлі, в які було вибито вікна та двері, жодних ознак наявності обладнання в будівлі не було. 11 липня 2022 року мати відповідачки звернулась до органів Національної поліції України з електронною заявою про вчинення злочину викрадення майна з приміщення. На початку вересня брат відповідачки зміг потрапити до міста Ірпінь і там вже з`ясував, що орендоване обладнання було збережено одним з сусідів. 05 вересня 2022 року її брат повернув орендований осушувач повітря позивачу [PERSON] . Враховуючи вищевикладені обставини, відповідач просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі. Оскільки учасники справи в судові засідання не з`являлись, судом проведений розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія договору оренди № А00139550 від 22 лютого 2022 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] передає в оренду [PERSON] обладнання (визначене додатком № 1 до договору осушувач повітря TROTEC TTK 170 ECO) строком на дві доби з орендною платою 300 гривень на добу. Також додатком до договору передбачений гарантійний платіж у розмірі 2000 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України оренда полягає у платному володінні та користуванні майном на визначений строк. Розмір плати за оренду встановлюється договором ч. 1 ст. 762 ЦК України. Частиною першою статті 763 ЦК України встановлено, що договір оренди укладається на визначений строк, який встановлено договором. У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 24 лютого 2022 року відбулась військова агресія Російської Федерації проти України, внаслідок чого указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введений воєнний стан. Даний указ був затверджений Законом України № 2102 від 24 лютого 2022 року та його дія неодноразово продовжувалась, внаслідок чого воєнний стан в Україні діє й на теперішній час. Загальновідомим фактом, який на думку суду не потребує доказування, є те, що з першого дня російського вторгнення в Україну місто Ірпінь перебувало в зоні активних бойових дій, а з початку березня і до 28 березня 2022 року в фактичній окупації. 28 лютого 2022 року Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист №\~2024/02.0?7.1 яким ТПП підтвердила, що військова агресія Російської Федерації є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Ці обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням та обов`язкам, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин. Аналізуючи надані сторонами докази в поєднанні з зазначеними умовами договору та приписами законодавства в контексті заявлених позовних вимог та дії обставин непереборної сили, суд констатує наступне. Як вбачається з «Акту повернення обладнання з тимчасового користування до акту передачі обладнання № 00000011647 від 22.02.2022», який складений 05 вересня 2022 року осушувач повітря TROTEC TTK 170 ECO в цей день був повернутий позивачу ФОП [PERSON] (а.с. 32). Акт підписаний без будь-яких зауважень. Таким чином, позовні вимоги про повернення вартості обладнання в розмірі 23478 гривень 20 копійок задоволенню не підлягають, адже відповідач вже після подання до суду позову повернув позивачу обладнання в натурі, а позивач це обладнання прийняв. Не підлягають також задоволенню позовні вимоги в частині стягнення суми орендної плати за період з 25 лютого 2022 року по 28 червня 2022 року, оскільки термін дії оренди сплив 24 лютого 2022 року, а сторонами у договорі визначено порядок продовження цього терміну виключно передплата на новий термін оренди за узгодженням сторін п.\~4.4. Договору. Цим же пунктом договору встановлено, що в разі невнесення орендарем такої передплати, обладнання має бути повернуто орендодавцю протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку неповернення обладнання в такому випадку Орендодавець має право: ?самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому Орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання та інші витрати, пов`язані із поверненням обладнання на підставі виставленого рахунку; ?відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в тому числі в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання повідомлення про відмову від прийняття обладнання; ?звернутись до компетентних органів на предмет оголошення Орендаря у розшук та притягнення його до кримінальної відповідальності. Жоден з цих варіантів не був реалізований позивачем очевидно внаслідок дії форс-мажору. Відповідач, в свою чергу, також через дію обставин непереборної сили був позбавлений можливості повернути майно позивачу, оскільки це майно знаходилось в місті Ірпінь, за яке точились бої і яке було значно пошкоджено внаслідок бойових дій. Статтею 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Однак, судом встановлено, що відповідач фактично не користувалась орендованим майном через дію обставин непереборної сили і покладення на неї обов`язку сплатити позивачу суму орендних платежів за вказаний у позові період буде очевидно несправедливим та таким, що не відповідає загальним засадам цивільного права. За такими же мотивами не підлягають застосуванню наслідки неповернення орендованого майна, визначені в статті 766 ЦК України. В цьому контексті слід зазначити, що відповідач намагалась врегулювати питання повернення обладнання з позивачем, про що свідчать додані до матеріалів справи роздруківки СМС переписок та заява до органів Національної поліції України, яка подана матір`ю відповідачки 11 липня 2022 року через електронну форму звернень (роздруківка долучена до матеріалів справи). Позовні вимоги в частині стягнення неустойки задоволенню не підлягають з огляду на приписи ч. 1 ст. 617 ЦК України, оскільки наявність таких обставин непереборної сили як військова агресія Російської Федерації проти України та їх прямий вплив на неможливість виконання зобов`язання доведені відповідачем в повному обсязі та в достатній мірі. Таким чином позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає необхідним стягнути їх з відповідача на користь позивача, оскільки, не зважаючи на відмову в задоволенні позову суд констатує, що станом на момент подання позовної заяви обладнання позивачу повернуто не було, тобто звернення до суду з позовом в цій частині було обґрунтованим. Оскільки позовна вимога стосується стягнення вартості орендованого майна, а не повернення його в натурі, у суду немає підстав для закриття провадження в цій частині в зв`язку з відсутністю предмета спору і суд розглядає цю вимогу по суті. Позивач ФОП [PERSON] тривалий час не могла користуватись належним їй майном, внаслідок чого була вимушена звернутись до суду, хоча вини відповідача в порушенні її майнових прав немає через дію обставин непереборної сили. За таких обставин суд вважає справедливим та таким, що узгоджується з принципами цивільного права та процесу, стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в повному обсязі, оскільки покладення цієї суми на позивача в даному випадку буде очевидно необґрунтованим.

Outcome: approved