Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги з врахуванням відповіді на відзив обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 15 лютого 2003 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №131. В шлюбі народилась двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Крім того зазначив, що зараз перебуває в стосунках з іншою жінкою, яка перебуває на 37 тижні вагітності та з якою він має намір укласти шлюб. Зазначає, що примирення з цих підстав є неможливим. Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 лютого 2003 року, між ним та відповідачкою [PERSON] . Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року позов залишено без руху надано термін для усунення недоліків. Ухвалою суду\~від 31\~жовтня 2022\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що бажає зберегти сім`ї, просила суд надати їм термін для примирення. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до початку судового засідання також надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 лютого 2003 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №131 (а.с. 5). В шлюбі народилась двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.17-18). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved