Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивачки [PERSON] адвокат Тодарчук Т.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання прийомних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.12.2014. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з розпорядженням Калуської РДА № 478 від 15.12.2014 «Про утворення прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] і передачу на виховання і спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » утворено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] . Влаштовано на виховання і спільне проживання прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] малолітніх дітей, позбавлених батьківського виховання, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Підставою набуття статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, є рішення Верховинського районного суду від 06.05.2014 про відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав. За весь термін з моменту влаштування на виховання і спільне проживання до прийомної сім`ї з 15.12.2014 малолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування, жодних коштів на утримання дітей від їх батька прийомна сім`я не утримувала. Оскільки батько не виконує свого обов`язку утримувати дітей, то прийомна мати змушена звертатися до суду з даним позовом. Представник позивачки подала до суд клопотання, в якому зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 18.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 15.09.2022 представник позивачки адвокат Тодарчук Т.В. подала до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Ухвалою суду від 15.09.2022 замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] 23.11.2022 представник позивачки подала до суд клопотання, в якому зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивачки суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 04.10.1997 позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] від 21.07.2015 (а.с. 7-9). Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2014 у справі № 340/208/14-ц відібрано у [PERSON] , [INFO] , неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав з передачею дітей органу опіки та піклування Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області для вирішення питання їх влаштування (а.с. 12-14). Розпорядженням Калуської РДА № 478 від 15.12.2014 «Про утворення прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] і передачу на виховання і спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » утворено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] та влаштовано на виховання і спільне проживання прийомної сім`ї малолітніх дітей, позбавлених батьківського виховання, саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Підставою набуття статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, є рішення Верховинського районного суду від 06.05.2014 про відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав, висновку обласної ЛКК Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру від 21.05.2014 щодо наявності у батька дітей хвороби, яка перешкоджає виконанню ним батьківських обов`язків (а.с. 10-11). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні його неповнолітніх дітей. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно частково задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що прийомні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач, який згідно з долученими до матеріалів справи свідоцтвами про народження є батьком останніх, на сьогоднішній день не надає коштів на утримання дітей. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у визначеному нею розмірі. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно частково задоволити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх прийомних дітей у розмірі Ѕ частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але неменше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період, суд зауважує таке. Згідно з ч. 2 ст.\~191\~СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялася від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Належними та допустимими доказами того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача можуть бути документи, які підтверджують звернення одного з батьків у різні органи, зокрема, у фонд зайнятості щодо розшуку місця роботи одного з батьків, за місцем роботи батька про встановлення дійсного розміру його зарплати, про оголошення розшуку, документи про одержання тимчасової державної допомоги на дитину, копія рішення про визнання батька безвісно відсутнім, копія рішення про визнання батька обмежено дієздатним у зв`язку із зловживанням ним спиртних напоїв. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. У матеріалах справи відсутні докази про вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача за період з 15.12.2014 та до часу звернення з цим позовом і ухилення останнього від їх сплати, а перешкод позивачці для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів не було. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розподіл судових витрат між сторонами: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial