Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

17.08.2022 року на адресу суду надійшла вказана судова справа на підставі ухвали Коломацького районного суду Харківської області від 13.07.2022 року, яка набула чинності, про зміну підсудності справи (а.с.32). У позовній заяві позивач просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини сторін по справі у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову було зазначено, що дитина сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , стала наслідком спільного проживання позивача та відповідачки без реєстрації шлюбу у період з 2010 до 2014 років. Після припинення спільного проживання, відповідачка залишила позивача та виїхала до м. Первомайський Лозівського району Харківської області. В 2020 році [PERSON] тимчасово повернулася до позивача, оскільки знайшла роботи у селищі Коломак Богодухівського району Харківської області, однак після припинення трудових відносин у квітні 2021 року знов залишила позивача та виїхала на заробітки до Німеччини, після чого контактів з нею позивач не має. Дитина весь час проживає з позивачем, який здійснює за нею догляд та утримує її. Відповідачка як мати самоусунулася від піклування та виховання дитини, що стало підставою для позивача для звернення до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді від 22.08.2022 року справу було прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано від третьої особи по справі висновок про можливість позбавлення батьківських прав відповідачки, визначено відповідачці строк для подання відзиву, а третій особі для подання письмових пояснень (а.с.35). Ухвалою суду від 12.09.2022 року підготовче судове засідання було відкладено через необхідність витребувати докази для розгляду справи по суті та неявкою у судове засідання позивача без пояснень причин такої неявки та відсутності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності (а.с.47-48). Ухвалою суду від 07.11.2022 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті, визнано таким, що втратили чинність вимоги ухвали суду від 12.09.2022 року про витребування доказів через відсутність такої необхідності, встановлено, що справа розглядається на підставі позовної заяви та долучених до неї додатків через відсутність відзиву з боку відповідачки, визначено, що враховуючи вік дитини її допит у судовому засіданні з приводу можливого позбавлення батьківських прав не є необхідним (а.с.69-70). У судове засідання для розгляду справи по суті учасники справи не прибули, позивач та третя особа про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.77-78). Позивач засобами поштового зв`язку надав суду заяву від 19.09.2022 року, яку суд отримав 23.09.2022 року, в якій просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.54). 04.10.2022 року від представника третьої особи по справі в особі начальника служби у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області Олени Чишко надійшла заява від 27.09.2022 року за №01-21/147, в якій вказаний представник третьої особи по справі просила розглянути справу за відсутності представника третьої особи та не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с.58-59). Відповідачка у судове засідання для розгляду справи по суті не прибула, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку своїм місцем проживання відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.75-76), що дозволяє суду на підставі п.1 ч.3 та ч.4 ст.223 ЦПК України розглянути справу по суті без участі відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, вона розглядається у загальному порядку. Перепон для розгляду справи по суті суд не вбачає. Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до думки, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Дитина - [PERSON] - народився [INFO] (актовий запис №28 від 04.09.2012 року), її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області 04.09.2012 року (а.с.10). Дитина мешкає з позивачем по справі, що підтверджується копією довідки відділу «Центру надання адміністративних послуг» Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області від 20.05.2022 року №АП/09-13/820 (а.с.12). [PERSON] , [INFO] , навчається у комунальному закладі «Коломацький ліцей імені Героя Радянського Союзу І.Є. Єгорова» Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області з 01.09.2018 року. За час навчання поведінкою та успіхами дитини цікавився лише батько, був присутній на батьківських зборах, мати мешкала з родиною у період 2020-2021 навчального року, успіхами та навчанням сина не цікавилася, що підтверджується характеристикою родини [PERSON] без дати із навчального закладу (а.с.14). Також саме позивач водить в разі необхідності дитину до сімейного лікаря, що підтверджується копією довідки від 13.06.2022 року без номеру лікаря [PERSON] КНП «Центр первинної медико-соціальної допомоги Коломацької селищної ради» Богодухівського району Харківської області (а.с.12). Рішенням №47 від 28.07.2022 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » третьою особою по справі був прийнятий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно дитини [PERSON] , [INFO] , в обгрунтування якого було зазначено, що мати дитиною не цікавиться, у житті сина участі не приймає, навіть не спілкується з ним. Окремо було зазначено, що під час спілкування з відповідачкою вона жодних вказаних фактів не спростовувала та не заперечували проти позбавлення її батьківських прав. Дослідивши подані документи, третя особа по справі встановила факт ухилення відповідача від обов`язку щодо виховання дитини, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав (а.с.39-42). Відповідно до частин 1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частин 3 та 4 ст.155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У пункті 16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені судом докази дають підстави дійти висновку про доведеність свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо сина [PERSON] , [INFO] , а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина. Щодо вимог про стягнення аліментів, заявлених разом із позовною заявою про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Згідно з частиною п`ятою ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів є мінімально визначеним розміром аліментів для відповідної кількості дітей. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, в даній справі заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів є законодавчо визначеним та таким, що є мінімально встановленими. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки за вимогою про позбавлення батьківських прав позивач сплатив визначений законом судовий збір, то відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України його слід стягнути на його користь з відповідачки. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд зазначає, що оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати в цій частині, які складаються з несплаченого позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved