Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 лютого 2022 року було укладено договір купівлі-продажу квартири між позивачем та третьою особою, як продавцем, за яким позивач придбала у власність житлову квартиру за вищезазначеною адресою. Відповідно до п.4.8. договору сторони домовились, що звільнення відчужуваної квартири від наявних в ній речей, а також виписку з квартири осіб, якій в ній зареєстровані, буде здійснено продавцем до 11 лютого 2022 року. Згідно заяви, складеної та завіреної нотаріально, відповідач дав свою згоду на продаж вказаної квартири, в якій він зареєстрований, і зобов`язується знятися з реєстрації в цій квартирі. Вказує, що відповідач і до сьогодні залишається зареєстрованим у спірній квартирі, всупереч вищезазначеним зобов`язанням. Відповідач не проживає в спірній квартирі з 25 грудня 2017 року, квартирою не цікавиться, його речей у квартирі немає, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не приймає, покинув її добровільно. Перешкод у проживанні відповідача позивачем не чинилося, відповідач добровільно поїхав з будинку, а після припинення права власності його матері на спірну квартиру прийняв на себе зобов`язання знятися з реєстрації, але з об`єктивних причин не зробив цього. Реєстрація відповідача в квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні житловою площею. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з тривалою, понад п`ять років, відсутністю за місцем реєстрації. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04 лютого 2022 року, укладеного між позивачем та третьою особою [PERSON] (а.с.11-18, 36-37). Згідно п. 4.8. Договору купівлі-продажу квартири від 04 лютого 2022 року, сторони договору домовились про те, що звільнення відчужуваної квартири від наявних в ній речей, а також виписку з квартири осіб, які в ній зареєстровані буде здійснено продавцем до 11 лютого 2022 року. Відповідно до відомостей відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради Донецької області від 17 лютого 2022 року та від 02 серпня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач (а.с.21,40). Актом Комунальної установи Покровський координаційний комітет самоорганізації населення №01-09/1734 від 01 квітня 2022 року підтверджено той факт, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не мешкає з 25 грудня 2017 року (а.с.22). Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги, судом враховується, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14. З огляду на викладене, враховуючи, що право власності у попереднього власника на квартиру позивача припинене, то й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї, яким є відповідач у справі, також втрачено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 992,40 грн (а.с.1).

Outcome: approved