Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

16.05.2022 року позивач ТзОВ ФК «Центр фінансових рішень» в особі представника Павленко С.В. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 19.08.2019 року відповідачем було підписано заяву на отримання кредиту від ТзОВ ФК «ЦФР», паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від товариства, що собою становить кредитний договір. За умовами договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 103719,01 грн, строком на 36 місяців на будь які законні цілі. Позивач виконав умови договору, однак, відповідач зі своєї сторони порушив умови договору та має прострочену заборгованість в сумі 161471,93 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, на електронну пошту суду надіслав клопотання в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, справу просить розглянути у відсутність представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 19 серпня 2019 року відповідач [PERSON] подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів, інших послуг, заяву № 6764107913 від 19.08.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», паспорт споживчого кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 4107913, підписанням яких відповідач підтвердив згоду про те, що дана заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», паспортом споживчого кредиту становлять кредитний договір між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] , як позичальником, а також те, що він отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». В Умовах отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень», в редакції від 18.03.2019 року, яка затверджена Наказом Генерального директора ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» Моложавої О.M. № 7 від 18.03.2019 року, міститься: - інформація про умови отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень»; - форма акцепту, у складі таких додатків до зазначених умов: форма «заява- анкета на отримання», форма «кредитний договір», форма «паспорту кредиту», які разом становлять Кредитний договір. Згідно п. 2 Заяви на отримання кредиту, ця Заява, Паспорт кредиту № 4107913 та Умови отриманню фінансових кредитів ТзОВ «ФК» Центр фінансових рішень», редакція від 18.03.2019 року, складають єдиний Кредитний Договір. Позичальник, підписавши цей Договір, підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. Умови отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» є публічною пропозицією ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укласти кредитний договір (отримати інші послуги). Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяв за формами, закріпленими додатками до цих умов (заява-анкета на отримання, кредитний договір, паспорт кредиту). Відповідно до Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 103719,01 грн. строком на 36 місяців на будь-які законні цілі (п.4 Паспорту кредиту), на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати проценту ставку за користування кредитом відповідно до Паспорту кредиту № 4923098, який є невід`ємною частиною зазначеного Договору. Згідно ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7,12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Тож, уклавши Кредитний договір № 6764107913 від 19.08.2019 року його сторони досягли усіх істотних умов щодо взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТзОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором, позивачем направлена на його адресу досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості за вих. № 2021/352 від 24.12.2021 року з вимогою погасити існуючу заборгованість, однак була залишена без задоволення, заборгованість не погашена. Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договору і станом на 10.12.2021 року за ним рахується заборгованість у розмірі 161471,93 грн, що складається з: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 71609,84 грн, прострочена заборгованість за річними процентами - 8,13 грн, прострочена заборгованість за щомісячними процентами - 39421,84 грн, заборгованість за штрафом/пенею - 23867,23 грн, строкова заборгованість за тілом кредиту - 25932,59 грн, строкова заборгованість за річними процентами - 0,22 грн, строкова заборгованість за щомісячними процентами - 632,08 грн, що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved