Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обгрунтовує тим, що 11.07.2017 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві), актовий запис № 1236. Сторони є батьками дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Сімейне життя в сторін не склалось через різні характери, відсутність взаєморозуміння, погляди на сімейні відносини в результаті чого між ними виникали суперечки, що призвело до розпаду сім`ї. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Представник позивача адвокат Крушинська А.А. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність та відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, жодних клопотань чи заяв від нього до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 11.07.2017 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1236, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданого 11.07.2017 року. \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Сторони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 16.11.2018 року. Дитина проживає з матір`ю. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спір відносно спільно нажитого майна та утримання неповнолітньої дитини на день звернення до суду відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем, вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позовної заяви, що свідчить про його небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне.

Outcome: approved