Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

02 вересня 2022 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову вказала, що сторони до 31.05.2012 року були у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.07.2012 року із [PERSON] на користь [PERSON] з 17.05.2012 року стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданим Новодністровським відділом державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області станом на 31.07.2022 року у відповідача перед позивачем наявний борг зі сплати аліментів в сумі 70105,79 грн. Відтак [PERSON] просить на підставі ст.. 196 СК України стягнути з [PERSON] за період з грудня 2020 року по липень 2022 року включно пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 574583,39 грн. Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 13 вересня 2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, проте 28.11.2022 року подала письмову заяву від 25.11.2022 року про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 25, 66). Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте 30.11.2022 року подав письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] з 26.01.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 31.05.2012 року на підставі рішення суду, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області 26.01.2004 року, актовий запис №06, та рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 31.05.2012 року у справі №2-298/12 (а.с.5,7). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.06.2007 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області, актовий запис №48 (а.с. 6). На підставі рішення Сокирянського райнного суду Чернівецької області від 12.07.2012 р. у справі №2-299/12 відповідача було зобов`язано сплачувати з 17.05.2012 року на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). 12 липня 2012 року позивачу було видано виконавчий лист у справі №2-299/12, який перебуває на виконанні у Новодністрвському ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області (а.с. 9). Судом встановлено також, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої 23.11.2022 року №716/234-36 в.о. начальника Новодністрвському ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Боянжій Д.І., станом на 31.07.2022 року у відповідача перед позивачем через несвоєчасну та неповну сплату аліментів наявна заборгованість в розмірі 82746,13 грн. (а.с.59-60). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Отже, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц. Відповідно до ст.. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, стосовно [PERSON] станом на 22.09.2022 рік (а.с.28-29), відповідач отримував дохід у вигляді заробітної плати з 12.03.2021 року по 05.05.2021 року, а також соціальні виплати у грудні 2020 року, травні-липні 2022 року. Натомість, згідно наданих державним виконавцем Боянжієм Д.І. розрахунків заборгованості, 1/4 від доходів відповідача на дитину обчислювалась із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, починаючи з січня 2021 року до липня 2022 року включно. Таким чином, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок пені є некоректним з огляду на наступне. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, стосовно [PERSON] станом на 22.09.2022 рік (а.с.28-29), дохід відповідача за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%) становить: -за грудень 2020 року 313,24 грн. соціальних виплат. Розмір аліментів ј від 313,24 грн. очевидно є меншим від гарантованих державою 50% прожиткового мінімуму для дитини старше 6 років, а тому розмір аліментів для [PERSON] за грудень 2020 року становитиме 2218(прожитковий мінімум станом на 01.12.2020 року)/2=1109 грн. -за березень 2021 року (7954,54-18%-1,5%)= 6403,40 грн. Однак даний дохід відповідач отримував лише з 12.03.2021 року, а тому з 01.03.2021 року по 11.03.2021 року при визначені основи нарахування аліментів вірним буде взяття до уваги середню заробітну плату працівника для даної місцевості, тобто 11383 грн. Таким чином, розмір аліментів за березень 2021 року складає 11383/4/31*11+6403,40/4/31*20=2042,59 грн.; -за квітень 2021 року (12500-18%-1,5%)=9591,78 грн. Розмір аліментів на дитину за квітень 2021 року складає 9597,78/4=2515,63 грн.; -за травень 2021 року (2389,36-18%-1,5%)=1923,43 грн. Проте даний дохід відповідач отримував лише до 05.05.2021 року, а тому з 06.05.2021 року по 31.05.2021 року при визначені основи нарахування аліментів вірним буде взяття до уваги середню заробітну плату працівника для даної місцевості, тобто 11974 грн. Таким чином, розмір аліментів за травень 2021 року складає 11974/4/31*26+1923,43/4/31*5=2588,24 грн.; -за травень, червень, липень 2022 року [PERSON] отримував лише соціальні виплати. Розмір аліментів ј від даних соціальних виплат очевидно є меншим від гарантованих державою 50% прожиткового мінімуму для дитини старше 6 років, а тому розмір аліментів для [PERSON] за травень, червень 2022 року становитиме 2618(прожитковий мінімум станом на 01.05.2025-30.06.2022 року)/2=1309 грн.; за липень 2022 року становитиме 2744(прожитковий мінімум станом на 01.07.2025 року)/2=1372 грн. Разом з тим, розмір аліментів за січень-лютий 2021 року, червень 2021-квітень 2022 рік визначений вірно. Відтак, суд вважає обґрунтованим нарахування пені за грудень 2020 року - липень 2022 року у виконавчому провадженні №2-299/12, яка становить: -за грудень 2020 року 1197,5 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.01.2021р. по 11.04.2021 р.)*1%= 1197,5 грн.; -за січень 2021 року 2845,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.02.2021р. по 12.05.2021 р.)*1%= 2845,75 грн.; -за лютий 2021 року 2845,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.03.2021р. по 09.06.2021 р.)*1%= 2845,75 грн.; -за березень 2021 року 2042,59 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.04.2021р. по 10.07.2021 р.)*1%= 2042,59 грн.; -за квітень 2021 року 2515,63 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.05.2021р. по 09.08.2021 р.)*1%= 2515,63 грн.; -за травень 2021 року 2588,24 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.06.2021р. по 09.09.2021 р.)*1%= 2588,24 грн.; -за червень 2021 року 2993,5 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.07.2021р. по 09.10.2021 р.)*1%= 2993,5 грн.; -за липень 2021 року 3087 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.08.2021р. по 09.11.2021 р.)*1%= 3087 грн.; -за серпень 2021 року 3087 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.09.2021р. по 10.12.2021 р.)*1%= 3087 грн.; -за вересень 2021 року 3087 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.10.2021р. по 09.01.2022 р.)*1%= 3087 грн.; -за жовтень 2021 року 3330,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.11.2021р. по 09.02.2022 р.)*1%= 3330,75 грн.; -за листопад 2021 року 3330,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.12.2021р. по 11.03.2022 р.)*1%= 3330,75 грн.; -за грудень 2021 року 3330,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.01.2022р. по 11.04.2022 р.)*1%= 3330,75 грн.; -за січень 2022 року 3330,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.02.2022р. по 12.05.2022 р.)*1%= 3330,75 грн.; -за лютий 2022 року 3330,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.03.2022р. по 09.06.2022 р.)*1%= 3330,75 грн.; -за березень 2022 року 3330,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.04.2022р. по 10.07.2022 р.)*1%= 3330,75 грн.; -за квітень 2022 року 3330,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*100 календарних дні (з 01.05.2022р. по 09.08.2022 р.)*1%= 3330,75 грн.; -за травень 2022 року 1309 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*92 календарних дні (з 01.06.2022р. по 01.09.2022 р.)*1%= 1204,28 грн.; -за червень 2022 року 1309 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*62 календарних дні (з 01.07.2022р. по 01.09.2022 р.)*1%= 811,58 грн.; -за липень 2022 року 1372 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*31 календарних дні (з 01.08.2022р. по 01.09.2022 р.)*1%= 425,32 грн. Отже, загалом розмір пені складає 1197,5 грн. +2845,75 грн. *2+2042,59 грн. +2515,63 грн. +2588,24 грн. +2993,5 грн. +3087 грн. *3+3330,75 грн. *7+1204,28 грн. +811,58 грн. +425,32 грн. = 52046,39 грн. Враховуючи вищенаведений розрахунок пені, підставним та обґрунтованим є розмір пені на загальну суму 52046,39 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню. У ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи розмір задоволених позовних вимог [PERSON] , із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 52046,39/57453,39*992,4/2=449,50 грн. На підставі ст. ст. 141, 180, 194-196, 198-201 СК України та

Outcome: partial