Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

У червні 2022 року до суду надійшов позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1218,02 дол. США та судових витрат у розмірі 2481,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (поточне найменування Акціонерне товариство «УкрСиббанк») надалі Банк та [PERSON] надалі Відповідач 1 уклали договір про надання споживчого кредиту №\~11400255000 від 01.10.2008, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 100000,00 доларів США, а [PERSON] зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 01.10.2018, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята - порука [PERSON] згідно договору поруки № 232241 від 02.10.2008. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникла прострочена заборгованість за вказаним кредитом, у зв`язку з чим Банк звернувся до суду. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19.10.2016, яке було переглянуто в апеляційному порядку, на користь ПАТ «УкрСиббанк» з [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № 11400255000 від 01.10.2008 по кредиту та процентам у розмірі 24844,05 доларів США, по пені у розмірі 11017,07 грн. та судові витрати. Рішення суду виконано у повному обсязі лише 19.01.2021, а тому позивач просить стягнути на його користь з відповідачів, відповідно до положень ст. 625 ЦПК України, 3 % річних у сумі 1218,02 доларів США, що станом на день подання позову дорівнює 35633,05 грн., за увесь час прострочення виконання зобов`язання до 19.01.2021, обмежуючись останніми трьома роками, які передують подачі цього позову. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, у тому числі шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, а також шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 01 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (поточне найменування Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11400255000. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит у сумі 100000,00\~доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України на день укладення договору дорівнювало 486130,00 грн., а [PERSON] зобов`язався повертати наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно з Додатком № 1, але у будь-якому випадку зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 01 жовтня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору) (а.с. 16-18). В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно з Договором поруки № 232241 від 02 жовтня 2008 року (а.с. 19-20). Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України, п.п. 1.1.-1.5 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки. У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Трестукрмонтажхімзахист» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2016 року позов задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕСТ-УКРМОНТАЖХІМЗАХИСТ», на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11400255000 від 01.10.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 24844,05 доларів США та пені у розмірі 11017,07 грн., а також судові витрати у розмірі 3654,00 грн., а саме у рівних частках з кожного по 1218,00 грн. (а.с.\~21-23). Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2016 року скасовано в частині задоволення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест-Укрмонтажхімзахист» закривши провадження в цій частині. В решті рішення залишено без змін (а.с. 24-26). На виконання рішення суду було сплачено: 03.07.2020 1305,49 доларів США сума по процентам; 19.01.2021 1990,14 доларів США сума по процентам; 19.01.2021 21548,42 доларів США сума по кредиту; 11017,07 грн. сума по пені, що підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом [PERSON] на 18.05.2022 за кредитним договором №\~11400255000 від 01.10.2008 (а.с. 27-28), Довідкою-розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом [PERSON] на 18.05.2022 за кредитним договором №\~11400255000 від 01.10.2008 (а.с. 28 зворотна сторона - 32), Довідкою-розрахунком фактично сплаченої пені на 18.05.2022 (а.с. 32 зворотна сторона - 33). Так, у повному обсязі рішення суду було виконано лише 19.01.2021. Згідно з наданим позивачем розрахунком 3 % річних, за період з 23.05.2019 по 19.01.2021 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1218,02 доларів США, яка складається з наступного: (24844,05 доларів США (заборгованість по кредиту та процентах) х 3 % річних : 365 х 407 (днів прострочення за період з 23.05.2019 по 03.07.2020) = 831,08 доларів США, (24844,05 доларів США (заборгованість по кредиту та процентах) 1305,49 доларів США (сума погашена 03.07.2020) х 3 % річних : 365 х 200 (днів прострочення за період з 03.07.2020 по 19.01.2021) = 386,94 доларів США, 831,08 доларів США + 386,94 доларів США = 1218,02 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №\~916/190/18 (провадження № 12-302гс18), від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2016 році, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 19 січня 2021 року (дата останнього платежу з погашення боргу). Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до 19 січня 2021 року. Разом з тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Ураховуючи викладене, суд погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах №\~910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі №\~924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відтак, беручи до уваги те, що АТ «УкрСиббанк» пред`явило вказаний позов 24 травня 2022 року, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за час прострочення виконання зобов`язання, обмежуючись останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Так, [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору та рішення суду, таким чином, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору та своєчасно зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилось прострочення виконання зобов`язання. Також суд зазначає, що, оскільки в забезпечення кредитного договору між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, тому вона також має перед банком зобов`язання. Стосовно виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, слід вказати, що у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц вказано: «У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України». Виходячи з положень ст. 99 Конституції України, ст.ст. 192, 533 ЦК України, ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. Правомірність надання кредиту у доларах США підтверджується копією ліцензії НБУ № 75 від 24.12.2001 року та копією дозволу НБУ № 75-2 від 19.11.2002 року з додатком (а.с. 14-15). Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved