Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61561970 від 12.11.2021 17:36:54, приватний нотаріус Сліпченко Н.В., Київський міський нотаріальний округ, м.Київ; скасування реєстраційний запис про право власності № 45120313, від 12.11.2021 13:16:55, внесений приватним нотаріусом Сліпченко Н.В., КМНО, м.Київ. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що між АТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 37.3/СЖ-009.08.1 від 11.09.2008р. Згідно договору банк надав, а [PERSON] отримав грошові кошти у користування у сумі 45 000 євро. Вказана сума дорівнювала 322 091,235 грн. за курсом НБУ на день укладення договору. В якості забезпечення виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту було також укладено іпотечний договір № 1878 від 11.09.2008р. Згідно іпотечного договору було передано ПАТ «Родовід Банк» в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивачу випадково стало відомо, що 12.11.2021р. приватним нотаріусом КМНО Сліпченко Н.В. було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є ТОВ «Статус Капітал Плюс». Підставою внесення запису стало рішення про державну реєстарцію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61561970 від 12.11.2021 17:36:54 приватний нотаріус Сліпченко Н.В., КМНО, м. Київ. Вважає вказане рішення незаконним, протиправним та має бути скасоване. У відповідності до п.1 ч. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави: якщо таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майного поручителя у власності не занаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Іпотечне майно повністю відповідає вказаному Закону, а тому є пряма заборона на звернення стягнення на квратиру за адресою: [ADDRESS] . Будь-яке нерухоме майно у [PERSON] відстунє. Просить позов задвольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2022р. вжито захід забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності ТОВ «Статус Капітал плюс». Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2022р. після відкриття провадження у справі позов [PERSON] залишено без руху. Після усунення недоліків позивачем, ухвалою суду від 05.05.2022р. продовжено розгляд справи та призначено судове засідання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з обставин викладених у позові. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив силу 21.04.2021р., поновив свою дію на п`ять місяців з дня набрання чинності Законом № 1381-ІХ від 13.04.2021р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів в іноземній валюті», тобто діяв з 23.04.2021р. до 23.09.2021р. Таким чином, станом на 12.11.2021р. ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність, ніяких інших імперативних приписів держави щодо заборони такого стягнення не існувало та не існує на цей час. Твердження позивача щодо неповідомлення його як власника нерухомого майна про намір іпотекодержателя вводить суд в оману та підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору № 05/11-24 від 05.11.2020р. з відміткою про вручення [PERSON] 13.10.2020р. АТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Статус Капітал Плюс» право вимоги за означеним кредитним договором та договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О.М. 11.09.2008р. за реєстрвоим № 1878. Таким чином, з 13.10.2020р. ТОВ «Статус Капітал Плюс» є іпотекодежателем квартири за адресою: [ADDRESS] . Станом на 11.11.2021р. сума боргу за кредитним договором № 37.3/СЖ-009.08.1 від 11.09.2008р. склала 1 604 103,08 грн., що підтверджується рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 15.08.2016р. у справі 759/8902/13ц. Доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 37.3/СЖ -009.08.1 від 11.09.2008р. не надано. Відтак, не отримавши відповіді впродовж року на письмову вимогу про усунення порушення,я ку [PERSON] отримав 09.11.2021р., ТОВ «Статус Капітал Плюс» як іпотекодержатель, реалізуючи своє право, передбачене нормами ЗУ «Про іпотеку», а також згідно із застереженням, що міститься в договорі іпотеки, прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, а саме: шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до статті 37 ЗУ «Про іпотеку». Приватний нотаріус КМНО Сліпченко Н.В. у судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини спарви, встановив наступне. 11.09.2008р. між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О.М./а.с.8-13/. Відповідно п. 1.1 вказаного договору іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] перед іпотекодержателем за кредитним договором № 37.3/СЖ-009.08.1 від 11.09.2008р. передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, зареєстроване як окремий, виділений в натурі об`єкт права власності, а саме: квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 3.2.2.1 договору право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя якщо протягом тридцяти календарних дінв позичальник не задовольнив вимогу іпотекодержателя про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов цього договору в якій зазначається про звернення стягнення шляхом передачі від іпотекодавця до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. Відповідно до п.п. 3.2.2.2 договору право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотедержателя на наступний день після закінчення тридцятиденного строку відповіді на вимогу, що надсилається іпотекодержателем у відповідності до п.2.4.1 цього договору. Право власностя іпотекодержателя підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку. 23.10.2020р. між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Статус Капітал Плюс» було укладено договір № 30 про відступлення прав вимоги./а.с.85-88/. Відповідно витягу з додатку № 1 до договору № 30 про відступлення прав вимоги від 13.10.2020р. право вимоги за кредитним договором № 37.3/СЖ-009.08.1 від 11.09.2008р. з усіма додатками та додатковими договорами та договором іпотеки посвідченого 11.09.2008р. приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О.М. зареєстрований в реєстрі за № 1878 перейшло від АТ «Родовід Банк» до ТОВ «Статус Капітал Банк»/а.с.89/. 30.10.2020р. між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Статус Капітал Плюс» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави рухомого майна та договорами іпотеки/а.с.90-93/. Як вбачається з витягу до додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за договором застави рухомого майна та договорами іпотеки від 13.10.2020р. право вимоги за договором іпотеки посвідченим 11.09.2008р. приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О.М., зареєстрований в реєстрі за № 1878, іпотекодавець [PERSON] перейшло від АТ «Родовід Банк» до ТОВ «Статус Капітал Плюс»/а.с.94/. ТОВ «Статус Капітал Плюс» двічі направляло на адресу відповідача вимогу про усунення порушення у тридцятиденний строк, а саме сплатити борг за кредитним договором, розмір якого становить 53 259,55 Євро. Попереджено, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку ТОВ «Статус Капітал Плюс» має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 ЗУ «Про Іпотеку»/а.с. 95-108/. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу [PERSON] отримав вимогу про усунення порушення 09.11.2020р./а.с.103/. Однак відповідачем жодних заходів щодо погашення заборгованості вжито не було, у зв`язку із чим іпотекодержатель був змушений вжити заходів щодо захисту свого права в позасудовому порядку. Відповідно до інформації з Державного реєєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 12.11.2021р. на підставі договору іпотеки, оцінки предмета іпотеки, завсідченої іпотекодержателем копії письмових вимог про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору, засвідченої іпотекодержателем копії повідомлення про вручення поштового вілправлення з оголошеною цінністю з відміткою про вручення -іпотекодавцю; договору про відступлення прав вимоги за договрами застави рухомого майна та договрами іпотеки квартира за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована за ТОВ «Статус Капітал Плюс»/а.с.17-19/. Так, в силу вимог ст.589 ЦК України та ст.12,33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За приписами ч.1 ст.35 ЗУ «Про Іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ч. 1 ст.36 ЗУ «Про Іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі). Відповідно до ст.37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.3.1.3договору іпотедерджатель має право на свій розсуд: застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя (п.3.2 цього договору), шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Згідно з пунктом 61 Порядку № 1127 (у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Отже, у пункті 61 Порядку № 1127 визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор під час її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Судом встановлено, що на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії державному реєстратору надано всі необхідні документи, передбачені у пункті 61 Порядку № 1127. Позивач посилається, що майно підпадає під дію п. 1 ч. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому не може примусово стягнуте (відчужене без згоди власника). В той же час, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04. 2021 р. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , втратив чинність 21 .04. 2021 р., однак поновив є свою дію на п`ять місяців з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та діяв з 23.04.2021 р. до 23.09.2021 р. Відповідно до п. 2 ч. 2 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» вказано, що у розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 7 такого змісту: "7. Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: зокрема виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Також, вимагалося виконання хоча б однієї з таких умов, а саме предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). З вищевикладеного вбачається, що на момент реєстрації спірної квартири за відповідачем 12.11.2021р. не діяв ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , а тому у ТОВ «Статус Капітал Плюс» були правові підстави для реєстрації права власності за собою. Позивач не був позбавлений права подати заяву на реструктуризацію у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». Доводи позивача, що звіт про оцінку квартири або зовсім не було виготовлено, або було виготовлено не за замовленням власника квартири, а за замоленням іпотекодержателя, а тому порушує вимоги законодавства є необгрунтованими, оскільки: вимоги закону і договору не містять будь-яких вимог до оцінки майна предмету іпотеки; дата і час процедення оцінки предмету іпотеки передувала факту його переєстрації на відповідача. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 05.11.2021р. житлова квартира, загальною площею 27,0 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ринкова вартість об`єкту оцінки складає 1 020 000,00 грн./а.с.110-131/. У вказаному висновку вказано, що огляд приміщень житлової квартири оцінювачем проведено не було. Використані методичні підходи - порівняльний (ринковий). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позиція позивача не підтверджується фактичними обставинами чи належними доказами. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed