Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

У серпні 2022 року представник позивача адвокат Корсуновський П.Ю. звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 01 червня 2016 року було проведено державну реєстрацію ОСББ «Метробудівська 12», про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис № 122410200000077012. 03 лютого 2018 року протоколом № 1 зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було прийнято рішення про затвердження внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,00 грн. за м2. 31 березня 2019 року протоколом № 3 зборів співвласників вищевказаного багатоквартирного будинку було прийнято рішення про збільшення попереднього розміру тарифу на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,00 грн. за м2 з 01.01.2020 року і включення в тариф вивезення сміття. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] праві спільної часткової власності є власниками квартири [ADDRESS] , а саме: [PERSON] належить 2/3 частки вказаної квартири, а [PERSON] 1/3 частка. Оскільки відповідачі обов`язок зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території не виконували, у них утворилася заборгованість, яка станом на 13.07.2022 року складає 12\~952,63 грн. З метою досудового врегулювання спору щодо виниклої заборгованості по сплаті внесків, позивачем 10.02.2022 року засобами поштового зв`язку було направлено відповідачам вимогу про сплату заборгованості, яку відповідачами виконано не було. Враховуючи викладене, представник позивача змушений звернутись до суду та просити стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача ОСББ «Метробудівська 12» заборгованість по внескам\~та обов`язковим\~платежам на\~утримання спільного\~майна у\~багатоквартирному будинку\~та прибудинкової\~території у розмірі 8\~635,09 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ОСББ «Метробудівська 12» заборгованість по внескам\~та обов`язковим\~платежам на\~утримання спільного\~майна у\~багатоквартирному будинку\~та прибудинкової\~території у розмірі 4\~317,54 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Представник позивача адвокат Корсуновський П.Ю. надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву не надали, будь-яких письмових заяв від них не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачам були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі. На підставі ч. 1 ст. 280\~ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачам на праві спільної часткової власності, а саме: [PERSON] \~належить 2/3 частки, а [PERSON] 1/3 частка квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,3 м2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 30-31). В свою чергу, 01 червня 2016 року було проведено державну реєстрацію ОСББ «Метробудівська 12»,\~про що\~в Єдиний\~державний реєстр\~юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань внесений\~відповідний запис\~№ 122410200000077012 (а.с. 10). ОСББ «Метробудівська 12» діє на підставі Статуту, затвердженого Рішенням Загальних зборів ОСББ «Метробудівська 12» від 15 липня 2021 року (а.с. 11-17). 03 лютого 2018 року протоколом № 1 зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було прийнято рішення про затвердження внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,00 грн. за м2 (а.с. 18-19). 31 березня 2019 року протоколом № 3 зборів співвласників вищевказаного багатоквартирного будинку було прийнято рішення про збільшення попереднього розміру тарифу на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,00 грн. за м2 з 01.01.2020 року і включення в тариф вивезення сміття (а.с. 21-22). Як вбачається із кошторису, затвердженого на 2020 рік, який міститься у Додатку № 1 до протоколу № 3 від 31.03.2019 року, розмір щомісячних внесків на утримання будинків та прибудинкової території на 2020 рік становить 5,00 грн. (а. с. 23). Заборгованість відповідача [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 01.07.2022 року складає 8\~635,09 грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості (а.с. 24-26). Заборгованість відповідача [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 01.07.2022 року складає 4\~317,54 грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості (а.с. 27-29). Відповідачі повідомлялися про наявність вказаної заборгованості шляхом надсилання вимоги від 10.02.2022 року, однак добровільно заборгованість по внескам до теперішнього часу ними сплачена не була (а.с. 29-31). Надаючи правову оцінку фактичним відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» (далі Закон України «Про ОСББ» ) та Статутом об`єднання (далі Статут). Відповідно до ч. 1 ст. 4 України «Про ОСББ» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Положеннями розділу ІІ Статуту передбачено, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Статуту зазначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання та скликаються не рідше одного разу на рік. Пунктом 2 розділу ІV Статуту передбачено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковими для всіх співвласників. Згідно із ст. 10 Закону України «Про ОСББ» до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. Відповідно до ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про ОСББ» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. На підставі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ОСББ» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Зазначеному обов`язку кореспондує право ОСББ вимагати від співвласника своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, передбачене абз. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про ОСББ». Статтею 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У відповідності до частини 6 статті 13 Закону України «Про ОСББ» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі № 922/3087/17 і залишається незмінною. Як вбачається з положень ст. 15 Закону України «Про ОСББ» відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку, зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів Об`єднання, не порушувати інтереси інших співвласників, дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 20\~Закону України\~«ОСББ» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року по справі № 910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11.05.2018 року по справі № 922/3087/17 Згідно із ч. 1 ст.\~385\~ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до положень ч. 1 ст.\~509\~ЦК України обов`язок відповідача сплачувати на користь позивача внески є його зобов`язанням, а за змістом положень ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. У правовій позиції, викладеній у Постановах Верховного Суду від 22.02.2018 року по справі № 910/13182/17 та від 22.02.2018 року по справі № 910/11312/17 Верховний Суд зазначив про те, що при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до окладу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. З аналізу наведених вище норм та встановлених судом обставин, вбачається, що відповідачі як власники квартири у багатоквартирному будинку, зобов`язані вчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі по утриманню будинку та прибудинкової території. Крім того, із довідки про наявність заборгованості вбачається, що відповідачі частково сплачували заборгованість по внескам, що свідчить про визнання відповідачами обов`язку щодо сплати позивачу внесків та обов`язкових платежів на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території (а.с. 24-26, 27-29). Відповідачі, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надали суду жодних доказів, які б спростовували факт наявності вказаної заборгованості. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподіляє судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: із відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір (а.с. 7) на користь позивача у розмірі 1654,00 грн., а з відповідача [PERSON] у розмірі 827,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved