Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

03 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 11 жовтня 2003 року він з відповідачкою уклав шлюб. Від спільного проживання у них народилося четверо дітей: син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] . Позивач пояснює, їхні стосунки на сьогодні не склалися і фактично припинилися. Спочатку сімейне життя складалося добре, проте, протягом останніх двох років шлюбні відносини між сторонами суттєво погіршилися, сторони проживають окремо. У їхніх відносинах відсутнє взаєморозуміння і повага. Основна причина розпаду сім`ї різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри. Позивач вказує, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам обох сторін та інтересам їхніх дітей. Збереження сім`ї є неможливим, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, рішення про розлучення є обдуманим, на примирення та збереження шлюбу позивач не згідний. Просить розірвати шлюб, судові витрати не стягувати з відповідачки, просить повернути відповідачці дошлюбне прізвище. 14.10.2022 у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 10 листопада 2022 року. 10.11.2022 сторони у судове засідання не з`явилися. У матеріалах справи наявна заява позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідачка також подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, а також вказала, що позов визнає, просить шлюб розірвати. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення\~рішення,\~ухваленого за\~відсутності учасників\~справи,\~є дата\~складення повного\~судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Червоноградського управління юстиції Львівської області, актовий запис - 420 (а. с. 6). Від спільного проживання у подружжя народилося 4 дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.2004, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського управління юстиції (а. с. 7); [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.08.2007, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (а. с. 8); [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2014, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (а. с. 9); [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.01.2018, виданим Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а. с. 10). З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачеві відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачкою суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, від відповідачки неодноразово 18.10.2022 та 20.10.2022 надходили заяви, у яких вона просила змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У ч.8. ст.294 ЦПК України \~закріплено, що в рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У зв`язку з таким клопотанням позивачки та за відсутності заперечень позивача суд вважає, що таке необхідно задовольнити та відновити позивачці дошлюбне прізвище. Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, враховуючи визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №42 від 20 липня 2022 року. Судом встановлено, що при поданні позову відповідач просив не стягувати з відповідачки судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У зв`язку з наведеним вище, суд вирішив задовольнити таке клопотання позивача та не стягувати з відповідачки судові витрати.

Outcome: approved