Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.08.2022 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , малолітньої [PERSON] в особі її законного представника [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яким просить визнати [PERSON] та її малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування садовим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на підставі договору дарування садового будинку від 16.02.2021 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Підлісецькою О.О. належить садовий будинок [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрована [PERSON] разом зі своєю дитиною [PERSON] [INFO] з 09.07.2020 року по теперішній час, проте з моменту реєстрації не проживають у спірному будинку, та відповідно до законодавства України добровільно не знялись з реєстраційного обліку та не зареєстрували своє нове місце перебування, чим порушують право власності позивача, перешкоджаючи йому розпоряджатися своєю власністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву, якою просять розгляд справи проводити за відсутності представника служби та ухвалити рішення в інтересах та на користь дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування садового будинку від 16.02.2021 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Підлісецькою О.О. позивачу [PERSON] належить садовий будинок [ADDRESS] (а.с. 7-9). Згідно відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 09.07.2020 року по теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69, 70). Як вбачається з акту про встановлення факту не проживання громадян від 11 липня 2022 року, посвідченого головою правління СТ «Плодовий», внаслідок обстеження садового будинку [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають за вказаною адресою починаючи з жовтня 2018 року по даний час (а.с. 59). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили обставини викладені позивачем в позовній заяві. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що у [PERSON] та [PERSON] немає встановлених законом підстав користуватися садовий будинком. Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю. З викладеного,

Outcome: approved