Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

14 жовтня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 22 травня 1994 року позивач з відповідачем перебувають у шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вже більше 9 років як сторони припинили спільне проживання, проживають окремо. Причиною цьому є неправильна поведінка відповідача. Сім`я фактично розпалася. Постійні сварки та скандали зруйнували їх почуття і позивач вважає, що сім`я існує тільки формально. [PERSON] стверджує, що у неї з [PERSON] абсолютно різні погляди на життя та спільне проживання. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим та недоцільним, тому що вони пройшли шлях розриву та примирення, однак це не дало ніяких результатів та змін у відносинах, а тому примирення неможливе. З огляду на викладене, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Додатково вказала, що позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Просить не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 14 листопада 2022 року та 30 листопада 2022 року не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 22.05.1994 між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Буртівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, за актовим записом №5. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на небажання позивача змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи те, що позивач у своїй заяві просить не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати, суд дійшов висновку, що судові витрати варто залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved