Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

27 вересня 2022 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Єрмак Олег Віталійович, через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом та просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 червня 2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 797. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 797. За час шлюбу в них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення позивача до суду стало те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, поступово втратили почуття любові та зрозуміли, що не зійшлися характерами, між ними втрачені усі фізичні та духовні зв`язки, спільне господарство не ведуть з 24 лютого 2022 року, фактичні шлюбні відносини між ними припинені та шлюб перетворився на формальність. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача. Будь-які спори стосовно майна відсутні. Сторони досягли згоди, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з позивачем, відповідач братиме участь в їх утриманні та вихованні. Ухвалою судді від 12 жовтня 2022 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 07 листопада 2022 року. Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року судовий розгляд справи було відкладено на підставі пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України і призначено нове судове засідання на 17 листопада 2022 року. Позивач та\~її представник\~у призначене\~ судове\~засідання не\~з`явилися,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлені\~належним чином.\~Представник позивача\~адвокат Єрмак\~О.В.\~через систему\~«Електронний суд»\~надіслав заяву,\~в якій\~просив провести\~розгляд справи\~без участі\~позивача та\~її представника,\~позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Через систему «Електронний суд» надіслав клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 червня 2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 25 червня 2016 року зареєстрували шлюб у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 25 червня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 797. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с.13). Під час шлюбу в них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, матір`ю позивач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи ( а.с.14-15). Як вбачається зі змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду стало те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, поступово втратили почуття любові та зрозуміли, що не зійшлися характерами, між ними втрачені усі фізичні та духовні зв`язки, спільне господарство не ведуть з 24 лютого 2022 року, фактичні шлюбні відносини між ними припинені та шлюб перетворився на формальність, збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача. Будь-які спори стосовно майна відсутні. Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у частині першій статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається зі змісту позовної заяви, між сторонами відсутні будь-які спірні питання стосовно майна, набутого за час шлюбу. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , залишаються проживати разом з позивачем, а відповідач братиме участь в їх утриманні та вихованні. Відповідно до статті 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За змістом частини першої статті 142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то, виходячи зі змісту статей 141- 142 ЦПК України, на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 496 гривень 20 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved