Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. \~ В\~обґрунтування позовних\~вимог [PERSON] \~зазначає,\~що відповідач [PERSON] є батьком її дочки [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття і навчається у Державному навчальному закладі «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище» за професією « [PERSON] », гр. 204, на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023. Позивач [PERSON] вказує, що до повноліття дочки відповідач сплачував аліменти на її утримання, однак після досягнення дочкою повноліття відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання, хоча має таку можливість, оскільки відповідач є здоровим, працездатним та офіційно працює, інших аліментних зобов`язань він не має. При цьому, дочка проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні. Позивач вказує, що її дохід складається лише із заробітної плати у розмірі 6\~500,00 грн і вона не в змозі самостійно утримувати дочку. Посилаючись на\~вказані обставини,\~позивач просить\~стягувати щомісячно\~з відповідача\~на її\~користь на\~утримання повнолітньої\~дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з дня подання позову до суду та до досягнення дочкою віку 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 19.08.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, згідно якого він позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування відзиву на позов відповідач вказує, що 15 липня 2022 року їхній спільній з позивачем дочці Поліні виповнилося 18 років і цього ж дня вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і з цього часу вона має прізвище [PERSON] . Позовна заява датована 21 липня 2022 року. Тобто, на час подання позову до суду їхня дочка [PERSON] вже перебувала у зареєстрованому шлюбі та мала прізвище [PERSON] , але позивач [PERSON] умисно ввела суд в оману і у позовній заяві не зазначила про державну реєстрацію шлюбу дочки з [PERSON] та про зміну дочкою прізвища з [PERSON] на [PERSON] . Враховуючи те, що дочка та [PERSON] створили окрему сім`ю, то обов`язок утримувати дружину, яка навчається, перейшов до її чоловіка [PERSON] . З початку 2022 року їхня з позивачем дочка [PERSON] перебуває на дистанційній формі навчання і постійно проживає разом з чоловіком та матір`ю в смт Диканька Полтавської області. Тобто, додаткових витрат на утримання дочки, безпосередньо пов`язаних з її навчанням, у її матері позивача по справі [PERSON] не має. Відповідач вказує, що він по мірі можливості добровільно надає матеріальну допомогу своїй дочці Поліні. Позивач [PERSON] надала суду заперечення на відзив. У цьому запереченні позивач вказує, що станом на 21 липня 2022 року, тобто на час подання позову до суду, їхня спільна з відповідачем дочка [PERSON] дійсно вже була заміжня, однак паспорт у неї був ще на прізвище [PERSON] . Дочка навчається на денній формі навчання в ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище» за професією «Кухар. Кондитер». З 01 вересня 2022 року навчання проходить за змішаною формою навчання не з вини дочки, а у зв`язку із воєнним станом в Україні. Дочка дійсно зареєструвала шлюб 15 липня 2022 року, але як до цього моменту, так і на теперішній час дочка проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що до 15 липня 2022 року дочка [PERSON] знаходилася на її повному утриманні як учениця та студентка. Для навчання необхідно було надавати кошти на проїзд до м. Полтави, харчування, одяг, лікування, на закупівлю продуктів на практичні заняття, оплату гуртожитку і тому подібне. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] вводить суд в оману, зобов`язуючись, що буде добровільно надавати дочці матеріальну допомогу по мірі можливості. До цього моменту [PERSON] як батько добровільно не надавав коштів неповнолітній ще тоді дочці, крім деяких поодиноких випадків. Зокрема, після настирливих прохань та вимог. З 2011 року по теперішній час всього 2-3 рази. З січня 2022 року по травень 2022 року від відповідача не надходило жодних виплат аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Станом на 21 липня 2022 року та по теперішній час [PERSON] має заборгованість по виплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Позивач вказує, що з відповідача здійснювалося стягнення аліментів не з усіх його доходів, а саме з його двох пайових земельних ділянок у с. Петро-Давидівка Полтавського району Полтавської області (6,97 га, 6,41 га) та однієї пайової земельної ділянки в смт Диканька Полтавської області (3,68 га). У користуванні відповідача, як учасника АТО, також є земельна ділянка площею 2,00 га в с. Петро-Давидівка Полтавського району Полтавської області. З січня 2015 року по квітень 2016 року відповідач був призваний на військову службу [NUMBER] (АТО), де він також отримував певні кошти, але стягнень на аліменти з цих коштів також не було. Аліменти нараховувалися лише за основним місцем роботи відповідача. Аліменти з коштів, які [PERSON] отримував за користування земельними ділянками, донькам не перераховував і не надавав ніякої матеріальної допомоги. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] відповідь на заперечення позивача на відзив суду не надав. \~ Третя\~особа [PERSON] \~ у визначений їй ухвалою судді строк пояснення щодо позову чи інших заяв або клопотань суду не подала. Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що з 27 липня 1997 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с. 4/. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками третьої особи у справі [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час досягла повноліття /а.с. 3/. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] та після державної реєстрації шлюбу її прізвище [PERSON] . Станом на 21 липня 2022 року, тобто на день подання позову до суду, третя особа у справі ще мала паспорт на прізвище [PERSON] . З копії паспорта третьої особи у справі вбачається, що він був виданий на ім`я [PERSON] [INFO] , тобто вже після надходження позову до суду. Відповідно до довідки Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище» від 15.07.2022 № 258, [PERSON] , [INFO] дійсно зарахована до цього навчального закладу за професією «Кухар. Кондитер» гр. 204. Форма навчання денна. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року /а.с. 5/. З вказаної вище довідки вбачається, що [PERSON] навчається за денною формою навчання, а тому не має можливості працювати та самостійно заробляти собі на життя. З відзиву на позов та заперечення на відзив вбачається, що з 01 вересня 2022 року повнолітня дочка сторін у справі перебуває на дистанційній формі навчання. Суд вважає необґрунтованим та безпідставним твердження відповідача у відзиві на позов про те, що так як дочка перебуває на дистанційній формі навчання, то витрати на її утримання, пов`язані з її навчанням, відсутні, адже навіть при дистанційній формі навчання остання має потребу у придбанні навчальної літератури, канцелярського приладдя, одягу, продуктів харчування. Крім того, для забезпечення здійснення дистанційного навчання необхідні певні гаджети (персональний комп`ютер, ноутбук, планшет, телефон тощо) та постійне забезпечення інтернет-зв`язком, на що необхідні додаткові грошові кошти. Сторонами у справі не заперечувалося те, що їхня повнолітня дочка, яка продовжує навчання, самостійних доходів не має. \~ Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України /далі - СК України/, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними освіти, оскільки у період навчання вони не мають самостійного заробітку та коштів для забезпечення достатнього життєвого рівня, у зв`язку з цим обов`язок по їх утриманню на період навчання, але не більше ніж до досягнення ними двадцяти трьох років, покладається на їх батьків за умови, що батьки спроможні надавати таку допомогу. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітніх дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють їх дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина повинні бути достатніми та співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. \~\~\~\~ \~\~\~\~\~З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є працездатним, нині проходить військову службу за мобілізацією, тобто має постійний дохід у вигляді щомісячних грошових нарахувань. Відповідач також має декілька земельних ділянок, від яких отримує дохід у вигляді орендної плати. [PERSON] на теперішній час ніяких аліментних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки Поліни, яка навчається, не надає. Вказуючи у відзиві на позов про те, що він по мірі можливості добровільно надає дочці Поліні матеріальну допомогу, відповідач при цьому не надав суду жодних доказів на підтвердження цього (наприклад квитанції, чеки про перерахування коштів на рахунок дочки чи позивача для утримання дочки, квитанції про придбання для дочки певних речей, необхідних для її життя, виховання та навчання тощо). Вирішуючи питання стосовно визначення розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, а також те, що як відповідач, так і позивач, як мати, зобов`язані утримувати свою повнолітню дочку Поліну до досягнення нею віку 23 років за умови, що вона буде навчатися, вони обоє мають можливість надавати матеріальну допомогу дочці, так як обоє отримують стабільний щомісячний дохід. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що дочка сторін у справі 15 липня 2022 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і її чоловік відповідно також зобов`язаний дбати зокрема про матеріальне забезпечення своєї дружини. Доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги [PERSON] своїй дружині суду не надано. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, хоча має таку можливість, на спростування чого відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів, відповідач відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку до досягнення нею 23 років, за умови, що та буде навчатися, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182, ст. 200 СК України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що як відповідач, так і позивач, як мати, зобов`язана утримувати свою повнолітню дочку Поліну до досягнення нею віку 23 років за умови, що вона буде навчатися, вони обоє мають можливість надавати матеріальну допомогу дочці, враховуючи те, що дочка сторін у справі вже уклала шлюб та її чоловік відповідно також зобов`язаний дбати про матеріальне забезпечення своєї дружини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне призначити щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років. \~\~\~\~\~Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп підлягає згідно з ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial