Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до суду із позовом до Вікнянської об`єднаної територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить: - встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в с. Мосорівка Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №11 від 02.12.1997. - визнати за [PERSON] , [INFO] , право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС «Мир» с.Самушин Заставнівського району Чернівецької області, розміром 2,29 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), за цільовим призначенням для ведення товарного с/г виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] в с.Мосорівка Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №11 від 02.12.1997. Посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезгадане нерухоме майно. За життя [PERSON] особистого розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті не зробив. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого - [PERSON] , позивач по справі, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а також [PERSON] , яка спадщину не приймала та не претендує на неї. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецкого районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейного Ю.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено через відсутність доказів, що свідчать про прийняття спадщини [PERSON] , а також належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] . Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, попередньо надали до суду заяву із вимогою провести розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - Вікнянської об`єднаної територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області - Ковалюк І.Д. в судове засідання не з`явився, у адресованій до суду заяві просив розгляд справи провести у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Судом встановлено, що [INFO] в с. Мосорівка Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.12.1997. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС «Мир» с.Самушин Заставнівського району Чернівецької області, розміром 2,29 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), за цільовим призначенням для ведення товарного с/г виробництва. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіту не залишав, а тому відкрилася спадщина за законом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Встановлено, що на час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його діти - [PERSON] , 1951 р.н., та [PERSON] , 1957 р.н. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що донька спадкодавця [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . В свою чергу, позивач [PERSON] від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] не відмовився, в шестимісячний термін вступив в управління та володіння спадковим майном. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 449 від 24.10.2022, з якої вбачається, що [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] приняв в установлений шестимісячний строк. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , котрий помер [INFO] , і такий факт необхідно встановити. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно на право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС «Мир» с.Самушин Заставнівського району Чернівецької області, розміром 2,29 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) - звернувся до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №43/02-31/1 від 20.10.2022. Як вбачається із змісту довідок виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 446 від 24.10.2022 та №447 від 24.10.2022 у списках громадян, що отримали право на земельну частку (пай) значиться [PERSON] , який працював у колишньому місцевому колгоспі, що пізніше був реформований у ССС «Мир» (юридична адреса: с. Самушин Чернівецького (колишнього Заставнівського) району Чернівецької області) та згідно схеми розпаювання земельних часток (паїв) земель колективної власності ССС «Мир» [PERSON] , який помер [INFO] , належить земельна частка (пай) на другому полі (урочище «Над горбом») під №75 фізичною площею орієнтовно 2,16 га (2,29 умовних га), що знаходиться за межами населеного пункту с. Мосорівка Чернівецького району Чернівецької області. Надані суду докази суперечностей не містять, ніким не заперечуються та оцінюються судом як достовірні. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» (далі - Указ) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 2 Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Зважаючи на наведене, судом встановлено що [PERSON] за життя, як працівник колгоспу, який пізніше було реформовано у ССС «Мир» (юридична адреса: с.Самушин Чернівецького (колишнього Заставнівського) району Чернівецької області) був включений до списку членів ССС «Мир», які мають право на земельну частку (пай), а отже, набув за життя право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв син померлого [PERSON] . За таких обставин, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved