Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Адвокат Фурманюк Сергій Валерійович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 58\~913,41 гривень, моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 гривень та понесені судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.. Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. 14 серпня 2021 року, о 13.55 годин водій [PERSON] , в селі Дерно, в напрямку села Звірів, Волинської області, керував транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, при виконанні маневру перестроювання не надав перевагу в русі транспортному засобу «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в тій смузі, в яку мав намір перестроюватись [PERSON] , та здійснив з ним зіткнення. 14 серпня 2021 року [PERSON] та [PERSON] склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 7). [PERSON] визнав свою вину у вчиненні вказаної ДТП (а.с. 7). Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0147149 (а.с. 7). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц. У встановленому законом порядку [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта». ПАТ «НАСК «Оранта» було визнано подію ДТП, яка сталася 14 серпня 2021 року за участі транспортних засобів «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] , та «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] страховим випадком, визначено та виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 50\~000,00 гривень (в порядку статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). \~ \~ \~ \~Відповідно до звіту № 359.21К від 28 вересня 2022 року оцінювача [PERSON] було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] за наслідками пошкодження у ДТП, яка сталася 14 серпня 2021 року, в сумі 170\~262,08 гривень. Відповідно до звіту № 525.21К від 28 вересня 2022 року оцінювача [PERSON] було визначено ринкову вартість транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] з врахуванням пошкодження у ДТП, яка сталася 14 серпня 2021 року, в сумі 61\~348,67 гривень. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). \~ \~ \~ \~Внаслідок зазначених обставин, у відповідача [PERSON] виник обов`язок щодо сплати різниці між розміром збитку (з урахуванням залишкової вартості транспортного засобу) та страховим відшкодуванням в сумі 58\~913,41 гривень, які підлягають стягненню безпосередньо з [PERSON] особи, винної за заподіяння матеріальної шкоди. \~ \~ \~ \~При цьому, судом не приймаються до уваги твердження сторони відповідача щодо неналежності доказу звіту № 359.21К від 28 вересня 2022 року та звіту № 525.21К від 28 вересня 2022 року. Суд звертає особливу увагу, що стороною відповідача, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України, не подано до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Крім того, стороною відповідача не реалізоване процесуальне право на подання до суду висновку експерта, складеного на його замовлення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо позовної вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Звертаючись до суду, [PERSON] обґрунтовує свої вимоги пошкодженням належного йому майна, завданням душевного болю, порушенням нормальних життєвих умов і звичок. В суду не виникає сумніву, що внаслідок вищевказаних обставин, позивачу [PERSON] було завдано моральної шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.105 Рішення Європейського суду з прав людини по справі по справі «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003 вказано, що «Суд зауважує, що деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п. 96). Але це не заважає Суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Позивачем на засадах змагальності сторін належним чином мотивовано та доведено суду заподіяння йому моральної шкоди, що не викликає в суду будь-яких сумнівів. Однак, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, частковим визнанням стороною відповідача позовних вимог в цій частині, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 10\~000, гривень є завищеними, та їх розмір не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 1\~000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 992,40 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем було понесено та документально підтверджено судові витрати у зв`язку з підготовкою експертних висновків на замовлення сторони, в загальній сумі 3 900,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат у зв`язку з підготовкою експертних висновків на замовлення сторони, в сумі 3 900,00 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial