Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в належному їй житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Стягнути з відповідача судові витрати. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона є власником домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . У належному їй житловому будинку зареєстрований її син [PERSON] , який з 2012 року там не проживає, так як виїхав на постійне місце проживання в Черкаську область. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує її, позивачки, право на володіння, користування та розпорядження належним їй житловим приміщенням, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Ошуст С.Є. не прибули, останній направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка є власником будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.04.2007 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.04.2007 (а.с.6-7). Актом обстеження домоволодіння складеного комісією Небилівського старостинського округу №12 від 26.08.2022 підтверджено, що [PERSON] , зареєстрований але фактично не проживає у будинку, що знаходиться в [ADDRESS] на протязі двадцяти років. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинку, який знаходиться [ADDRESS] . За змістом ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Оскільки, відповідач не живе у належному позивачу житловому будинку більше встановлених законом строків без поважних причин, то він втратив право на проживання там і підлягає зняттю з реєстрації у судовому порядку. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користуванням житловим приміщенням в [ADDRESS] є підставною. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка [PERSON] понесла документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. та 1000 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги, а тому такі витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.15,16,319, 405 ЖК України,

Outcome: approved