Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обгрунтовує тим, що 12 березня 2005 року, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №321. 02 грудня 2020 року рішенням Ковпаківського районного суду по справі №592/9856/20 шлюб між нею та відповідачем розірваний. 22 грудня 2020 року рішенням Ковпаківського районного суду по справі №592/12098/20, позовні вимоги [PERSON] задоволені та стягнуто з Відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] , які проживають разом з [PERSON] . За час спільного проживання в шлюбі з відповідачем було набуте спільне нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру загальною площею 62,46 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Квартиру придбали на ім`я відповідача за договором купівлі-продажу квартири від 26.12.2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., зареєстрований в реєстрі за №4613. В квартирі проживає на даний час вона разом зі своїми неповнолітніми доньками. Їй стало відомо, що відповідач проживає з іншою жінкою, з якою має намір одружитися, тобто створити нову сім`ю. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на квартиру 1/1 зареєстровано за відповідачем, тому вона бажає в судовому порядку визнати своє право на частку квартири, яка була придбана за спільні кошти її та відповідача під час шлюбу. Будь-якої домовленості, або шлюбного договору, між нею та відповідачем щодо прав власності на квартиру, не має. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким поділити нерухоме майно, трьох кімнатну квартиру загальною площею 62,46 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частину цієї квартири. У судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] , про поділ майна набутого під час шлюбу, він визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 12 березня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис №321. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.12.2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, за актовим записом №321 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.5), та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Під час перебування у шлюбі сторонами було набуте майно, а саме, трьохкімнатна квартира, загальною площею 62,46 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири 26.12.2017 року (а.с.12-14), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2017 року (а.с.15), копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] (а.с.16-18), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що спірна квартира була придбана за спільні кошти подружжя в інтересах сім`ї та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом, майно, придбане подружжям, є спільною власністю чоловіка та дружини (частина 3 статті 61 СК України). Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved