Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

28.10.2022 року до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Маринюк С.О., до Ганнопільської сільської ради про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області на підставі сертифікату серії ХМ №031106. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори, щоб оформити свої спадкові права, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат про право на земельну частку (пай) втрачений. Враховуючи те, що на даний час позивач не може в позасудовому порядку оформити своїх спадкових прав, тому він звернувся до суду та просить визнати за ним право на спадкове майно: земельну частку пай розміром 1,92 умовних кадастрових га, що знаходиться на території Ганнопільської (Великоснитської) сільської ради Шепетівского району Хмельницької області, яка належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] на підставі втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) сері ХМ №031106. 28.10.2022 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження. Підготовче судове засідання по справі призначено на 23.11.2022 року. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити за його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву відповідно до якої просив суд справу розглянути за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами. Проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовче засідання представник відповідача подав заяву в якій вказав, що заперечень проти позову не має. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Таким чином суд, приймаючи до уваги заяву позивача та його представника, заяву відповідача дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно даних копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Великоскнитською сільською радою Славутського району Хмельницької області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 23 (а.с. 5). Після [PERSON] нотаріусом заведена спадкова справа № 50/2022 (а.с. 12). Згідно даних заповіту від 26 грудня 2006 року № 198, посвідченим секретарем Малоскнитської сільської ради, [PERSON] заповів [PERSON] право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ХМ № 031106 (а.с. 6). Згідно відповіді Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.07.2022 № 1464/281-22 - [PERSON] дійсно був власником сертифіката на земельну частку ( пай) із земель колективної власності колишнього АТ закритого типу " Мирне" серії 031106, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 893 на території Ганнопільської (Великоскнитської) сільської ради. Даний сертифікат втрачений, що підтверджується копією газети «Трудівник Полісся» з оголошенням про втрату сертифікату від 07.07.2022 № 27. Вартість земельної частки (паю) на території Ганнопільської сільської ради по сертифікату серії ХМ № 031106 з врахуванням коефіцієнтів індексації на день смерті [PERSON] становила 18273 грн. розмір земельної частки (паю) - 1,92 ум.кад. га. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 031106 держаний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався (а.с. 10, 11). Згідно відповіді нотаріуса від 27.10.2022 № 110/02-14, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання прав власності на земельну частку (пай), оскільки у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 031106, розташованого на території Ганнопільської сільської ради, які б підтвердили право власності на це спадкове майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набув майнове право на земельну частку ( пай) то відповідно, і спадкоємець, позивач у справі, набув відповідне право в порядку спадкування. Вимогами ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавстом України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавстовм порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику в порядку спадкування" зокрема, п.11 " При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку ( пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку ( пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку ( пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку ( пай), тощо при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку ( пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 " Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідно норми ЦК. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток ( паїв) у нактурі ( на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності. на землю". Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну ділянку ( пай); реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 ЗУ " Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток ( паїв)" від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку ( пай) є сертифікат на право на земельну частку ( пай), виданий районною ( міською) державною адміністрацією. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] який помер [INFO] мав право на земельну частку ( пай) із земель колективної власності колишнього АТ закритого типу " Мирне" на території Ганнопільської ( Великоскнитської) сільської ради розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 031106. Зазначений сертифікат було втрачено, що позбавляє позивача, як спадкоємця, оформити свої спадкові права на зазначене право спадкодавця, яке входило до складу спадщини. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивач не має змоги отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай), підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved