Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

у серпні 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 4, 2301 га, кадастровий номер 5323082200:00:003:0362, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області. 08.12.2015 між ним та відповідачем укладений договір оренди цієї землі, відповідно до умов якого орендна плата вноситься орендарем в розмірі 8313,53 грн, обчислення її розміру здійснюється з урахуванням індексів інфляції від 01.01.2014, строк виплати до 31 березня та останній день вересня кожного року. Позивач звертався з позовом про стягнення орендної плати за 2019-2021 роки з ТОВ «Чиста криниця» станом на 31.01.2022 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 30.06.2022 по справі № 948/88/22 визнано борг ТОВ «Чиста криниця» по орендній платі з врахуванням інфляції станом на 01.01.2022 в розмірі 62\~985,43 грн, пеня та 3% річних нараховані з врахуванням 31.01.2022. 20.07.2022 ТОВ «Чиста криниця» сплатила суму визнану судом станом на 31.01.2022 року. Натомість позивач стверджує, що відповідач за 2019-2021 роки не виплатив втрати на інфляцію з 01.01.2022 по 19.07.2022 та пеню й 3% річних за цей же період, а тому він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь 86 629,55 грн за порушення умов договору оренди землі від 08.12.2015, кадастровий номер 5323082200:00:003:0362, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області, яка складається станом на 20.07.2022 із суми витрат на інфляцію 11 242,90 грн, пені 74 511,76 грн, 3% річних 874,89 грн, а також стягнути з відповідача на його користь усі судові витрати. Ухвалою від 29.08.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 24). У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки відповідачу (а.с.26-32, 41-43), позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.38), представник відповідача причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши письмові докази у справі. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4, 2301 га, кадастровий номер 5323082200:00:003:0362, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с. 8, 11-12). 08 грудня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Чиста криниця» укладений Договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області, загальною площею 4, 2301 га (а.с. 9-10). Загальна норма права, визначена частиною другою статті 409 ЦК України, передбачає, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. За змістом статті 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 524, 533-535 і 625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Дійсно, відповідно до пунктів 6-8 Договору оренди землі від 08.12.2015 року, укладеного між сторонами, договір укладається на 10 років, орендна плата вноситься орендарем з розрахунку на перше січня 2015 року у грошовій формі 8313,53 грн, її обчислення здійснюється з урахуванням індексів інфляції від першого січня 2014 року та вноситься до 31 березня, та останній день вересня кожного року (а.с. 9). Пунктом 12 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,7% несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 9). Згідно з розрахунками позивача, викладеними у змісті позовної заяви: 1) втрати на інфляцію за несвоєчасну виплату за січень липень 2022 року: (індекс інфляції за січень червень 117,4%, за 19 діб липня: 0,7% *19/31=0,45%): 62985,43 грн * 117,4% * 100,45% - 62985,43 грн = 11\~242,90 грн; 2) пеня за період з 01.02. по 19.07.2022 (за 169 діб): 62985,43 грн * 0,7% * 169 діб = 74511,76 грн; 3) 3% річних за період з 01.02. по 19.07.2022 (за 169 діб): 62985,43 грн * №% * 169/365 (діб) = 874,89 грн. Усього: 11242,90 + 74511,76 + 874,89 = 86629,55 грн (а.с. 3). 05 липня 2022 року позивач направив відповідачу претензію на суму 83061, 93 грн, яка останнім не отримана (а.с. 13, 14). Водночас позивачем не надано суду постанову Полтавського апеляційного суду від 30.06.2022 року по справі № 948/88/22 та документи щодо дати проведення оплати відповідачем за вказаним рішенням, що унеможливлює визначити грошове зобов`язання відповідача за вказаним рішенням та дату розрахунку. Відповідно до частини першої статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, тягар доказування обґрунтованості заявлених позовних вимог покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина\~\~не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Враховуючи викладене, суд на підставі оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності грошового зобов`язання відповідача перед позивачем за рішенням суду та невчасну виплату такого зобов`язання, а тому в задоволенні позову потрібно відмовити в повному обсязі. Судові витрати у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed