Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просив скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3523193200:02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, номер запису про право власності 32547872 від 19 липня 2019 року. Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року у справі № 2-1080 позивач набув право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , яка раніше належала відповідачеві [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 008206, виданого 25.03.2002 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (надалі - Маловисківська РДА), зареєстрованого за № 5931. 4 грудня 2006 року розпорядженням голови Маловисківської РДА № 620-р, на підставі зазначеного рішення суду, визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 008206, виданого 25.03.2002 року на ім`я [PERSON] , а земельну ділянку № [NUMBER] площею 6,53 га передано у власність позивачеві [PERSON] 13 червня 2007 року позивач [PERSON] згідно розпорядження голови РДА отримав державний акт на право приватної власності на землю серії КР № 093399 на земельну ділянку № [NUMBER] та реєстрував його в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 12. 19 липня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 6,5259 га за [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 008206, виданого 25.03.2002 року, який було визнано недійсним. Позивач вважає, що державна реєстрація права власності є похідною від правовстановлюючого документу і якщо такий правовстановлюючий документ є недійсним, то і державна реєстрація також є недійсною. 23 вересня 2020 року позивач [PERSON] надіслав до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3523183200:02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на спірну земельну ділянку (а.с. 38, 47). 6 червня 2022 року представник позивача надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3523193200:02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, проведену 19 липня 2019 року, номер запису про право власності 32547872, а також визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3523193200:02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 171). 9 квітня 2021 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачеві у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що відповідач не погоджується з обставинами, які викладені у позовній заяві. Відповідач зазначив, що рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2006 року в справі № 2-1080, на підставі якого головою Маловисківської РДА видано розпорядження від 4.02.2006 року № 620-р, скасовано ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.04.2009 року. Відповідач вважає себе єдиним власником земельної ділянки площею 6,53 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0109 згідно з записами у державному акті на право приватної власності серії ІІІ-КР № 008206, що додатково підтверджується довідкою Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 31.07.2020 року № 352. Відповідач зазначив, що його не було ознайомлено з розпорядженням голови Маловисківської РДА від 4.12.2006 року № 620-р, але вважає, що у зв`язку зі скасуванням судового рішення, на підставі якого було видане зазначене розпорядження, то і саме розпорядження є недійсним з 14 квітня 2009 року. Відповідач стверджував, що про зазначені обставини він дізнався у липня 2020 року та вказав, що неодноразово звертався до посадових осіб Маловисківської РДА щодо скасування розпорядження голови Маловисківської РДА від 4.12.2006 року № 620-р, але позитивної відповіді не отримав. Відповідач не згоден з діями посадових осіб Маловисківської РДА. Крім того, відповідач зазначив, що голова Маловисківської РДА, ухваливши розпорядження від 4.12.2006 року № 620-р щодо визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 008206, виданого 25.03.2002 року, перевищив свої повноваження, оскільки зазначений державний акт у судовому порядку недійсним не визнавався. Відповідач вважає, що вимоги про скасування запису в реєстрі не можуть бути задоволені до відповідача, як фізичної особи, оскільки він не виконує функції державної реєстрації прав (а.с. 83-90). 28 лютого 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 23). 14 липня 2021 року ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 143). 18 січня 2022 року ухвалою судді поновлено провадження у справі (а.с. 150). 1 лютого 2022 року ухвалою суду до участі в справі залучено правонаступника відповідача [PERSON] (а.с. 153). 11 серпня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 180). 11 жовтня 2022 року ухвалою суду частково задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі в справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Великосеверинівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 187-188). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 5 березня 2002 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, на підставі розпорядження від 23.03.2002 року № 79-р, на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КР № 008206 щодо права власності на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 3523183200:02:000:0109, площею 6,53 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради (а.с. 13, 101-102). 19 липня 2019 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області Клюшник А.О. зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3523183200:02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області; підстава виникнення права власності - державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 008206, виданий 25.03.2002 року (а.с. 14-15, 92-100). 4 грудня 2006 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області Небогою О.І. ухвалено розпорядження № 620-р, відповідно якому визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року № 79-р стосовно гр. [PERSON] ; на підставі рішення Маловисківського районного суду № 2-1080 від 29 вересня 2006 року визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР № 008206 від 25.03.2002 року, виданий на ім`я [PERSON] ; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 6,53 га, в тому числі ріллі 6,53 га № 109 згідно схеми поділу земель по КСП ім. Щорса Мануйлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифіката серії КР № 0256258 (КР 003081) (а.с. 16, 129). 13 червня 2007 року на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 4.12.2006 року № 620-р видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 093399 щодо права власності [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,53 га, кадастровий номер 3523100000:02:002:0109 (а.с. 17). Згідно листів-відповідей начальника відділу в Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 81/115-20 від 21.02.2020 та № 222/115-20 від 24.09.2020 земельні ділянки з кадастровими номерами 3523183200:02:000:0109 та 3523100000:02:002:0109 це є одна і та сама земельна ділянка (а.с. 28, 43). 2 грудня 2020 року суддею Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі № 340/5332/20 за адміністративним позовом [PERSON] до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправною відмову у вчиненні певних дій та визнання незаконним і скасування пункту розпорядження (а.с. 58-59). 29 вересня 2006 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області у справі № 2-1080 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 003081 площею 6,53 в умовних кадастрових гектарах на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району (КСП ім. Щорса), укладеного 3 січня 2001 року між [PERSON] і [PERSON] та зобов`язано Маловисківську районну державну адміністрацію змінити прізвище, ім`я, по батькові власника вказаного сертифікату, вказавши, що його власником є [PERSON] (а.с. 61). 14 квітня 2009 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області задоволено апеляційну скаргу прокурора Маловисківського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, скасовано рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року з направленням справи на новий розгляд в той же суд іншим суддею (а.с. 62, 118). 10 липня 2020 року громадянин [PERSON] звернувся до голови Маловисківської РДА із запитом стосовно чинності розпоряджень голови від 4.12.2006 року № 620-р та від 25.03.2002 року № 79-р, а також надання належним чином засвідчених копій цих розпоряджень (а.с. 63, 106-107). 10 вересня 2020 року заступником голови районної державної адміністрації відповідачеві роз`яснено порядок скасування розпорядження голови державної адміністрації (а.с. 64, 113). 20 липня 2020 року головою Маловисківської РДА повідомлено відповідачеві про те, що розпорядження від 4.12.2006 року № 620-р не визнавалося таким, що втратило чинність (а.с. 108). 1 жовтня 2020 року головою Кіровоградської обласної державної адміністрації відмовлено відповідачеві [PERSON] у скасуванні розпорядження голови Маловисківської РДА від 4.12.2006 року № 620-р, з посиланням на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.04.2009 року у справі № 22-741/2009 року, якою скасовано рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2006 року з направленням справи на новий розгляд в той же суд іншим суддею та рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2009 року у справі № 2-703/2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , яким визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) від 3 січня 2001 року (а.с. 65, 116). 23 грудня 2009 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області за наслідками нового судового розгляду у справі № 2-703/2009 визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП імені Щорса, розміром 6,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії КР № 003081, виданого на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18.03.1996 року № 119-р, укладений 3 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 68, 117). 3 лютого 2021 року Кіровоградським окружним адміністративним судом закрито провадження у справі № 340/5332/20 та роз`яснено правила підвідомчості для вирішення даного спору (а.с. 71-72, 78). 30 липня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до прокурора Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Танривердієва І.М. з проханням проведення перевірки викладених фактів та вжиття заходів прокурорського реагування (а.с. 103-104). 30 липня 2020 року прокурором повідомлено відповідачеві про те, що чинним Законом України "Про прокуратуру" функції представництва інтересів громадян на прокуратуру не покладено (а.с. 105). 23 березня 2001 року головою Маловисківської РДА ухвалено розпорядження № 79-р, яким громадянину [PERSON] передана у власність земельна ділянка № [NUMBER] , площею 6,53 га (а.с. 127-128). [INFO] помер громадянин [PERSON] (а.с. 139). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 361/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина [PERSON] (а.с. 146-149). Аргументи позивача полягають в тому, що він набув право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 6,53 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Відповідач [PERSON] незаконно зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на землю, який визнано недійсним. Аргументи відповідача зводяться до того, що рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2006 року в справі № 2-1080, на підставі якого головою Маловисківської РДА видано розпорядження від 4.02.2006 року № 620-р, скасовано ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.04.2009 року. Відповідач вважає себе єдиним власником земельної ділянки площею 6,53 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0109 згідно з записами у державному акті на право приватної власності серії ІІІ-КР № 008206, що додатково підтверджується довідкою Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 31.07.2020 року № 352. Відповідач зазначив, що розпорядження голови Маловисківської РДА від 4.12.2006 року № 620-р прийнято з перевищенням повноважень державного органу. На думку відповідача у зв`язку зі скасуванням судового рішення, на підставі якого було видане зазначене розпорядження, і саме розпорядження є недійсним з 14 квітня 2009 року. Відповідач вважає, що вимоги про скасування запису в реєстрі не можуть бути задоволені до нього як фізичної особи, оскільки він не виконує функції державної реєстрації прав. Надаючи правову оцінку обгрунтованості аргументам, які наведені учасниками справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з пунктом 4 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України (у редакції закону, яка діяла на час виникнення правовідносин, станом на день укладення договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), тобто на 3 січня 2001 року) Президент України протягом трьох років після набуття чинності Конституцією України має право видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем`єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому статтею 93 цієї Конституції. Пунктом 2 Указу Президента України від 21.04.1998 року № 332/98 "Про захист прав власників земельних часток (паїв)" (у редакції, яка діяла станом на 3 січня 2001 року) установлено, що договори купівлі-продажу, дарування, міни права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, після нотаріального посвідчення підлягають реєстрації районною державною адміністрацією за місцезнаходженням колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства з внесенням відповідних змін до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 2.2 Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, затвердженого наказом Мін`юсту України та Держкомзему України від 6.06.1996 року № 14/5; 48 (у редакції, яка діяла станом на 3 січня 2001 року) громадяни мають право продавати або іншими способами відчужувати (заповідати, дарувати, обмінювати) без зміни цільового призначення земельні ділянки, а також право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом. У випадках продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, переважне право на його придбання мають члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, а також селянські (фермерські) господарства та громадяни, які мають право їх створити. Аналіз наведених правових норм дає підставу для висновку про те, що станом на 3 січня 2001 року чинне законодавство України дозволяло купівлю-продаж права на земельну частку(пай). 29 вересня 2006 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі № 2-1080 про визнання договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) дійсним, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 003081 площею 6,53 в умовних кадастрових гектарах на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району (КСП ім. Щорса), укладеного 3 січня 2001 року між [PERSON] і [PERSON] та зобов`язано Маловисківську районну державну адміністрацію змінити прізвище, імя, по батькові власника вказаного сертифікату, вказавши, що його власником є [PERSON] ; строк для оскарження судового рішення - протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Відповідно до описової частини судового рішення відповідач [PERSON] брав участь у судовому засіданні та визнав пред`явлений позов у повному обсязі. На підставі зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили, 4 грудня 2006 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області Небогою О.І. видано акт індивідуальної дії - розпорядження № 620-р від 4.12.2006 року "Про втрату чинності розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року № 79-р", згідно якому визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року № 79-р стосовно гр. [PERSON] , визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР № 008206 від 25.03.2002 року, який виданий на ім`я [PERSON] , передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 6,53 га, в тому числі ріллі 6,53 га № 109 згідно схеми поділу земель по КСП ім. Щорса Мануйлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату серії КР № 0256258 (КР 003081). Суд наголошує на тому, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Визначення індивідуального акту наведено в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23.06.97 № 2-зп у справі № 3/35-313, у якого зазначено, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію". Тобто, індивідуально-правові (ненормативні) акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів, вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів, розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Відповідно до пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 № 9-рп/2008 у справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи правового акту індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію. Отже такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) чи фізичнодіяльнісній (конклюдентній) формах. Більш як через два роки від дня виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2006 року прокурор Маловисківського району Кіровоградської області в інтересах Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернувся з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду першої інстанції, яке на той час було виконано. 14 квітня 2009 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області частково задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд в той же суд іншим суддею. Мотиви скасування рішення суду від 29.09.2006 року - суд вирішив питання про обов`язки Маловисківської районної державної адміністрації, яка не брала участь у справі. 23 грудня 2009 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області за наслідками нового судового розгляду в справі № 2-703/2009 позов [PERSON] задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП імені Щорса, розміром 6,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії КР № 003081, виданого на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18.03.1996 року № 119-р, укладений 3 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] . У описовій частині рішення зазначено, що відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, тобто відповідач достовірно знав про те, що позивач [PERSON] набув право на земельну частку (пай), яка до 3 січня 2001 року належала відповідачеві [PERSON] . Рішення набрало законної сили 7 квітня 2010 року. Реалізуючи своє право позивач [PERSON] 13 червня 2007 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 093399 щодо права власності на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,53 га, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, і таким чином набув право власності на спірну земельну ділянку. Не зважаючи на вищевикладені обставини та визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, громадянин [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, якого на момент подання документів - не мав. 19 липня 2019 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області Клюшник А.О. незаконно зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка на той час заявникові не належала, у зв`язку з тим, що [PERSON] за договором купівлі-продажу від 3 січня 2001 року, який визнано дійсним у судовому порядку, продав право на земельну частку (пай), що належало продавцеві згідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 003081. Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом (частина 2 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами 2 та 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України). У справі, що розглядається позивачем [PERSON] доведено факт набуття права на земельну частку (пай) на підставі договору купівлі-продажу від 3 січня 2001 року, який визнано дійсним у судовому порядку, згідно до якого відповідач [PERSON] продав право на земельну частку (пай), що належало продавцеві згідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 003081. Позивачем доведено факт набуття права власності на спірну земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,53 га, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивачем доведено, що 19 липня 2019 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області незаконно зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка на той час заявникові не належала. Тому, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3523193200:02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, проведену 19 липня 2019 року, номер запису про право власності 32547872. У частині позовних вимог про визнання права власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер 3523193200:02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК України). Згідно із частиною 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Судом встановлено, що 5 березня 2002 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, на підставі розпорядження від 23.03.2002 року № 79-р, на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КР № 008206 щодо права власності на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 3523183200:02:000:0109, площею 6,53 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради. 13 червня 2007 року на підставі розпорядження Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 4.12.2006 року № 620-р видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 093399 щодо права власності [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,53 га, кадастровий номер 3523100000:02:002:0109. У розпорядженні голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 4.12.2006 року № 620-р зазначено, що визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року № 79-р стосовно гр. [PERSON] ; на підставі рішення Маловисківського районного суду № 2-1080 від 29 вересня 2006 року визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР № 008206 від 25.03.2002 року, виданий на ім`я [PERSON] ; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 6,53 га, в тому числі ріллі 6,53 га № 109 згідно схеми поділу земель по КСП ім. Щорса Мануйлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифіката серії КР № 0256258 (КР 003081). Згідно листів-відповідей начальника відділу в Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 81/115-20 від 21.02.2020 та № 222/115-20 від 24.09.2020 земельні ділянки з кадастровими номерами 3523183200:02:000:0109 та 3523100000:02:002:0109 це є одна і та сама земельна ділянка. Тобто, у державному акті на право власності на земельну ділянку серії КР № 093399 щодо права власності [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6,53 га, невірно зазначено кадастровий номер земельної ділянки, як 3523100000:02:002:0109. Тому, спосіб захисту у виді визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем є ефективним, оскільки це право оспорюється відповідачем. Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що він є єдиним власником спірної земельної ділянки площею 6,53 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0109 згідно з записами у державному акті на право приватної власності серії ІІІ-КР № 008206, оскільки відповідач продав своє право на земельну частку (пай) згідно отриманого сертифікату за договором купівлі-продажу від 3 січня 2001 року. Після скасування судового рішення від 29 вересня 2006 року Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі № 2-1080, під час нового судового розгляду у справі № 2-703/2009, в якому приймав участь відповідач, рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2009 року визнано дійсним укладений договір купівлі-продажу від 3 січня 2001 року. Рішення суду набрало законної сили 7 квітня 2010 року. Розпорядження голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 4.02.2006 року № 620-р є індивідуально-правовим (ненормативним) актом, юридична чинність якого вичерпалася його виконанням. Тому, суд вважає думку відповідача про те, що зазначене рішення втратило законну силу у зв`язку зі скасуванням рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2006 року в справі № 2-1080 - помилковим. Довідка Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 31.07.2020 року № 352 є інформативним документом, а не правовстановлюючим, тому не може підтверджувати право власності на земельну ділянку. Відповідно обставин, які викладені у позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог, предметом спору між позивачем і відповідачем є незаконна реєстрація відповідачем права власності на спірну земельну ділянку, тому зазначений спір про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно суд розглядає як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку відповідачем, який зареєстрував речове право на це майно. Тобто, зазначений спір не має ознак публічно-правового характеру, а відповідачем у цьому цивільно-правовому спорі може бути лише відповідач, оскільки позовна вимога про скасування державної реєстрації речового права не може бути звернена до державного реєстратора. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] поніс судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3067 гривень 80 копійок (а.с. 3, 37) та витрат на правничу допомогу в сумі 7900 грн (а.с. 6-7), всього 10967 гривень 80 копійок. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved