Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та просила суд Збільшити розмір аліментів з 500 грн. на ј з усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовує свої вимоги тими обставинами, що 04 жовтня 2008 року відділом ДРАЦС Кам`янського РУЮ Черкаської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 500, 00 грн. починаючи з 06 липня 2011 року. Як вбачається з поштових довідок ф. 20, листи не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресат відсутній, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження з додатками відповідачу направлялося двічі. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 16 січня 2013 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 17 (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 08 жовтня 2008 року виконкомом Баландинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, за актовим записом № 01, позивач та відповідач є її батьками (а.с. 5). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданим Миронівським РС УДМС України в Київській області 15 березня 2013 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно копії виконавчого листа виданого Кам`янським районним судом Черкаської області від 14 грудня 2016 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно (а.с. 7). Відповідно до копії рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Згідно довідки виданої органом самоорганізації населення «Комітету мікрорайону «Осокорська садиба» № 14 від 21 жовтня 2020 року, про те що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у Ѕ будинку її чоловіка [PERSON] який належить йому відповідно Свідоцтва на спадщину ВВК № 183896. В тому, що дійсно разом з ними з 2011 року проживає за адресою: [ADDRESS] дочка [PERSON] від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в Ѕ частині будинку який належить на правах власності її матері [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до акту від 16 жовтня 2020 року м. Київ складеного в складі: членів ОСН комітету мікрорайону «Осокорська садиба» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у Ѕ будинку її чоловіка [PERSON] який належить йому відповідно Свідоцтва на спадщину ВВК № 183896, що дійсно разом з ними з 2011 року проживає за адресою: [ADDRESS] дочка [PERSON] від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в Ѕ частині будинку який належить на правах власності її матері [PERSON] (а.с. 10). Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] змінив своє прізвище та ім`я на [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається із матеріалів справи сторони не досягли домовленості між собою про спосіб та розмір утримання їх дитини. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За нормами ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України спосіб стягнення аліментів (частка від заробітку чи тверда грошова сума) за рішення суду визначається за вибором стягувала. Тобто, обов`язок по утриманню дитини покладено як на батька так і на матір. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, який має більший розмір доходів. Законодавством фактично встановлено рівні обов`язки, а отже як відповідач так і позивач повинні фінансово утримувати свою дитину в рівних частина. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ч. 2 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, покликаючись на те, що на даний момент ціни на продукти харчування, комунальні платежі, лікування, одяг, шкільне приладдя, оздоровлення значно зросли, тому витрати на утримання дитини зросли, крім того дитина відвідує музичну школу, гуртки волейболу та карате. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно приписів Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 липня 2022 року - 2744 грн., з 01 грудня 2022 року 2833 грн. Встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а також враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину є обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved