Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

11.07.2022року\~до суду\~звернулася позивач\~із позовом\~в якому\~просила розірвати\~шлюб укладений\~між нею\~та [PERSON] ,\~залишити їй\~дане прізвище.\~Обґрунтувала вимоги\~тим,\~що 20.03.2015\~року вона\~уклала шлюб\~з [PERSON] \~від даного\~шлюбу подружжя\~мають двох\~малолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Сумісне життя\~не склалося\~з частими\~конфліктами,\~різними поглядами\~на життя,\~тому наприкінці\~2021\~року подружні\~стосунки були\~припинені взагалі.\~З вказаних\~підстав звернулася\~до суду\~з позовом, оскільки в подальшому збереження сім`ї вважає неможливим. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, щомісячно по 3500 грн. на кожну дитину до їх повноліття. Витрати по сплаті судового збору та витрати за правничу допомогу теж просила покласти на відповідача. 15.07.2022 року відкрито провадження у справі та в порядку ст.ст.\~274,\~279 ЦПК України\~призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 15.08.2022 року частково задоволено клопотання відповідача, та надано строк подружжю для примирення строком на два місяці. Також вказаною ухвалою було виділено в окреме провадження позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою від 17.20.2022 року поновлено провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник в її інтересах надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за відсутності позивача та її представника, наполягав на задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також в заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки підтримує їх. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 24 СК України\~передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно,\~статтею 56 СК України\~передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст.ст.104,105СК України\~шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу, що має місце у даному випадку. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Статтею 111 СК Українипередбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.2\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, 20 березня 2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №43. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Судом було надано строк на примирення, однак сторони не примирилися, жоден з них не звернувся до суду з заявою щодо відсутності предмету спору, або ж залишення позову без розгляду, навпаки позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач підтримав такі вимоги. Суд встановив, що сім`я розпалась остаточно, відповідач залишив сім`ю. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе і шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України, тому позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне у відповідності ст 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 992,40 грн., а також 750 грн., в якості відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки частина вимог були виділені в окрема провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved