Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі - відповідач), у якому просила: - встановити юридичний факт про те, що померла [INFO] [PERSON] була матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та, відповідно, бабусею позивача; - визнати за позивачем право по спадщині за законом на земельну частку (пай), що на території Липовецької міської ради, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0245043, виданого за розпорядженням Липовецької РДА №77 від 28.03.1997. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , а [INFO] померла бабуся позивача та матір [PERSON] - [PERSON] , а після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що на території Липовецької міської ради, яка належала їй, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0245043. Після смерті [PERSON] позивач спадщину бабусі прийняла фактично вступивши в управління її майном протягом шести місяців. Однак, позивач позбавлена можливості оформити спадщину своєї бабусі через недоведеність нотаріусу факту родинних зв`язків зі спадкодавцем та відсутності оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву і витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно зі свідоцтва про народження матір`ю позивача була [PERSON] (а.с. 9,10). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 11,12). Згідно зі свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Згідно з довідкою, виданою Липовецькою міською радою позивач входила як онука, а [PERSON] як дочка до групи колгоспників, які проживали з головою сім`ї [PERSON] (а.с. 14). [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , а після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку пай. Належність [PERSON] права на земельну частку підтверджується тим, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача від Відділу №1 УНАП ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.01.2022 вбачається, що згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою РДА по КСП «Трудівник» Нападівської сільської ради на [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0245043, виданого за розпорядженням Липовецької РДА №77 від 28.03.1997, зареєстрованого за №43 від 18.04.1997, а державний акт на право власності не видавався (а.с. 17). Крім того, [PERSON] значиться у списку членів КСП «Трудівник» Нападівської сільської ради під №43 (а.с. 20). Також, у матеріалах справи наявна виписка від Відділу №1 УНАП ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області де вказана аналогічна інформація (а.с. 18). На запити суду з нотаріальної контори та архіву було надано відповіді про те, що спадкову справу [PERSON] не виявлено. Згідно з акту складеного комісією в складі депутата та сусідів, вбачається що після смерті [PERSON] 05.07.2000 позивач спадщину бабусі прийняла фактично вступивши в управління її майном протягом шести місяців (а.с. 15). Однак, позивач позбавлена можливості оформити спадщину своєї бабусі через недоведеність нотаріусу факту родинних зв`язків зі спадкодавцем та відсутності оригіналу сертифіката на право на земельну частку. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Судом було встановлено, що згідно зі свідоцтва про народження матір`ю позивача була [PERSON] , а згідно з довідкою, виданою Липовецькою міською радою позивач входила як онука, а [PERSON] як дочка до групи колгоспників, які проживали з головою сім`ї [PERSON] . Згідно акту, складеного комісією в складі депутата та сусідів, вбачається, що після смерті [PERSON] її спадщину прийняла внучка - позивач. Отже, за наявними доказами, які суд вважає належними та допустимими можна встановити юридичний факт про те, що померла [INFO] [PERSON] була матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та, відповідно, бабусею позивача. Разом з тим, позивач, через відмову нотаріуса, не може оформити спадщину матері, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно її бабусі [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Встановлені судом та перевірені зібраними у справі доказами обставини підтверджують належність спадкодавцеві [PERSON] права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0245043. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом в частині визнання права власності на спадкове майно. Крім того, як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд зауважує, що до дня набрання чинності ЦК України - 01.01.2004, за ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Разом з тим, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Крім того, за ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР передбачалася можливість для спадкоємців прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, якщо зазначені дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] , яка не залишала заповіт і померла 2000 року, але за життя у 1995 році похоронила свою дочку [PERSON] , яка була матір`ю позивача, а тому остання, будучи єдиною внучкою, що прийняла її спадщину фактично вступивши в управління майном бабусі протягом шести місяців, має право успадкувати право по спадщині за законом на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] . Разом з тим, спадкової справи [PERSON] не було виявлено. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Крім того, представник відповідача визнав позов під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення юридичного факту про те, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , та, відповідно, бабусею позивача, а також про визнання за позивачем право по спадщині за законом на земельну частку (пай), що на території Липовецької міської ради, яка належала [PERSON] , згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0245043, ґрунтуються на нормах законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved