Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання матері дитини з інвалідністю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року по 28.06.2022 року. Від фактичних шлюбних відносин вони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Після фактичного розірвання шлюбних відносин їхня дитина проживає разом з нею. Донька хворіє на дитячий церебральний параліч та супутні хвороби, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невролога, лікаря-ортопеда, є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», потребує постійного догляду та сторонньої регульованої допомоги, тому вона не може повноцінно працювати, оскільки постійно наглядає за дитиною та майже безперервно знаходиться з нею. Крім того, постійне лікування та реабілітація коштує багато грошей, а призначеної соціальної допомоги не вистачає. Вважає, що потребує матеріальної допомоги, оскільки не може повноцінно працювати у зв`язку із інвалідністю дитини, її доходу не вистачає на життя та утримання дитини, а відповідач знаходиться у працездатному віці, працює в службі таксі на власній автівці, має інші неофіційні доходи, інших утриманців не має та має змогу їй допомагати. У зв`язку з наведеним просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до повноліття дитини, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як матері дитини з інвалідністю, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Ухвалою суду від 07.09.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14.11.2022 року від позивачки надійшла уточнена позовна заява, в котрій [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до повноліття дитини, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як матері дитини з інвалідністю, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в котрій уточнену позовну заяву підтримала, просила суд розгляд вищевказаної справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій вимоги уточненої позовної заяви визнав повністю, просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах від яких народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 24.12.2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1375 (а.с.6). На даний час сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо. Після припинення сімейних відносин їх спільна дитина [PERSON] проживає з матір`ю, позивачкою у справі, та перебуває на її утриманні. Дитина [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», потребує постійного догляду та сторонньої регульованої допомоги, що підтверджується наступними документами, а саме: випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1336/2, згідно якої [PERSON] , [INFO] , має діагноз: ДЦП, спастична квадриплегія, подвійна геміплегія зі стійкими тяжкими руховими порушеннями, затримка психомоторного та мовного розладу. Дитина хворіє з народження (а.с.18); корінцем медичного висновку № 211 від 12.07.2022 року, згідно якого дитина має захворювання (патологічний стан) G 80.03 (дитячий церебральний параліч). Наявне у дитини захворювання (патологічний стан) відповідає переліку медичних показань, які дають право на одержання державної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років, індивідуальною програмою реабілітації інваліда, якою малолітній [PERSON] показані медична реабілітація (профілактичні заходи, санаторно-курортне лікування, медичне спостереження), фізична реабілітація, необхідні спеціальні засоби для самообслуговування, догляду, протезні вироби (ортопедичне взуття). (а.с. 14-17), копією посвідчення серії [NUMBER] виданого УСЗН Новокодацького району, згідно якого [PERSON] є матір`ю дитини інваліда [PERSON] (а.с.12),. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачкою розмір аліментів на дитину відповідачем визнаний, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. З огляду на вищевказану норму права, враховуючи, що дитина [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з народження та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами, позивач проживає разом з дитиною та опікується нею, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 розміру частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved