Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

31 жовтня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва з Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти проживають з позивачем. Збереження шлюбу не можливе. Справу просив розглядати у його відсутність. 08 листопада 2022 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Позивач в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача до судового засідання подала заяву, в якій зазначила, що позивач з відповідачем дійшли згоди за усною домовленістю про тимчасове проживання дітей з позивачем. Адже відповідач виїхала до Німеччини з метою створення відповідних умов для проживання дітей з матір`ю. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу відновити відповідачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Розглянути справу без участі відповідача та її представника. Враховуючи викладене, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 09 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 871. Місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство, проживають окремо. Діти проживають з батьком. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved