Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.07.2018 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе і враховуючи те, що донька сторін [PERSON] , [INFO] , знаходяться на її вихованні та утриманні просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на її користь 4000,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу. Проти задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дружини заперечував, посилаючись на те, що основною умовою законодавця за наявності якої має місце призначення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку є саме здатність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. В свою чергу, відповідач не працевлаштований та не має стабільного заробітку, проживає з матір`ю за її рахунок. Крім того зазначив, що надані чеки та квитанції позивачем не мають жодного відношення до потреб, які необхідні позивачу та дитині. Від представника відповідача надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача про роз`єднання позовних вимог відмовлено. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони у судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] , 20.07.2018 року Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб за актовим записом №1311. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім?я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Також встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн., щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення нею повноліття, на що слід зазначити наступне. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Встановлено, що відповідач [PERSON] не працює та має мінливий дохід. Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 4000,00 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Обставини на які посилався відповідач, а саме те, що він не ухиляється від матеріального утримання своєї дитини та допомагає їй, а також те, що позивачем не підтверджено, які саме витрати вона несе на утримання дитини, не звільняє його від обов`язку утримувати малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Приймаючи до уваги вік дитини, бажання та можливості матері щодо забезпечення фізичного та духовного розвитку дитини, а також стан здоров`я відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Вона створюється на підставі шлюбу, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавством України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (18 років). Аліменти - це кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір коштів на утримання дитини (аліменти) встановлюється судом. Стягнення аліментів за рішенням суду покладено на органи Державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 6-10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За аналізом наведених правових норм, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що з нього може бути стягнуто 1/4 частину від його заробітку, оскільки він сам зазначив, що він не працює. Позивач також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 4000,00 грн., на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що малолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, проти вказаних обставин не заперечував і відповідач, а тому позивач має право на утримання від відповідача аліментів до досягнення донькою трирічного віку. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати кошти на утримання позивача. У відзиві відповідач заперечуючи проти вимог позивача зазначив, що вона не потребує коштів на своє утримання оскільки витрачає їх не на речі першої необхідності. Також зазначив, що основною умовою законодавця за наявності якої має місце призначення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку є саме здатність чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. В свою чергу, відповідач не працевлаштований та не має стабільного заробітку, проживає з матір`ю за її рахунок. Однак, вказані посилання не є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Встановлено, що позивач не має змоги повноцінно працювати, оскільки дитина малолітня, вона весь час приділяє вихованню дитини, яка потребує багато уваги. В свою чергу, відповідач проживає окремо, має змогу працювати. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Відповідно до ст. 77 СК України, аліменти сплачуються щомісячно. Таким чином, законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи те, що дружина має право на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, та те, що відповідач працездатний, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме, стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання підлягають аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Тобто, вказані принципи щодо обов`язковості доведення тих чи інших обставин є обов`язковими при з`ясуванні обставин справи по суті. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. (за вимоги про розірвання шлюбу) та на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1948,80 грн. (за дві вимоги немайнового характеру).

Outcome: partial