Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 09.12.2021 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, що зареєстрований в реєстрі за №79153, щодо стягнення з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12\~685 гривень 16 копійок за кредитним договором 630679026HPLS від 31.07.2017 року. В обґрунтування позову зазначено, що 01.12.2021 року з сайту «Єдиний реєстр боржників» [PERSON] стало відомо про те, що відносно нього є виконавче провадження №67540189 щодо стягнення коштів з нього, як з боржника, за документом, який видала приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотарїального округу Грисюк О.В. Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Баришнікова А.Д. знаходиться виконавче провадження №67540189 з виконання виконавчого напису №79153 від 12.06.2021 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на загальну суму в розмірі 12685 гривень 16 копійок, з яких сума заборгованості складає 12035 гривень 16 копійок та 650 гривень 00 копійок є сплатою нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Згідно матеріалів виконавчого провадження №67540189 позивачу як боржнику нібито 16.11.2021 року були направлені: постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про розмір витрат виконавчого провадження, які винесені 16.11.2021 року. Крім того, 22.11.2021 року приватним виконавцем в рамках цього ж виконавчого провадження було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.11.20201 року в межах цього ж виконавчого провадження з позивача щомісячно здійснюється відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу, з урахуванням витрат виконавчого провадження, що становить 369 гривень 00 копійок, та основної винагороди приватного виконавця, що становить 1268 гривень 51 копійка. В даній постанові зазначено, що боржник [PERSON] отримує дохід у військовій частині [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Вказане відповідає дійсності, оскільки позивач дійсно отримує дохід у вказаній військовій частині як військовослужбовець. Копія зазначеної постанови приватного виконавця направлена для виконання до військової частини [NUMBER] . Проте, всі вказані документи позивач не отримував та будь -яких інших повідомлень від приватного виконавця або від АТ «Альфа-Банк», або від ТОВ «Вердикт Капітал» також не отримував. Таким чином позивач дізнався про постанову приватного виконавця Баришнікова А.Д. про стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (хоча кредитні кошти надавались АТ «Альфа-Банк») заборгованості в розмірі 12685 гривень 16 копійок на підставі виконавчого напису №79153 від 12.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, лише на початку грудня 2021 року. У виконавчому написі №79153 від 12.06.2021 року вказано, що [PERSON] є боржником за кредитним договором 630679026HPLS від 31 липня 2017 року, укладеним з Акціонерним Товариством «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2 від 21 грудня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», ідентифікаційний код юридичної особи 43000243, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі відступлення договору прав вимоги за кредитними договорами 21-12/20 від 21 грудня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б, далі іменований стягувач, заборгованості за кредитним договором 630679026 HPLS від 31 липня 2017 року. Згідно цього ж виконавчого напису строк платежу за кредитним договором 630679026НРLS від 31 липня 2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Також зазначено, що заборгованість проводиться за період з 21 грудня 2020 року по 25 травня 2021 року. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, 31.07.2017 року позивачем було підписано Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно ПАТ «Альфа-Банк» прийняло дану заяву позивача на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Тобто, за кредитним договором відповідачем було на ім`я позивача надано кредитну карту та грошові кошти у виді кредитної лінії. Позивач вважає, що виконавчий напис №79153 від 12.06.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, з порушенням строку для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, без надання доказів безспірності боргу боржника перед кредитором, і як наслідок, неправомірним є провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 12685 гривень 16 копійок. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Проте, позивач будь-яких вимог від банку щодо погашення заборгованості не отримував, а за такого у нотаріуса відсутні докази отримання позивачем, як боржником, повідомлення про наявність боргу та вимоги щодо погашення заборгованості. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 12.06.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам частини 1 статті 89 Закону України «Про нотаріат», вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, та з неправильно визначеним розміром заборгованості за кредитом, що не свідчить про безспірність заборгованості. Оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом поза межами трирічного строку пред`явлення вимоги, тобто незаконно, оскільки за приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Так, у боржника строк виконання зобов`язання за кредитним договором від 31.07.2017 року настав 31.07.2017 року, тобто з моменту, коли позивач отримав грошові кошти від АТ «Альфа-Банк». Проте, ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису лише через 3 роки 10 місяців 12 днів після виникнення права вимоги. Отже, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. не мала права вчиняти виконавчий напис №79153 від 12.06.2021р., оскільки відповідачем було пропущено трирічний строк для вчинення виконавчого напису. З оригіналу виконавчого напису №79153 від 12.06.2021 року видно, що він виконаний на бланку за номером НРЕ 028966 Міністерства юстиції України, тобто не на оригіналі і не на дублікаті документа, що встановлюють заборгованість. За такого, виконавчий напис, вчинений не на оригіналі кредитного договору є таким, що складений з порушенням п.5.1 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому не підлягає виконанню. Вказані нотаріусом відомості у виконавчому написі щодо укладення двох договорів відступлення прав вимоги за кредитним договором позивача та законність права грошової вимоги вимог у ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] нічим не підтверджуються, повідомлень про зміну кредиторів боржник [PERSON] жодного разу не отримував ні від ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», ні від ТОВ «Вердикт Капітал», а тому викладене у виконавчому написі право відповідача на стягнення з позивача грошових коштів не відповідає фактичним обставинам справи. За такого, нотаріусом у виконавчому написі зазначено недостовірні відомості про відступлені права вимоги АТ «Альфа-Банк» іншим особам. Звернення стягнення на грошові кошти позивача за таким виконавчим надписом із недостовірними даними щодо стягувана за кредитним договором є незаконним. За таких обставин та враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», так як вказану у виконавчому написі суму боргу можна вважати безспірною, а також те, що виконавчий напис видано з порушенням процедури документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій, а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 13.12.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засіданні. Крім того, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 13.12.2021 року в порядку ст. 84 ЦПК України було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» кредитний договір з додатками, копії договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, на підставі яких приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №79153 від 12.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 12685 гривень 16 копійок. Витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни належним чином завірені копії виконавчого напису №79153 від 12.06.2021 року та документи на підставі яких було вчинено даний виконавчий напис, в тому числі на підставі яких було встановлено та які підтверджують безспірність наявної заборгованості у [PERSON] . Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича належним чином завірені копії виконавчого провадження №67540189 з примусового виконання виконавчого напису №79153 від 12.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Також, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 13.12.2021 року було задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, що зареєстрований в реєстрі за №79153, щодо стягнення з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 12685,16 гривень за кредитним договором 630679026HPLS від 31 липня 2017 року, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем в межах виконавчого провадження №67540189 від 16.11.2021 року до набрання законної сили судовим рішенням з розгляду даної цивільної справи. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» надало відзив на позову заяву, згідно якого позовні вимоги товариство не визнало, та зазначило, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12.09.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача, а також треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат`та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Так, пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Судом встановлено, що 31.07.2017 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Згідно виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстровано в реєстрі за №79153, звернуто стягнення з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 630679026HPLS, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорами 2 від 21.12.20202 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договорами 21-12/20 від 21.12.20202 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», далі іменований стягувач. За змістом виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором 630679026HPLS, від 31.07.2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості відбувається за період з 21.12.2020 року по 25.05.2021 року. Сума заборгованості складає 12035 гривень 16 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11\~021 гривень 85 копійок, строкова заборгованість за комісією становить 1013 гривень 31 копійка. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 650 гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 12\~685 гривень 16 копійок. Постановами від 16.11.2021 року ВП №67540189 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №79153 від 12.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12\~685 гривень 16 копійок. З боржника стягнуто винагороду приватного виконавця у розмірі 1268 гривень 51 копійка. Визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 369 гривень 00 копійок. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Боришнікова А.Д. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.11.20201 року в межах цього ж виконавчого провадження з позивача щомісячно здійснюється відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу, з урахуванням витрат виконавчого провадження, що становить 369 гривень 00 копійок, та основної винагороди приватного виконавця, що становить 1268 гривень 51 копійка. В даній постанові зазначено, що боржник [PERSON] отримує дохід у військовій частині [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Вказане відповідає дійсності, оскільки позивач дійсно отримує дохід у вказаній військовій частині як військовослужбовець. Відповідачем та третьою особою ухвалу суду про витребування документів в повному обсязі не виконано. Частина 10 ст.84 ЦПК України передбачає, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази , може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами , або у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на даний час, діє редакція Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженапостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 99 № 1172і як викладено вище нотаріусом вимог вказаного Порядку не дотримано. Вказане відповідає висновкам викладеним в Постанові ВС від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Крім цього, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з вказаним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першоїстатті 35 Закону України «Про іпотеку`за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Так, фактично процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Між тим доказів на підтвердження того, що позивачем було отримано повідомлення як про наявність будь -якої заборгованості та пропозицію щодо її сплати ні відповідачем, ні третьою особою суду не надано. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Проте, матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять. За вказаних обставин, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги вівдповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З наведеного слідує, що нотаріусом не дотримано одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість. Виходячи з наведених обставин, слідує висновок, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису, а саме такий напис вчинено на виконання не нотаріально посвідченого договору, без надання кредитором доказів про повідомлення боржника про наявність боргу, ненадання кредитором документів бухгалтерського обліку на підтвердження розміру заборгованості нарахованої відповідно до умов договору, а також на підтвердження строку настання дострокової вимоги згідно з умовами договору, тому оспорюваний виконавчий напис, який вчинено на підставі наданих нотаріусу документів та встановлена заборгованість не може вважатися безспірним і таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону. Наведені висновки грунтуються на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) з подібних правовідносин. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового\~збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Отже, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved