Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

У вересні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 18 299,17 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.09.2017р. о 15 год. 55 хв. трапилася ДТП, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», д/н [NUMBER] у м.Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «Рено», д/н [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 26.10.2017р. відповідача визнано винним у настанні ДТП. Відповідно до звіту № 5960/10/17 та інших документів встановлено, що сума регламентної виплати складає 18 299,17 грн. Позивач здійснив страхове відшкодування у розмірі 18 299,17 грн. Оскільки, цивільна -правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Просить позов задовольнити. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2021р. матеріали вказаної справи було передано за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2022р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.09.2017р. о 15 год. 55 хв. в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ, д/н [NUMBER] по пр-ту С.Бандери перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, що призвело до відмови гальм, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який від удару скоїв зіткнення з «Renault», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.2.3 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2017р. визнано [PERSON] /а.с.5/. Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль «Renault», д/н [NUMBER] було застраховано в ПрАТ СК «Провідна» /а.с.9/. Відповідно до звіту № 5960/10/17 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Renault», д/н [NUMBER] вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 19 241,05 грн. /а.с.10-23/. [PERSON] звернувся із заявою до МТСБУ про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 22.09.2017р./а.с.33/. Відповідно до наказу від 03.01.2018р. № 123 [PERSON] вирішено відшкодувати шкоду у розмірі 17 299,17 грн./а.с. 36/. Як вбачається із платіжного доручення № 143821 від 04.01.2018р. згідно вказаного наказу № 123 від 03.01.2018р. [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 299,17 грн./а.с.37/. На час скоєння ДТП відповідач - [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів/а.с. 10/. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог є обгунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення грошових коштів у розмірі 17 299,17 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. , які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved