Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

19 січня 2022 року до суду звернулась позивач із позовом у якому просила суд: -розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 12.06.2009 року, актовий запис №269; -стягнути із [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття дітей. Свій позов обґрунтовувала тим, що 12 червня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №269. Від спільного\~шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння та конфлікти через те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, мають різні погляди на життя. Між ними назавжди втрачено взаємне почуття любові та довіри. З метою збереження сім"ї вони неодноразово вживали заходів щодо підтримання шлюбних відносин з відповідачем, намагались налагодити стосунки, але все виявилось безрезультатним, тому вони припинили ведення спільного господарства, подружні стосунки між ними відсутні. Після припинення подружніх відносин між ними з відповідачем, неповнолітній син залишився проживати з позивачкою. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дитини і не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання сина. У їх сина є проблеми зі здоров"ям, тому потребує більших витрат на його утримання чим звичайні діти. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 14 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів просила залишити без розгляду, а в частині розірвання шлюбу просила задовольнити, пояснення надала аналогічно викладеним у позовній заяві. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12 червня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №269. Від спільного шлюбу\~мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що за час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння та конфлікти через те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, не розуміють один одного, мають різні погляди на життя. Між ними назавжди втрачено взаємне почуття любові та довіри. З метою збереження сім"ї вони неодноразово вживали заходів щодо підтримання шлюбних відносин з відповідачем, намагались налагодити стосунки, але все виявилось безрезультатним, тому вони припинили ведення спільного господарства, подружні стосунки між ними відсутні. Після припинення подружніх відносин між ними з відповідачем, неповнолітній син залишився проживати з позивачкою. Відповідач не приймає належної участі у вихованні дитини і не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання сина. У їх сина є проблеми зі здоров"ям, тому потребує більших витрат на його утримання чим звичайні діти. Так, відповідно до ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.\~55\~СК\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.\~105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України Про\~практику\~застосування\~судами законодавства\~при\~розгляді\~справ про\~право\~на\~шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~його\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя\~№\~11\~від\~21.12.2007\~року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу. Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене\~та враховуючи\~ті обставини,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~цьому не\~заперечував,\~подавши також\~заяву про\~визнання позову,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~а шлюб\~між позивачем\~та відповідачем\~розірванню,\~оскільки подальше\~збереження шлюбу\~без взаємної\~згоди -\~є неможливим.

Outcome: approved