Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який 26 січня 2018 року зареєстрували у Носівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що було зроблено актовий запис за № 5. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. 21 червня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, так як сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. З початку повномасштабної агресії Російської Федерації проти України вона (позивач) була вимушена виїхати з Чернігівської області до Сполучених Штатів Америки, де працевлаштувалася та проживає до цього часу. З моменту виїзду з України спільне проживання та ведення спільного господарства між ними (сторонами) припинено. Вона (позивач) вважає, що зберегти шлюб неможливо. У судове засідання позивач та її представник - адвокат Герасимовська Н.М. не з`явилися, представник подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивача. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила змінити їй прізвище на дошлюбне, а тому їй необхідно залишити прізвище, набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн., що підтверджується матеріалами справи. Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved