Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

27.07.2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом про захист прав споживача до АТ «Альфа-Банк». 11.01.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 19.04.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про роз`єднання в окремі провадження позовних вимог [PERSON] , заявлених [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів. Позовні вимоги [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів виділені в окреме провадження. 24.05.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну позивачки [PERSON] на правонаступника [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 23.10.2019 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладено депозитний договір № ДФЛ-813982/211 на розміщення строкового депозитного вкладу «Альфа-Депозит» на строк до 23 квітня 2020 року. 23.04.2020 року [PERSON] , як представник [PERSON] звернувся до банку з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, однак кошти видано не було. 27.04.2020 року звернувся повторно, але кошти не отримав. Депозитний вклад з відсотками у розмірі 209 155, 00 грн. було видано лише 07.05.2020 року. 13.05.2020 року звернувся до банку з письмовою претензією щодо відшкодування збитків, пов`язаних з несвоєчасним поверненням депозитного вкладу та відсотків, однак отримав відмову. Враховуючи, що зазначений спір не вдалося вирішити в досудовому порядку, змушений був звернутися до суду з позовом. Просив стягнути на його користь 89 259, 00 грн., що складається з: пені у розмірі 3 % річних відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 23.04.2020 року по 07.05.2020 року у розмірі 87 845, 10 грн.; 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 240, 67 грн.; інфляційних втрат у розмір і532, 10 грн.; відсотків, які банк повинен сплатити вкладнику за зберігання коштів за правилами ст. 1070 ЦК України у розмірі 641, 79 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн.. 23.11.2021 року до суду надійшов відзив відповідача АТ «Альфа-Банк», відповідно до змісту якого останні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі. 08.12.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив. У судовому засіданні 21.11.2022 року сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про завершення розгляду справи за його відсутності, просив врахувати поданий відзив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.10.2019 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладено договір № ДФЛ-813982/211 на розміщення вкладу на строк до 23.04.2020 року. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що 23.04.2020 року він як представник [PERSON] звернувся до банку з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, однак кошти видано не було. 27.04.2020 року звернувся повторно, але кошти не отримав. Депозитний вклад з відсотками у розмірі 209 155, 00 грн. було видано лише 07.05.2020 року. 13.05.2020 року звернувся до банку з письмовою претензією щодо відшкодування збитків, пов`язаних з несвоєчасним поверненням депозитного вкладу та відсотків, однак отримав відмову. Просив стягнути на його [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , користь 89 259, 66 грн., що складається з: пені у розмірі 3 % річних відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 23.04.2020 року по 07.05.2020 року у розмірі 87 845,10 грн.; 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 240, 67 грн.; інфляційних втрат у розмірі 532,10 грн.; відсотків, які банк повинен сплатити вкладнику за зберігання коштів за правилами ст. 1070 ЦК України у розмірі 641,79 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн.. Заперечуючи проти позову, АТ «Альфа-Банк» зазначає, що 23.04.2020 року [PERSON] звернувся до банку з заявою про виконання умов депозитного договору та видачі йому депозитного договору, що укладений між [PERSON] та банком. Однак, оригіналу довіреності банку у цей же день не надав, а тому кошти не отримав. Фактично [PERSON] лише 13.05.2020 року надав банку нотаріально посвідчену копію довіреності. Відповідно до п.п. 1, 5 Оферти рахунок про повернення вкладу та нарахованих на вклад процентів: [NUMBER] . Рахунок з якого буде здійснено розміщення вкладу: [NUMBER] , що відкритий в банку. Сплата нарахованих відсотків здійснюється шляхом зарахування на рахунок [NUMBER] в день повернення вкладу; всі відносини між [PERSON] та банком врегульовуються договором розміщеним на сайті АТ «Альфа-Банк» за електронною адресою www.alfabank.com.ua. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акценту на укладення угоди та на зарахування коштів на депозитний рахунок та діє до моменту повернення вкладу. Для належного виконання договору на розміщення вкладу №ДФЛ-813982/211 АТ «Альфа-Банк» відкрив на ім`я [PERSON] депозитний рахунок № [NUMBER] та рахунок № [NUMBER] на якому нараховувались відсотки за депозитним рахунком. 23.10.2019 року на депозитний рахунок [PERSON] № [NUMBER] було зараховано 196 000, 00 грн. Відповідно до умов Акцепту від 23.10.2019 року, яким банк погодив Оферту - вклад мав бути повернутий 23.04.2020 року на рахунок № [NUMBER] . Також, відповідно до умов договору, щомісячно банк виплачував на рахунок [PERSON] нараховані відсотки за депозитним договором № ДФЛ-813982/211 від 23.10.2019 року. Так, відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з 22.10.2019 року по 14.05.2020 року, йому було нараховано: 31.10.2019 року - 719, 56 грн.; 29.11.2019 року - 2 698, 36 грн.; 28.12.2019 року - 2 788, 30 грн.; 31.01.2020 року - 2 780, 68 грн.; 28.02.2020 року - 2 601, 29 грн.; 31.03.2020 року - 2 780, 68 грн.; 23.04.2020 року - 1 973, 39 грн. Загальна сума відсотків, що були нараховані та виплачені [PERSON] склала 16 342, 26 грн., податки та військовий збір складають 3 186, 74 грн. Таким чином, [PERSON] отримувала відсотки за депозитним вкладом в останній день місяця, як передбачено умовами договором протягом строку його дії. 23.04.2020 року [PERSON] звернувся до відділення АТ «Альфа-Банк» з заявою від імені [PERSON] та просив - у зв`язку із закінченням терміну дії депозитного договору, видати суму вкладу в розмірі 196 000, 00 грн. та нарахованих відсотків згідно умов договору. Відповідно до виписки по особовому (депозитному) рахунку № [NUMBER] [PERSON] за період з 22.10.2019 року по 14.05.2020 року , 23.10.2019 року - грошові кошти у розмірі 196 000, 00 грн. були зараховані з рахунку № [NUMBER] , а 23.04.2020 року перераховані на рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Тобто, нараховані за депозитним договором № ДФЛ-813982/211 від 23.10.2019 року відсотки виплачувались [PERSON] щомісячно, а вклад був повернутий на рахунок 23.04.2020 року. [PERSON] звернувся від імені [PERSON] з заявою про виконання умов депозитного договору 23.04.2020 року, банком виконано свої зобов`язання шляхом перерахування коштів на рахунок [PERSON] цього ж дня. Відтак вимоги про стягнення з банку на користь позивача 89 259, 00 грн., що складається з: пені у розмірі 3 % річних відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 23.04.2020 року по 07.05.2020 року у розмірі 87 845, 10 грн.; 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 240, 67 грн.; інфляційних втрат у розмір і532, 10 грн.; відсотків, які банк повинен сплатити вкладнику за зберігання коштів за правилами ст. 1070 ЦК України у розмірі 641, 79 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно, відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн. З огляду на викладене вище, позовні вимоги [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача, не підлягають задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed