Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

06 травня 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні з компенсацією вартості цієї частки та визнання права власності. Згідно уточнених позовних вимог [PERSON] просить стягнути з відповідачів грошову компенсацію вартості його частки у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] , припинити його право власності на 1/4 частку квартири, визнати за кожним з відповідачів право власності на 1/3 частку квартири. 07 жовтня 2020 року надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення вартості безпідставно набутого майна. Предметом зустрічного позову є вартість ремонту квартири [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що ними був проведений ремонт квартири на суму приблизно 336\~000 грн за свій рахунок. При цьому [PERSON] не приймав участі витратах на ремонт квартири, хоча є її співвласником. Тому [PERSON] безпідставно придбав майно у вигляді 1/4 частки вартості поліпшень у квартирі [ADDRESS] . Ухвалою від 08 жовтня 2020 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним та первісним позовом. 14 січня 2021 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на належну йому 1/4 частку у спільному майні квартирі [ADDRESS] зі стягненням на його користь з кожного відповідача компенсації вартості частки у спільній власності у розмірі 1/12. Ухвалою від 16 січня 2021 року зустрічний позов [PERSON] об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою від 08 листопада 2022 року за клопотаннями учасників справи у зв`язку з відмовою від позовних вимог було закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні з компенсацією вартості цієї частки та визнання права власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення грошової компенсації. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просив задовольнити позов [PERSON] , відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки ремонт відповідачами здійснювався за їх власною волею і у власних інтересах. Представник відповідачів пояснив, що відповідачами не заперечується, що позивач має частку у праві власності на квартиру і просив при ухваленні рішення застосувати положення статті 372 ЦПК України і відступити від принципу рівності часток співвласників з урахуванням зробленого відповідачами ремонту у квартирі. Однак позовних вимог про зміну розміру часток у праві власності жодна із сторін у справі не заявила. Згідно з положеннями статей 355, 356, 368 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. \~ \~ \~ Як\~передбачено частинами\~1,\~2\~статті 364\~Цивільного кодексу\~України,\~співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності. Якщо\~виділ у\~натурі частки\~із спільного\~майна не\~допускається згідно\~із законом\~або є\~неможливим (частина\~друга статті\~183\~цього\~Кодексу),\~співвласник,\~який бажає\~виділу,\~має право\~на одержання\~від інших\~співвласників грошової\~або іншої\~матеріальної компенсації\~вартості його\~частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Свідоцтвом про право власності на житло від 10 жовтня 2000 року, виданим відділом по обліку та розподілу житлової площі згідно з розпорядженням (наказом) від 10 жовтня 2000 року № 18869, підтверджується, що квартира за адресою [ADDRESS] приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і належить на праві спільної приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (том 2, а.с.54). Згідно з висновком №23 судової будівельно-технічної експертизи, що складений 02 липня 2021 року судовим експертом Копиловою В.М., ринкова вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] , з урахуванням місця розташування та забезпечення систем благоустрою, станом на дату складання висновку становить 557\~291 грн без урахування ПДВ. Вартість ремонтно-будівельних робіт разом з будівельними матеріалами, які було використано для будівельних та ремонтно-будівельних робіт у зазначеній квартирі, з урахуванням фізичного зносу будівельних матеріалів, орієнтовно складає 137\~908 грн 12 коп. (том 2, а.с.2-25) Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції, яка була чинною станом на дату видачі свідоцтва про право власності на житло, передача займаних квартир здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі. Таким чином внаслідок приватизації була можлива передача квартири як у спільну сумісну, так і у спільну часткову власність. У свідоцтві про право власності на житло від 10 жовтня 2000 року зазначено (шляхом підкреслення потрібного у бланку), що квартира за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Крім того згідно з частиною 1 статті 368 Цивільного кодексу України, \~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Також самим позивачем [PERSON] в уточненій позовній заяві визначено, що квартира належить йому та його батькам на праві спільної сумісної власності і між ними існує спір щодо володіння, користування і розпорядження цією квартирою. Таким чином сторони по справі є співвласниками квартири, що знаходиться у спільній сумісній власності. \~ \~ Позивач\~ [PERSON] \~ вважає,\~що йому\~належить 1/4\~частка у\~праві спільної\~сумісної власності\~на квартиру,\~при цьому\~ \~ посилається\~на те,\~що згідно\~з частинами\~2,\~3\~статті 370\~Цивільного кодексу\~України,\~ у\~разі виділу\~частки із\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~кожного із\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними,\~законом або\~рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 \~цього Кодексу. Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20,\~частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Тому при вирішенні питання про стягнення грошової компенсації вартості частки, що належить позивачу у спільній сумісній власності суд повинен визначити розмір цієї частки. Однак позивачем не заявлено вимогу про визначення розміру його частки у праві спільної сумісної власності на квартиру. \~ \~ \~ \~Згідно з\~положеннями статті\~5\~ЦПК України,\~ здійснюючи\~правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина 2 статті 264 ЦПК України). Тобто суд не вправі вийти за межі заявлених позовних вимог і визначити розмір частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, а без такого визначення неможливо вирішення позовних вимог про стягнення грошової компенсації вартості цієї частки. Позивачем за первісним позовом обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, а саме стягнення грошової компенсації вартості його частки у праві спільної сумісної власності без визначення розміру належної йому ідеальної частки. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19). \~ У зустрічному позові [PERSON] та [PERSON] заявили вимогу про стягнення зі [PERSON] вартості 1/4 частки проведених ними ремонтних робіт, посилаючись на те, що [PERSON] безпідставно за їх рахунок придбав майно у вигляді 1/4 частки поліпшень у квартирі. Як передбачено частиною 2 статті 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За змістом наведених положень закону належним способом захисту порушеного права позивачів за зустрічним позовом є не стягнення вартості частки здійсненого поліпшення спільного сумісного майна, а відповідне зменшення частки іншого співвласника з урахуванням поліпшень спільного сумісного майна, здійснених без його участі. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані зокрема у постанові ВП ВС від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18. Об`єктом спірних правовідносин є квартира, яка перебуває у спільній сумісній власності чотирьох співвласників, один з яких бажає отримати грошову компенсацію вартості своєї частки у порядку, встановленому статтею 364 Цивільного кодексу України. Вирішенню цього питання обов`язково має передувати визначення розміру ідеальної частки кожного співвласника з урахуванням обставин, що мають істотне значення, зокрема поліпшення спільного майна, яке не можна відокремити, за рахунок одних співвласників без участі інших. Позивачами за первісним та зустрічними позовами не заявлено вимогу про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру, а саме від розміру ідеальної частки залежить визначення розміру грошової компенсації, тому спосіб захисту свого порушеного права, обраний позивачами, є неналежним і позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у позові на позивача. Оскільки як первісний так і зустрічні позови не підлягають задоволенню, судові витрати по справі слід покласти на осіб, які їх понесли.

Outcome: dismissed