Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

17 листопада 2022 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 09 грудня 2011 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2021 року шлюб між сторонами розірваний.11 травня 2022 року Івано-Франківський апеляційний суд у справі №344/11652/21 постановив зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відповідності до визначеного судом графіку зустрічей; встановлено [PERSON] наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділі місяця з 11:00 год. до 19:00 год; при цьому [PERSON] зобов`язаний забирати та повертати дітей за місцем їх проживання (перебування) у даний час; один раз в квартал з 10:00 год. суботи до 19:00 год. неділі за попередньою домовленістю між батьками дітей щодо дати та місця перебування з дітьми; спільний відпочинок та оздоровлення дітей влітку тривалістю вісім днів за попередньою домовленістю між батьками дітей щодо дати та місця перебування з дітьми. Після рішення Івано-Франківського апеляційного суду в справі № 344/11652/21 суду [PERSON] припинила чинити йому з дітьми перешкоди у спілкуванні. Заявник бачиться з дітьми щотижня відповідно до графіку, встановленого Івано-Франківським апеляційним судом, щоквартально проводить з дітьми вихідні. Влітку заявник з дітьми провели разом тиждень, протягом якого діти проживали з батьком. [PERSON] і діти з нетерпінням чекають кожної зустрічі. Між батьком та дітьми є тісний емоційний зв`язок. Заявник ретельно планує час, який він проводитиме з дітьми, намагається використати його з максимальною користю для фізичного, духовного та інтелектуального розвитку дітей, для чого знайомиться з відповідною літературою, бере платні консультації у психолога щодо правильного виховання дітей, проводить аналіз зустрічей з дітьми з метою самостійного виявлення та недопущення в майбутньому ймовірних помилок, здійснених ним в спілкуванні з дітьми. Під час спільного тижня літом діти жодного разу не сказали, що хочуть до матері чи, що скучають за матір`ю, неохоче повертаються в с. Перевозець, кажуть, що хочуть жити з батьком. У той же час [PERSON] та її родичі дуже незадоволені такою ситуацією, їм не подобається, що діти бачаться з рідним батьком, їх вкрай дратує, що діти люблять свого тата, вони постійно намагаються налаштувати дітей проти батька, відзиваються вкрай негативно про нього в спілкуванні з дітьми, про що діти з обуренням та сумом йому розповідають. Зі сторони [PERSON] це невдоволення виливається в постійні систематичні прояви агресії протягом проміжків часу, коли заявник забирає дітей від неї та приводить назад. У ці моменти [PERSON] поводиться зухвало, агресивно, намагається спровокувати конфлікти, часто прямо ображає його, називає зневажливими словами при дітях, розмовляє підвищеним тоном, висуває ультимативні вимоги, безпідставні звинувачення, претензії тощо. Поведінка та вислови [PERSON] завдають заявнику моральних страждань. Ще більших моральних страждань заявнику завдає усвідомлення неминучого негативного впливу поведінки [PERSON] на дітей. Щодо даного питання заявник спеціально консультувався з психологом, який пояснив, що така ситуація неминуче спричинить важкі наслідки для дітей, які можуть не проявлятися зараз, але обов`язково проявляться в майбутньому, в тому числі у вигляді фізичних хвороб. Під час консультації з психологом заявник просив дати поради щодо того, як можна уникнути проявів агресії з боку [PERSON] , на що отримав пояснення, що це неможливо, він не може змінити її, все, що може зробити для дітей це не проявляти агресію до неї у відповідь, що [PERSON] намагається робити, незважаючи на всі її провокації. Кричущим випадком була прикра ситуація в серпні 2022 року, коли [PERSON] вчинила скандал, ображала заявника в лікарні, у палаті, де лежала їхня на той момент хвора дитина, яка перебувала у важкому стані, лежали інші хворі діти. [PERSON] спершу вчинила скандал у палаті, а коли [PERSON] вийшов з палати, щоб діти, які там лежали не спостерігали за цим, [PERSON] , залишивши доньку саму лежати на ліжку, побігла в коридор за ним й продовжила чинити психологічне насильство. У неділю, 13 листопада 2022 року, заявник приїхав за місцем проживання [PERSON] та дітей у с. Перевозець Калуського району, щоб провести час з дітьми згідно графіку, встановленого Івано-Франківським апеляційним судом. Вийшовши з автомобіля, діти вже бігли до батька, він по черзі обійняв їх. [PERSON] запропонувала йому пакет з взуттям для дітей, який він взяв, подякував, ні словом, ні ділом не провокуючи її. Відкрив двері в автомобіль, щоб діти зайшли та сіли. [PERSON] з метою спровокувати конфлікт висунула вимогу надати їй можливість оглянути автомобіль, а після відмови вирішила самовільно, незаконно проникнути в автомобіль. Її спробу, користуючись своїм правом самозахисту своїх цивільних прав заявник припинив. Це не вперше, коли [PERSON] самовільно проникає до його автомобіля, таку ж успішну спробу вона зробила кілька тижнів тому (04 липня 2021 року). Заявник поведінку [PERSON] вважає неприйнятною, неадекватною, оскільки вона в черговий раз активно перешкоджає йому в проведенні часу з дітьми, вчиняє домашнє насильство відносно нього при дітях абсолютно безпідставно. Щоразу, коли [PERSON] та [PERSON] зустрічаються, остання ображає та переслідує заявника. Так, 30 червня 2021 року вони очікували на початок засідання комісії з розгляду питання визначення місця проживання дітей. Весь час очікування [PERSON] привселюдно заявника ображала, називала нікчемою. Заявник переходив з місця на місце, щоб віддалитись від [PERSON] , але вона постійно слідувала за ним, щоб продовжувати образи. Він звертався до спеціаліста служби у справах дітей [PERSON] дозволити йому очікувати в залі засідань, оскільки сподівався, що хоч там [PERSON] не буде ображати. У результаті [PERSON] закликала [PERSON] не переслідувати [PERSON] , мовчки чекати поки їх викличуть, але це не вплинуло на поведінку [PERSON] . Внаслідок таких дій з боку [PERSON] заявник вимушений звертатися за захистом своїх прав до суду та просить видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким заборонити [PERSON] наближатися на 2 метри до автомобіля [PERSON] кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділі місяця протягом часу, коли [PERSON] забирає дітей для спільного проведення часу та повертає дітей за місцем постійного проживання (посадка в автомобіль, висадка з автомобіля, яка займає біля 1 хвилини); наближатися на 2 метри до [PERSON] кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділі місяця протягом часу, коли [PERSON] забирає дітей для спільного проведення часу та повертає дітей за місцем постійного проживання (посадка в автомобіль, висадка з автомобіля, яка займає біля 1 хвилини); усно звертатися до [PERSON] , давати характеристики [PERSON] , вимоги, зауваження, у тому числі у вигляді коментарів іншим особам чи звернень в сторону інших осіб, без заборони надсилання електронних листів, повідомлень в месенджери, смс-повідомлень кожної першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділя місяця протягом часу, коли забирає дітей для спільного проведення часу та повертає дітей за місцем постійного проживання (посадка в автомобіль, висадка з автомобіля, яка займає біля 1 хвилини). Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі, просив задовольнити вимоги заяви. Заінтересована особа 1 [PERSON] та представник заінтересованої особи адвокат Созоник Т.Б. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, вважаючи її безпідставною. Представник заінтересованої особи 2 Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 січня 2021 року, виданого повторно, 09 грудня 2021 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що складено актовий запис за № 2205 (а.с.13). Згідно копій свідоцтв про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.14-15). [PERSON] звертався з заявою до органів поліції з приводу неправомірних дій його дружини [PERSON] , яка 04 липня 2021 року вчиняла фізичне насильство (а.с.16). [PERSON] зверталася з заявою до начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про перевірку умов перебування дітей у той час коли, вони знаходяться з татом [PERSON] , та вплинути на нього, що можливо змусить його припинити ставити здоров`я та життя дітей в небезпеку (а.с. 28). [PERSON] та [PERSON] здійснюють листування електронною поштою щодо порядку спілкування з дітьми (а.с. 29-33). Згідно частини третьої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя (пункт 2). Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (частина 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Судом досліджений відеозапис, наданий заявником, та оглянуто скріншот з доданого відео (а.с. 17-19, 20). З відеозапису та скріншоту фотографій не вбачається те, що заінтересована особа вчиняє щодо заявника будь-яке насильство, а лише вбачається те, що заінтересована особа 1 намагається відкрити двері автомобіля, а заявник тягне за руку заінтересовану особу 1. Судом встановлено, що також підтверджено у судовому засіданні учасниками справи, що між [PERSON] та [PERSON] виникли неприязні стосунки, внаслідок чого вони намагаються у судовому порядку вирішити усі сімейні спори. Разом з цим Верховний Суд 30 січня 2020 року ухвалив постанову, в якій вказано, що факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів. Судом встановлено, що результати звернення [PERSON] та [PERSON] до правоохоронних органів відсутні, заінтересована особа 1 не притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Заявником не доведено належними та допустимими доказами, що щодо нього вчиняються будь-які форми насильства заінтересованою стороною. Усі інші пояснення сторін, їх докази та аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які були б підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на встановлені судом обставини, надавши оцінку ризиків, згідно частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з урахуванням обраних заявником заходів обмежувального припису, дійшов висновку, що заява про видачу обмежувального припису задоволенню не підлягає. В силу частини третьої статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: dismissed