Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, яку в подальшому змінила, в обґрунтування якої зазначила, що 30 жовтня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2946 від 31.10.2015 року. За час перебування з відповідачем у шлюбі, в сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що домовленості з відповідачем щодо порядку, способів та обсягу участі в утриманні їхньої спільної дитини досягнуто не було,відповідач з моменту припинення шлюбних відносин самоусунувся від несення витрат на утримання дочки. Відповідач в добровільному порядку ухиляється від обов`язку утримувати дитину, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, на утриманні інших дітей не має. Вважає, що таке ставлення відповідача, яке полягає у невиконанні обов`язку щодо участі в утриманні дитини, суттєво порушує права її дочки на нормальне виховання та розвиток, у зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. 00 коп., але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з подальшою індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року відкрито провадження у справі №753/9216/22 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31 жовтня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 31 жовтня 2015 року серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦСу Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2946 (а.с. 9). [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 27 лютого 2018 року серії [NUMBER] , виданого Дарницьким районним в м. Києві відділом РАЦСу Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №572 (а.с. 17). Станом на сьогоднішній день, грошової допомоги на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає, оформлених домовленостей стосовно порядку, способів та обсягу участі в утриманні їхньої спільної дитини досягнуто не було, відповідач з моменту припинення шлюбних відносин самоусунувся від несення витрат на утримання дочки, що і стало підставою для звернення в суд з даним позовом. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду і просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У свою чергу, відповідач не заперечував проти заявленої суми, про що свідчить подана відповідачем до суду заява. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною третьою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів: або у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина третя статті 184); або у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частина друга статті 182 Сімейного кодексу України імперативно визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , тому, відповідно до ст. 180 СК України, він зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, ухилення відповідача від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved