Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання до досягнення [PERSON] 23-річного віку, посилаючись на те, що у зв`язку з навчанням їх спільного сина він потребує матеріальної допомоги, яку вспромозі та зобов`язаний надавати його батько відповідач [PERSON] відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України. На теперішній час син навчається у Київському механіко-технологічному фаховому коледжі, є студентом 3 курсу. Оскільки навчається на денній формі навчання, то не може влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток. Вона несе витрати на придбання одягу, продуктів харчування, необхідного для навчання канцприладдя, речей особистої гігієни. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач, і про визнання позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89\~ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами частини першої статті 199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200\~СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що у звязку з навчанням сина позивачки, що підтверджується довідкою від 26 вересня 2022 року №416 Київського механіко-технологічного фахового коледжу,\~він потребує\~матеріальної допомоги,\~яку зобов`язаний\~та вспромозі\~надавати відповідач,\~тому суд\~вважає за\~необхідне стягнути\~з нього\~аліментив розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Згідно із\~статтею 133 ЦПК\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 992,40грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Крім того, по справі позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, яку їй надав адвокат Кубрак Ю.І. Згідно акту здачі-приймання наданих послуг, звіту про виконані роботи від 30\~вересня 2022\~року загальна вартість наданих адвокатом послуг правової допомоги по вказаній справі становить 1 000 грн, які позивачкою згідно квитанції сплачені. Відповідно до ч.2, 3, 4\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.5, ч.6\~статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.4\~статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.8\~ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді\~фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Такий правовий висновок міститься в постанові КАС ВС від 28.12.2020 року в справі № 640/18402/19. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи викладене та відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 гривень.

Outcome: approved