Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

01.11.2022р.\~позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача -\~ до\~Березанської міської\~ради \~Броварського району\~Київської області - про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що вона - [PERSON] , народилася [INFO] . Її мати - [PERSON] народилася поза шлюбом, батько її невідомий, але у її свідоцтві про народження для формальності було записано як батька [PERSON] . 16.07.1994 року після укладення шлюбу вона своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище [PERSON] . У 2017 році по згідно рішення Березанського міського суду Київської області було розірвано цей шлюб. 20.10.2017 року нею було зареєстровано другий шлюб зі зміною прізвища на - [PERSON] . 02.07.1979 року мати позивачки на випадок своєї смерті оформила заповіт, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала їй - своїй дочці. 07.07.2004 року мати подарувала їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] мати [PERSON] померла. На день смерті матері вона проживали з нею разом у житловому будинку [ADDRESS] , де продовжує проживати по даний час. У складі спадкового майна матері залишилася земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,4000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна частка - пай), розташована на території Садівської сільської ради Баришівського району Київської області. При житті мати отримала на цю ділянку сертифікат, але в даний час він не зберігся. При зверненні до Баришівської районної державної нотаріальної контори для успадкування цієї ділянки їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю сертифікату. В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 08.11.2022р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 24.11.2022р. 22.11.2022р. на адресу суду надійшла заява представника відповідача Березанської міської ради Броварського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 14.11.2022р. на адресу суду надійшла заява позивача - [PERSON] - щодо розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином; надала на адресу суду письмову заяву щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача Березанської міської ради Броварського району Київської області - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.06.1976 р. (а.с. 6). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Садівської сільської ради Баришівського району Київської області 07.01.2007р. (а.с.12). 02 липня 1979р. [PERSON] склала заповіт, згідно якого «все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, та все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає своїй дочці - [PERSON] » (а.с. 11). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.07.1994р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » ( а.с. 7). Згідно договору дарування житлового будинку від 27.07.2004р серії ВВК № 441330., [PERSON] передала у власність [PERSON] безоплатно житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 8). Зі змісту рішення Баришівського районного суду Київської області від 16.07.2017р. вбачається, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16.07.1994р. у Садівській сільській раді Баришівського району Київської області, було розірвано (а.с.9). 20.10.2017 року [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано другий шлюб зі зміною прізвища на « [PERSON] ». Зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Садівського Старостинського округу Березанської міської ради Київської області № 179 від 06.10.2022р., вбачається, що «покійна [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20.05.1996р. по день її смерті [INFO] . На день смерті з нею були зареєстровані: - [PERSON] , [INFO] донька; - [PERSON] , [INFO] -зять: - [PERSON] , [INFO] - онук; - [PERSON] , [INFO] , - онука» (а.с. 13). Згідно довідки № 80 від 05.10.2022р., виданої відділом з земельних та екологічних питань виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області, « земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3220286600:20:039:0457 за адресою: [ADDRESS] , площею 0,4000 га є невитребуваною земельною часткою ( паєм) та може бути виділена в натурі спадкоємцю [PERSON] » (а.с. 14-20). Постановою нотаріуса Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. № 959/01-16 від 09.11.2022р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, що посвідчує право спадкодавця (а.с. 30). Виходячи із змісту статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися\~внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4\~ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16\~ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням цільового призначення. Відповідно до положень статей\~1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ\~право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Аналогічна норма міститься і в п. 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України . Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - свідоцтво про право на спадщину; - посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на майно та неможливість оформлення прав на земельну частку (пай), позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, що цілком узгоджується з вимогами діючого законодавства. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору сплачених позивачем при зверненні до суду с вищевказаним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved