Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маммон», просить стягнути з відповідача в її користь 63468.00 грн відшкодування витрачених коштів. Позов мотивовано тим, що 21 січня 2022 року прийнята на посаду юриста за сумісництвом та трудовим договором згідно наказу ТОВ «МАММОН» № 1К від 17.01.2022р. Згідно умов трудового договору, вона зобов`язувалась представити інтереси ТОВ «МАММОН» при розгляді справи № 921/744/21 у господарському суді Тернопільської області та в судах апеляційної та касаційної інстанцій з метою захисту прав і законних інтересів роботодавця. [INFO] єдиний учасник та директор ТОВ «МАММОН» [PERSON] помер. У зв`язку із смертю єдиного учасника та директора вона була змушена вчиняти від імені підприємства певні дії. Зазначила, що нерухоме майно, належне відповідачу, перебуває у користуванні (оренді) кількох орендарів. З метою недопущення припинення надання послуг підприємствами, що постачають відповідачу комунальні послуги, наслідком чого було б розірвання договорів оренди з ініціативи орендарів та сплати штрафних санкцій, вона за власний рахунок та від імені товариства сплачує плату за зазначені послуги. Вказує, що протягом березня-серпня 2022 року нею сплачено кошти в сумі 63400,00 грн., а саме: ДП «Газпостач» - 28700.00 грн, ТОВ «Тернопільелектропостач» 18800 00 грн, КП «Тернопільводоканал» - 14300.00 грн, ПрАТ «Тернопільміськгаз» - 1600,00 грн. Крім того, при оплаті вказаних платежів сплачено 68,00 грн банківської комісії. 23.09.2022р. позивачкою направлено вимогу щодо компенсації (відшкодування) 63468.00 грн за оплачені комунальні послуги, однак станом на день подання даної позовної заяви відповідачем не повернуто сплачені нею кошти. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Пояснив, що [PERSON] ніким не була уповноважена сплачувати комунальні послуги товариства, товариство її вимогу про оплату не отримувало. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Згідно наказу директора ТОВ «Маммон» від 17.01.2022 року №1к [PERSON] прийнято на посаду юриста за сумісництвом та трудовим договором з 21 січня 2022 року. 21 січня 2022 року між ТОВ «Маммон» та позивачкою був укладений трудовий договір, відповідно до умов якого вона зобов`язувалась представити інтереси ТОВ «МАММОН» при розгляді справи № 921/744/21 у господарському суді Тернопільської області та в судах апеляційної та касаційної інстанцій з метою захисту прав і законних інтересів роботодавця. При цьому роботодавцем її наділено всіма правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України для сторони в процесі, в тому числі правом подавати позовні заяви, скарги, зокрема апеляційні та касаційні, клопотання, укладати мирові угоди, визнавати позов, відмовлятися повністю або частково від позовних вимог, змінювати предмет позову, оскаржувати рішення, ухвали, постанови суду, отримувати виконавчі листи та пред`являти їх до виконання. [INFO] помер директор ТОВ «МАММОН» [PERSON] , що видно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 лютого 2022 року. Протягом березня-серпня 2022 року позивачка від імені ТОВ «Маммон» оплачувала кошти на різні суми, а саме: ДП «Газпостач» - 28700.00 грн, ТОВ «Тернопільелектропостач» 18800 00 грн, КП «Тернопільводоканал» - 14300.00 грн, ПрАТ «Тернопільміськгаз» - 1600,00 грн, всього на суму 63468.00 грн та 68,00 грн. банківської комісії, що підтверджується квитанціями ПАТ «КБ «Приватбанк» (а.с. 9-42). 23 вересня 2022 року позивачка рекомендованим листом направила на адресу ТОВ «Маммон» вимогу про повернення грошових коштів, на суму 63468 грн. Заслухавши пояснення учасників, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення зважаючи на таке. Звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових коштів, позивачка стверджує, що вона замість відповідача оплатила власними коштами комунальні послуги, а тому має право на повернення вказаних коштів від відповідача. Суд не погоджується з такими доводами, зважаючи на таке. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Статтею 11\~Цивільного кодексу\~України врегульовано,\~що цивільні\~права та\~обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Зокрема,\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є: 1)\~договори та\~інші правочини; 2)\~створення літературних,\~художніх творів,\~винаходів та\~інших результатів\~інтелектуальної,\~творчої діяльності; 3)\~завдання майнової\~(матеріальної)\~та моральної\~шкоди іншій\~особі; 4)\~інші юридичні\~факти. Цивільні\~права та\~обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. У\~випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають безпосередньо\~з актів\~органів державної\~влади,\~органів влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органів місцевого\~самоврядування. У\~випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~з рішення\~суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Частиною першою\~статті 528\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що виконання\~обов`язку\~може бути\~покладено боржником\~на іншу\~особу,\~якщо з\~умов договору,\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства\~або суті\~зобов`язання\~не випливає\~обов`язок\~боржника виконати\~зобов`язання\~особисто.\~У цьому\~разі кредитор\~зобов`язаний\~прийняти виконання,\~запропоноване за\~боржника іншою\~особою. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення\~статей 512-519\~цього Кодексу (частина третя статті 528 ЦК). Отже, з аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що до іншої особи, яка задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника, переходять права кредитора у зобов`язанні у разі небезпеки втратити її право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. Разом з тим, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів вимоги кредиторів, невиконання яких могло б призвести до небезпеки втратити її право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. Суду також не надано будь-яких доказів того, що товариством з обмеженою відповідальністю «Маммон» уповноважено виконання своїх обов`язків зі сплати комунальних послуг на [PERSON] . Надані суду наказ про прийняття її на роботу та трудовий договір не містить таких уповноважень, зокрема і право представляти інтереси товариства в господарській справі. Більше того, суду не надано будь-яких доказів, що сплачені позивачкою кошти не були їй видані з каси підприємства, та були оплачені саме за послуги, які надавалися товариству, на утримання його нерухомого майна, для його потреб, на виконання будь-яких договорів, для сплати таких коштів була господарська потреба. Сам факт добровільного виконання третьою особою без згоди боржника його зобов`язань не встановлює переходу до такої особи прав кредитора у зобов`язанні. Тому, навіть якщо з власної ініціативи оплативши комунальні послуги відповідача, [PERSON] не набула права вимоги до товариства обмеженою відповідальністю «Маммон». Належним способом захисту позивача в цьому випадку могло б бути її звернення до осіб, які отримали від неї кошти про їх повернення, як майна, яке отримано без відповідної правової підстави (1212 Цивільного кодексу України). Суд відхиляє покликання відповідача на вимоги трудового законодавства, а саме, щодо повернення грошових коштів працівнику, які ним витрачені у відрядженні або під звіт. Так, у разі придбання працівником товарів для потреб підприємства, використання коштів (у тому числі власних) у відрядженні, подається у визначені законодавством строки до бухгалтерської служби звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 28 вересня 2015 року № 841 «Про затвердження форми Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та Порядку його складання», а також підтверджувальні про використання коштів документи. Тобто, відповідно до поданого Звіту суб`єкт господарювання повинен відшкодувати витрати, понесені працівником на господарські потреби підприємства або у відрядженні. Питання ж відшкодування витрат, понесених працівником при придбанні товарів для підприємства, та інші питання правомірності використання власних готівкових коштів працівниками підприємства для вирішення виробничих (господарських) питань відносяться до майнових відносин між суб`єктом господарювання та працівником та регулюються Цивільним кодексом України а не трудовим законодавством. Тому, суд доходить остаточного висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed