Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що 14.06.2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Вказала, що під час шлюбних відносин та спільного проживання вони з відповідачем створити міцну сім`ю не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, шлюбні відносини припинено з жовтня 2021 року, шлюб існує формально, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просила суд про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності. На примирення не згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.20104 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , місце реєстрації: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 475 від 14.06.2014 року). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, а також визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У своїй позовній заяві та окремо [PERSON] не просила суд про повернення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% судового збору, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved