Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

ТОВ «Рівнетеплоенерго», діючи через свого представника, звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 75665,48 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за зазначеною адресою, на [PERSON] станом на 06.2022 року виникла заборгованість за надані послуги ТОВ Рівнетеплоенерго з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 75665,48 грн. Свої аргументи та доводи на підставу вимог позовних вимог позивачем викладені також у відповіді на відзив. Представник позивача зазначає, що відсутність договорі про надання житлово-комунальних послуг, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Спростовує доводи відповідача, що він не був повідомлений та ознайомлений з тарифами та кількістю спожитої теплової енергії в квартирі. Позивач зазначає, що самовільне відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання забороняється, єдиним належним доказом, що багатоквартирний будинок відключений є акт про відключення, який затверджений міжвідомчою комісією виконавчої влади органу місцевого самоврядування, який в матеріалах справи відсутній, наданий відповідачем акт 2010 року та проект від 2019 року, відношення до відключення від ЦО та ГВП немає. В разі застосування судом строку позовної давності представником позивача додано до відповіді на відзив розрахунок за три роки. Не погоджуючись із позовними вимогами від представника відповідача до суду надійшов відзив від 14.09.2022 року. Свої заперечення мотивує тим, що позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог з врахуванням пропуску строків позовної давності. Також відповідачем зазначено, що єдиним доказом на яких ґрунтуються позовні вимоги є оборотна відомість по особовому рахунку № [NUMBER] квартири [ADDRESS] , проте, вказана відомість не містить жодних даних по фактичних обсягах наданих послуг та відомостей які б підтверджували, що кількість теплової енергії, яка була спожита відповідачем відповідає в грошовому еквіваленті сумі заборгованості, яку просить стягнути позивач. В оборотній відомості не зазначено даних особи, що її сформувала та підписувала, що ставить під сумнів допустимість та достовірність такого доказу. Представник відповідача зазначає, що розрахунок наданих послуг наданих товариством послуг з теплопостачання здійснюється зокрема відповідно до тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради 137 від 09.10.2008 та №6 від 04.01.2011 р., проте, такі рішення всупереч п.5 ст.177 ЦПК України не були долучені до позовної заяви, а рішення №6 від 04.01.2011 р. втратило чинність. Позивачем не надано розрахунків щодо наявної у [PERSON] заборгованості згідно яких можна було встановити фактичний обсяг наданих послуг та тарифи на централізоване опалення та гаряче водопостачання, відповідно до яких здійснювалося нарахування. Також представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено факту надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання кв. [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , під час набуття у власність квартири, власники не користувалися послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки квартира обігрівалася електричними нагрівальними приладами. На підставу свої заперечень зазначає, що ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області не одноразово було скасовано судові накази видані за заявами КП «Теплотранссервіс». Заяви про скасування судового наказу були мотивовані тим, що Актом від 26.08.2010 ЖКП «Промислове» встановлено, що відповідач послуг КП «Теплотранссервіс» не отримує. Вказуає, що у квартирі [ADDRESS] відсутнє централізоване опалення, що підтверджується актом від 10.09.2022, зі змісту якого вбачається, що в квартирі відсутні радіатори опалення від централізованих стояків в кімнатах у ванній та кухні, а квартира обладнана електроопаленням. У березні 2019 в квартиру [ADDRESS] установлено електроопалення відповідно до робочого проекту реконструкції електричних мереж житлового будинку в [ADDRESS] в частині влаштування електрообладнання в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав та мотивів наведених у відзиві. Просила взяти до уваги заяву про застосування строків позовної давності. Зазначила, що відповідач не користується та їй не надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області про скасування судового наказу з даних підстав. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та сторонами не оспорюється. Згідно витягу з оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований на [PERSON] ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст.19 Закону України «Про теплопостачання», п.5 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1\~ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.67,68 ЖК України, відповідач зобов`язаний своєчасно, а саме щомісячно, здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, протилежного суду не доведено. Доводи відповідача, про те, що квартира була відключена від мереж центрального палення, теплова енергія у квартиру не постачається, фактично послугами не користувалася суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Питання про відключення від централізованого опалення у спірний період регулював Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено Наказом №4 від 22.11.2005 р. Міністерства Будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України. Даним порядком установлено, що відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої комісії створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Матеріали справи не містять доказів, зокрема відповідної проектної документації, які б свідчили факт відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Згідно повідомлення Департаменту інфраструктури і благоустрою Рівненської міської ради від 10.10.2022 №663-12-1/РТ, відповідно до протоколів засідання Постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від системи (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не надавався. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами) та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами). Відповідач отримує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, і, хоча договір між ними та позивачем не укладено, між сторонами встановились фактичні договірні відносини. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні витягу оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , власник [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.06.2022 року виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 75665,48 грн. , за період з жовтня 2010 по травень 2022 років. Відповідно до ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2055 року №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд доходить висновку про те, що відповідач, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води належної якості, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 ЦК України. Частиною третьою вказаної статті закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України, визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позивач пред`явив вимогу про стягнення заборгованості за період поза межами строку позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовом 07.07.2022 року. Послуги, надані у липня 2019 року, відповідач мав оплатити до 20 серпня 2019 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з липня 2019 року. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водовідведення з липня 2019 року по липень 2022 року. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 29501,71 грн., яка й підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2481 грн. Позов задоволено на 38,99 % (29501,71 грн. : 75665,48 грн. х 100). В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 967,34 грн. (2481грн. х 38,99 %).

Outcome: partial