Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

21 січня 2022 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» (далі - ТОВ «КУЖЕ «Новосервіс») звернулося до суду із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 134 415,20 грн, з яких 113 416,70 грн основна заборгованість, 15 048,55 грн інфляційні втрати, 5 949,95 грн як 3 % річних та 2 481,00 грн витрат на сплату судового збору. В обґрунтування позову позивач вказував, що відповідач згідно з актом приймання-передачі, прийняла від забудовника ТОВ «Будспецсервіс» квартиру [ADDRESS] . Згідно з актом приймання-передачі житлової частини будинку [ADDRESS] ) вказаний багатоквартирний житловий будинок передано позивачу в управління та на обслуговування, в зв`язку із чим останній, на правах балансоутримувача, надає послуги з утримання будинку, прибудинкової території, послуг з централізованого постачання та водовідведення холодної та гарячої води, послуг з централізованого опалення, забезпечення електропостачання, додаткових послуг. За період з 01 лютого 2018 року до 10 січня 2022 року у відповідача утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 134 415,20 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] з моменту прийняття квартири (із січня 2018 року) не сплачує житлово-комунальні послуги та прострочила виконання основного зобов`язання, позивач просив про задоволення позову. Ухвалою судді від 24 січня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 23 листопада 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просить у позові відмовити, посилаючись на те, що домовленостей щодо конкретного переліку, послуг, їх об`єму, вартості та порядку оплати між нею та позивачем не було, та відповідні договори не укладалися, пропозицій від відповідача не надходило та рахунків ТОВ «КУЖЕ «Новосервіс» їй не виставляло, і таких доказів не додано й до матеріалів справи, тому у неї заборгованості перед позивачем не існує. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причин неявки суду не повідомила. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до акта приймання-передачі об`єкта нерухомості, відповідач прийняла від забудовника ТОВ «Будспецсервіс» квартиру [ADDRESS] . Обставини того, що [PERSON] набула у власність вказане вище житлове приміщення сторонами визнається та не заперечується. Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто означена стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, що були діючими у спірний період, власник, наймач житлового приміщення зобов`язаний сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також судом встановлено, що позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: в [ADDRESS] . Вказані обставини, крім іншого, підтверджуються: актом приймання-передачі від 07 лютого 2017 року на облік вказаного житлового будинку від ТОВ «Будспецсервіс», укладеним 10 січня 2018 року із ТОВ «Євроліфт Сервіс» договором № 10/01-18 ТО на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів, в тому числі, розташованих в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] , укладеним 22 травня 2018 року із ТОВ «Будівельна компанія «Века», договором виконання робіт № 2205/2018, предметом якого є виконання комплексу будівельних робіт по благоустрою території щодо відновлення покриття фігурних елементів мощення та асфальтного покриття прибудинкової території, зокрема й житлового будинку [ADDRESS] , укладеним 01 лютого 2018 року із ТОВ «АПТ Україна Групп», договором про надання послуг, з технічного обслуговування автоматичної системи моніторингу та управління, в тому числі на об`єктах замовника по [ADDRESS] . Згідно з доводами позивача відповідач уникає підписання договору (надання послуг) і має заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних послуг, також [PERSON] ухиляється від виконання покладеного на неї обов`язку зі сплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість, яка згідно з розрахунками позивача за період з 01 лютого 2018 року по 10 січня 2022 року в загальному розмірі становить 134 415,20 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є щомісячна сплата позивачу вартості наданих послуг. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоча у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаної правової позиції притримується Верховний Суд України (постанова в справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року), а також Верховний Суд (постанова в справі №750/12850/16-ц від 26 вересня 2018 року). Враховуючи викладене, та, зважаючи на те, що відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо утримання належного їй майна та ухиляється від оплати наданих їй позивачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних послуг, нарахована позивачем за період з 01 лютого 2018 року по 10 січня 2022 року заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 113 416,70 грн підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних послуг відповідача становить 113 416,70 грн, що в свою чергу свідчить про прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, тому наявні підстави для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правильність нарахованих позивачем інфляційних втрат у сумі 15 048,55 грн та 5 949,95 грн в якості 3 % річних судом перевірені, їх розмір [PERSON] не заперечується і не спростовується. За таких обставин, слід дійти висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «КУЖЕ «Новосервіс» до відповідача про стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги із застосуванням норм ст. 625 ЦК України. У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 481,00 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача

Outcome: approved