Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Вказала, що 18.09.1993 вона уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] . Від спільного проживання [INFO] народився син [PERSON] . 13.10.2004 шлюб між ними був розірваний. Однак, не зважаючи на розірвання шлюбу, вони продовжували разом проживати в одному будинку по [ADDRESS] , як чоловік та жінка, не припиняючи усталених взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, по утриманню і забезпеченню життєдіяльності їх сім`ї, продовжували вести спільний побут, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, святкували сімейні свята як одна сім`я, несли спільні витрати на придбання одягу, ліків, продуктів харчування, іншого побутового майна, надавали один одному як сім`я взаємну допомогу, несли спільні витрати на ремонт і обслуговування будинку, оплату світла. 25.02.2022 згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 [PERSON] був мобілізований та направлений для проходження військової служби у військову частину. Виконуючи обов`язки військової служби в районі проведення воєнних (бойових) дій, [PERSON] отримав осколочне поранення в голову та загинув [INFO]. Вона, як жінка загиблого, повністю несла усі витрати на поховання чоловіка. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки, площею 1,5 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0525681600:05:003:0086, яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та земельної ділянки, площею 2,1732 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525681600:06:002:0092, що розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Відповідач [PERSON] є рідним сином загиблого [PERSON] , а відповідач [PERSON] є рідним братом загиблого. З метою оформлення своїх прав на спадкове майно [PERSON] , позивач просить суд встановити факт, що вона - [PERSON] , [INFO] , в період часу з 14 жовтня 2004 року по 17 липня 2022 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Долина Краматорського району Донецької області. Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, вх.№6504 від 24.11.2022, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, вх.№6503 від 24.11.2022, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, вх.№5514 від 12.10.2022, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви, клопотання: заява позивача про виклик свідків; заява позивача та відповідачів про розгляд справи без їхньої участі; заява позивача про проведення підготовчого засідання без її участі; заява відповідача [PERSON] про проведення підготовчого засідання без його участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття загального позовного провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання; закриття підготовчого провадження, задоволення заяви позивача про виклик свідків та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що він є рідним братом покійного [PERSON] , який загинув [INFO] під час несення військової служби в районі бойових дій. Йому взагалі не було відомо про те, що позивачка та його покійний брат були розлучені, оскільки вони проживали разом, вели спільне господарство, святкували сімейні свята, хоча і деякий час проживали окремо, оскільки були посварені. [PERSON] до смерті постійно проживав по [ADDRESS] . Разом з ним також проживала позивачка, їх син - відповідач [PERSON] , та брат покійного - відповідач [PERSON] . Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона проживає по [ADDRESS] і є сусідкою позивачки та відповідачів. [PERSON] і [PERSON] проживали постійно разом, однак, був період, коли [PERSON] залишила сім`ю і поїхала до матері в Донецьку область. Коли [PERSON] повернулась додому в с.Гальжбіївка, то вони з покійним [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, у них був спільний побут. Із копії паспорта громадянина України, [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.4-5). Із копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 25.07.2022 Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мінісерства юстиції (м.Хмельницький), встановлено, що [INFO] в селі Долина Краматорського району Донецької області помер [PERSON] (а.с.7). Із копії посвідчення, серія [NUMBER] , виданого 13.05.2016 на ім`я [PERSON] встановлено, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.8). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 18 вересня 1993 року, встановлено, що 18 вересня 1993 року в Гальжбіївській сільській раді Ямпільського району Вінницької області [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №11. Наявна відмітка про те, що шлюб розірвано (а.с.9). Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 13 жовтня 2004 року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №454. Прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] залишено « [PERSON] » (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , встановлено, що [INFO] в селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Із акта обстеження житлових умов від 02.08.2022 встановлено, що в помешканні по [ADDRESS] дійсно проживають: [PERSON] , [INFO] , [INFO] - дата смерті; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та вели спільне господарство (а.с.12). Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, №212944164 від 18.06.2020, встановлено, що право власності на земельну ділянку, площею 1,5 га, кадастровий номер: 0525681600:05:003:0086, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, зареєстровано за [PERSON] (а.с.13). Із копії державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ВН №187209, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,1732 га, розташованої на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер: 0525681600:06:002:0092, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14). Із фотосвітлин встановлено, що на них зображені позивач [PERSON] , покійний [PERSON] та їхні родичі (а.с.15-17). Із повідомлень Гальжбіївського старостинського округу №4 Ямпільської міської ради Вінницької області №03-11/85 від 08.09.2022 та №03-11/84 від 08.09.2022 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.22, 23). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно. Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчать положення статті 74 СК України. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Положення статті 74 СК України дають підстави дійти висновку, що вони поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного поживання однією сім`єю; спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), а для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме - що дійсно [PERSON] , [INFO] , в період часу з 14 жовтня 2004 року по 17 липня 2022 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Долина Краматорського району Донецької області. Вказані обставини знайшли своє підтвердження показаннями свідків та дослідженими письмовими доказами, які не суперечать один одному. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідачів на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved