Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. У лютому 2022 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», за участю третіх осіб: приватного виконавця Горелик Євгенія Борисовича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення коштів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що у грудні 2021 року він дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження ВП № 67633291 від 27.11.2021 року, розпочате на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни №21133 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит Капітал» грошових коштів в сумі 15\~252 грн. 46 коп. Зазначає, що у нотаріуса були відсутні будь-які підстави для винесені виконавчого напису, оскільки він жодних кредитних договорів з АТ «Дельта Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» - не укладав. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Позивач зазначає, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, оскільки виконавчий напис № 21133 від 15.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною з порушенням діючого законодавства, позивач просить суд визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь сплачений судовий збір у розмірі 1488 грн. 60 коп. Крім того просить суд повернути стягнуті за виконавчим написом № 21133 від 15.06.2021 року - мінімальні витрати за виконавчим провадженням № 67633291 від 27.11.2021 року в сумі 529 грн. 00 коп.; 666 грн. 11 коп. погашення боргу у виконавчому провадженні № 67633291 від 27.11.2021 року; 666 грн. 11 коп. основна винагорода приватного виконавця. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та дату судового розгляду, заяв про залишення позову без розгляду або відмову від позову до суду не надавав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. були повідомлені належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення як третіх осіб такі представника відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~Кредит Капітал» про місце, день та час розгляду справи, однак представник відповідача, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом також отримані відомості, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерества юстиції № 858/6 від 18 червня 2021 року - зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. з 18.06.2021 року. Згідно ч.8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ІІІ. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 14.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит Капітал», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича (адреса: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Вільна, 9) належним чином завірені копії документів, а саме: виконавчого напису № 21133, вчиненого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК Кредит Капітал» заборгованості за кредитним договором № 004-04141-050713 від 05.07.2013 року в сумі 15 252,46 грн. та засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 67633291. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни (адреса: 01001, м. Київ, вул. Софіївська, 8/2) належним чином засвідчено копію виконавчого напису № 21133 від 15.06.2021 року та засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 67633291; засвідчену копію письмової вимоги (претензії) до [PERSON] із повідомленням про її вручення; розрахунок кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 26.10.2022 року по справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Відповідно до ч. 1\~ст.\~280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Є.Б. про звернення стягнення на заробітну плату у ВП № 67633291 встановлено, що 15.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. видала виконавчий напис № 21133 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит Капітал» заборгованості за кредитним договором № 004-04141-050713 від 05.07.2013 року у розмірі 15\~252 грн. 46 коп. Позиач вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Зокрема позивач вказує, що взагалі не оформлював кредит в АТ «Дельта Банк». V. Оцінка Суду. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із\~статтею 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст.88 Закону України "Про нотаріат". Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається, зокрема, на те, що ним взагалі не укладалось кредитних договорів з АТ «Дельта Банк». У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірним. Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Суд виходить з вимог ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності існування заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 004-04141-050713 від 05.07.2013 року в сумі 15 252,46 грн. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Приймаючи рішення щодо позовних вимог [PERSON] про повернення стягнутих за виконавчим написом № 21133 від 15.06.2021 року - мінімальних витрат за виконавчим провадженням № 67633291 від 27.11.2021 року в сумі 529 грн. 00 коп.; 666 грн. 11 коп. погашення боргу у виконавчому провадженні № 67633291 від 27.11.2021 року; 666 грн. 11 коп. основної винагороди приватного виконавця, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст.48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). У постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц викладено висновок ВП ВС про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна. Нормами ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Частиною 7 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). У даному випадку, як слідує з матеріалів справи, позивач просить суд повернути йому всю суму коштів, які були стягнуті з нього у ході виконання виконавчого напису. З доданих до позовної заяви платіжних доручень № 5739 від 06.01.2022 року; № 5740 від 06.01.2022 року; № 5741 від 06.01.2022 року вбачається, що до складу коштів, які були сплачені позивачем на рахунок приватного виконавця Горелика Є.Б. за виконавчим провадженням ВП №67633291 від 27.11.2021 року входить як сума, яка стягнута на погашення богу за виконавчим написом так і витрати безпосередньо виконавчого провадження. Однак суду не було надано позивачем жодних належних доказів на підтвердження того, що кошти, які були ним сплачені за виконавчим написом, було перераховано приватним виконавцем безпосередньо на рахунок стягувача, тобто на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит Капітал». У зв`язку з чим на теперішній час у суду відсутні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит Капітал» безпідставно набутих коштів позивача. Стягнення ж приватним виконавцем витрат виконавчого провадження пов`язане зі здійсненням виконавцем примусового виконання виконавчого документа та відповідає нормам ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого приватний виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». Будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця Горелика Є.Б. у виконавчому провадженні №67633291 від 27.11.2021 року позивачем не оскаржувались, постанови про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; про стягнення з боржника основної винагороди; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - незаконними не визнавались. В даній цивільній справі приватний виконавец виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. залучений позиваем в якості третьої особи а не відповідача, а тому з огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] про повернення коштів, тобто стягнення їх з приваного виконавця Горелика Є.Б. - є безпідставними та не підлягають задоволенню. У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, зокрема, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Суд звертає увагу позивача, що він не позбавлється права зверення до суду з позовом на підставі ст. 1212 ЦК України про повернення безпідставно отриманих на підставі виконавчого напису коштів саме стягувачем, тобто Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит Капітал», однак за умови обгрунтування та доведення цього факту достатніми та належними доказами. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, то з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути витрати по сплаті ним судового збору за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial