Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

20.05.2022 року [PERSON] звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить стягнути з Олександрійського професійного аграрного ліцею на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 14.03.2022 року по 30.06.2022 року в сумі 34 189,09грн., яка зазначена без відрахування податку та обов`язкових платежів; заборгованість по заробітній платі за період 2018-2021 рік в сумі 7813,98грн., яка зазначена без відрахування податку та обов`язкових платежів; компенсацію за затримку заробітної плати за період 2018-2021 рік в сумі 3619,64грн.; невиплачену щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків пропорційно до відпрацьованого часу в 2018 році в сумі 2 522,60грн., яка зазначена без відрахування податку та обов`язкових платежів; недоотримані кошти за оплату відпустки за період 2018,2019,2021 рік в сумі 1 820,84грн, яка зазначена без відрахування податку та обов`язкових платежів, та 582,01грн. компенсації; визнати неправомірним та скасувати Наказ директора Олександрійського професійного аграрного ліцею №57 від 21 березня 2022 року «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану»; встановити факт організації навчально-виробничого процесу за дистанційною формою роботи в Олександрійському професійному аграрному ліцеї з 14.03.2022 року; зобов`язати Олександрійський професійний аграрний ліцей внести зміни до п. 1 Наказу №185 від 19 жовтня 2018 року «Про погодження виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам ліцею», а саме: добавити №22 [PERSON] ; стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000грн. Позовні вимоги мотивує тим, що працює соціальним педагогом в Олександрійському професійному аграрному ліцеї Кіровоградської області з 31.08.2017 року. Під час роботи в Олександрійському професійному аграрному ліцеї відповідачем були допущені грубі порушення трудових прав Позивача, що призвело до незаконного зменшення заробітної плати, не нарахування та не виплату підвищень та надбавок до посадового окладу, що полягає в наступному. Наказом № 229 від 08 листопада 2021 року, вона була відсторонена від роботи з 08 листопада 2021 року, без збереження заробітної плати до усунення причин що його зумовили, тобто до проходження профілактичного щеплення проти гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень. Наказом директора Олександрійського професійного аграрного ліцею № 47 від 02 березня 2022 року було призупинено наказ № 229 від 08 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи [PERSON] » на період воєнного стану та з 28 лютого 2022 року [PERSON] було допущено до роботи соціального педагога. 24.03.2022 року на електронну адресу позивача відповідач надіслав лист № 64, відповідно до якого позивачу рекомендовано організувати свою роботу в дистанційному форматі, для чогонеобхідно надати на електронну адресу ліцею особисту заяву про те, що вона має технічні можливості організовувати роботу соціального педагога в дистанційній формі, вказати адресу її місця знаходження за яким вона буде працювати та електрону адресу для зворотного зв`язку. На лист №64 від 24.03.2022р., позивач 28.03.2022 р. направила скаргу про порушення прав у сфері освіти, а копію департаменту освіти і науки Кіровоградської військової обласної адміністрації,в якій повідомила, що працює дистанційно з 14.03.2022 року, так як має технічні можливості організовувати роботу, має змогу отримувати необхідні листи, накази, інше для роботи на: E-mail: milenaleral977@gmail.com. Листами від 31 березня та 5 квітня 2022 року просила відповідача надати відповідь з підстав вимагання написання заяви для початку роботи в дистанційному форматі,оскільки в жодному пункті Наказу №57 від 21.03.2022 року не зазначено, що для переведення працівника на дистанційний режим роботи, працівник особисто зобов`язаний надати заяву, де б зазначалось, що він забезпечений всіма засобами, необхідними для організації роботи у дистанційному форматі. Зазначила, що фактично з 14.03.2022 року у закладі освітній процес здійснюється в дистанційній формі, на підставі усного розпорядження та її необґрунтовано не допускають до роботи у дистанційному форматі. Також, відповідач з березня 2022 року перестав виплачувати їй заробітну плату та вважає, що для того, щоб розпочати роботу в дистанційному форматі їй немає необхідності надавати особисту заяву про те, що вона має технічні можливості організовувати роботу соціального педагога в дистанційній формі, вказати адресу її місцязнаходження за яким вона буде працювати та електрону адресу для зворотного зв`язку. Виконання дистанційної роботи не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників, тобто дистанційна робота передбачає оплату праці в повному обсязі. Обов`язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату. Заробітна плата соціального педагога за штатним розписом на 01.01.2022 року складається з 11 тарифного розряду, окладу у розмірі 5699грн., підвищення до посадового окладу за постановою КМУ №22 від 11.01.2018 року, педагогічної надбавки згідно постанови КМУ №373 від 23.03.2011 року у розмірі 20%, надбавки за вислугу років у розмірі 30%, постанова КМУ від 31.01.2001 року №78. Отже, загальна сума до погашення заборгованості по заробітній платі становить 34189,09грн. Відповідно до постанови КМУ від 11 січня 2018 р. № 22 «Про підвищення оплати праці педагогічних працівників» з 01.09.18р. підвищується на 10% оклад педагогічним працівникам. Відповідач повинен був з 01.01.2018 року проводити нарахування заробітної плати із врахуванням вищевказаної постанови, однак останній цього не робив, в зв`язку з чим порушив трудові права позивача та недонарахував позивачу заробітну плату на загальну суму 7813,98грн. У зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати підприємства, установи та організації всіх форм власності мають здійснювати врахування сум компенсації працівникам у разі її несвоєчасної виплати. У разі виплати у травні 2022 р. нарахованих, але не виплачених своєчасно грошових доходів за 2018-2022 рр. сума компенсації нараховується з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін. Загальна компенсація зарплати протягом 2018 -2021 рік, яка стягується у травні 2022 року становить 6335.63 грн. Враховуючи, що нарахування урядового підвищення посадового окладу соціальному педагогу відбувалося не в порядку та не у спосіб визначений законом, то відповідно відбулося недоотримання при нарахуванні щорічної відпустки, що підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Загальне недоотримання відпускних за 2018,2019,2021 року складає 1820,84грн. та 582,01 компенсації. Крім того зазначає, що Наказ №57 від 21 березня 2022 року «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану», яким було організовано навчально-виробничий процес за дистанційною формою роботи в Олександрійському професійному аграрному ліцеї підлягає скасуванню оскільки, Наказом від 25.04.2013 № 466 Міністерства освіти і науки України «Про ствердження Положення про дистанційне навчання» в пункті 2.2.зазначено, що дистанційна форма навчання у ПТНЗ запроваджується відповідно до рішення педагогічної ради, погодженого з органом управління освітою, у сфері управління якого перебуває відповідний навчальний заклад. Педагогічною радою Олександрійського професійного аграрного ліцею рішення про запровадження дистанційної форми навчання з 21.03.2022 року не приймалося та відповідно не погоджувалося департаментом освіти та науки Кіровоградської обласної військової адміністрації. В констатуючій частині Наказу №57від 21.03.2022 року, як обґрунтування видання фігурує Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», однак даним Указом воєнний стан введено строком на 30 діб. За таких умов, посилаючись на вищевказаний Указ Президента України до 26 березня 2022року відповідачу потрібно було прийняти рішення про продовження дії Наказу №57 від 21 березня 2022 року «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану» відповідно до змін, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022 та № 259/2022 від 18.04.2022р., якими було продовжено строк дії воєнного часу та ознайомити із змінами працівників закладу. Вважає, що фактично без прийняття змін до рішення «Про продовження дії Наказу №57від 21 березня 2022 року «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану» Наказ №57 від 21 березня 2022 року втратив свою дію в 00 годин 00 хвилин 26 березня 2022 року. Жоден пункт розпорядчої частини Наказу №57 від 21 березня 2022 року «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану» не містить пункту, що запровадження дистанційної форми роботи починається з 23 березня 2022 року, в Наказі взагалі відсутня дата, з якої запроваджується дистанційна форма, отже запровадження дистанційної форми роботи почалося з дня підписання директором закладу Наказу №57, а саме з 21 березня 2022 року в порушення норм чинного законодавства. Також наказ не містить пункту, що на працівників закладу поширюються Правила внутрішнього трудового розпорядку, не впровадження спеціального порядку обліку виконаної роботи, щодо передачі працівникам закладу, в користування для виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією обладнання, відсутній пункт, який дозволяє використовувати в роботі власного обладнання (комп`ютера), відсутній пункт, щодо виплати компенсації за використання власного обладнання (комп`ютера) у порядку, визначеному Положенням про оплату праці. Ні пунктами 2.2 та 2.3 наказу, ні самим наказом не визначено способу інформаційно-комунікаційних технологій за якими в умовах дистанційної форми роботи треба надавати відомості директору ліцею та не визначено способу інформаційно-комунікаційних технологій за якими в умовах дистанційної форми роботи треба інформувати директора ліцею. Під час незаконного звільнення в вересні 2018 року та після поновлення за рішенням Олександрійського міськрайонного суду № 398/3615/18 від 27 лютого 2019 року Відповідач щорічну винагороду за 2018 рік їй не сплатив. Розмір даної винагороди затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 року №898. Відповідач повинен був внести зміни до п. 1 наказу №185 від 19.10.2018 року «Про погодження виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам ліцею», а саме добавити №22 [PERSON] та виплатити грошову винагороду. Крім цього, внаслідок протиправних дій відповідача, їй завдано моральної шкоди, бо вона повинна була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та родини. Внаслідок незаконних дій відповідача зазнала душевні страждання, наслідком яких стало погіршення фізичного та духовного стану. Неправомірні дії директора ліцею щодо невиплати заробітної плати, на думку позивача призвели до важкого матеріального становища, що призводить до заборгованості за комунальні послуги, неможливості придбати медикаменти та речі першої необхідності тощо. Ухвалою суду від 25 травня 2022 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 31 травня 2022 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 01.07.2022 року до участі у розгляді цивільної справи було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент совіти та науки Кіровоградської обласної державної адміністрації. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити та в судовому засіданні надала письмову промову, в якій зазначила, що в Наказі № 52 від 10.03.2022 року відсутня будь-яка вимога присутності працівників на робочому місці в період дистанційного режиму роботи навчального закладу. Чинне законодавство не встановлює жодних територіальних обмежень щодо робочого місця працівника в умовах дистанційної роботи. На підставі викладеного у позивача підстав з`являтися в учбовому закладі з 14.03.2022р.по 30.06.2022р. не було, оскільки освітній процес у навчальному закладі був переведений у дистанційну форму. Відповідач, зловживаючи своїми правами з 14.03.2022 р. перестав виплачувати їй заробітну плату. З 14.03.2022р. відповідач почав складати Акти про відсутність позивача на робочому місці. Складені Акти про відсутність позивача на робочому місці за відсутності обов`язкових реквізитів, які надають їм юридичну силу та не можуть бути взагалі ніякими доказами. Крім того, відповідач заблокував раніше створену групу працівники закладу у соціальній мережі Viber, до якої вона входила, створив нову групу працівників закладу у соціальній мережі Телеграм, до нової групи її не приєднав, доступи для приєднання не надіслав, нову групу працівники закладу у соціальній мережі Телеграм використовує для того, щоб обмежити соціального педагога до інформації, та без його розпорядження відомості про учнів груп та інформацію про ліцей не надавати, не надавав інформацію, яка їй потрібна для належного виконання функціональних обов`язків соціального педагога. В п.2.2 Наказу №57 від 21 березня 2022р. не визначено способу інформаційно-комунікаційних технологій, за якими в умовах дистанційної форми роботи треба надавати відомості директору ліцею. Враховуючи, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2019 р. справа №398/3615/18 позивач була поновлена на посаду соціального педагога Олександрійського професійного аграрного ліцею з 01 вересня 2018 р., відповідач повинен був внести зміни до п.1 Наказу № 185 від 19 жовтня 2018 року «Про погодження виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам ліцею», а саме: добавити №22 [PERSON] та виплатити щорічну грошову винагороду, що зроблено не було. Представник відповідача адвокат Пороло М.М, позов не визнав, подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що відповідно до постанови КМУ від 11.01.2018 №22 «Про підвищення оплати праці педагогічних працівників» з 1 січня 2018 р. встановлено підвищення на 10 відсотків посадових окладів (ставок заробітної плата) педагогічних працівників, оплата праці яких здійснюється за рахунок освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам. Постановою КМУ від 10.07.2019 №695 внесено зміну до постанові КМУ від 11.01.2018 №22, відповідно до якої з 1 вересня 2019 р. встановлено підвищення на 10 відсотків посадових окладів (ставок заробітної плати) педагогічних працівників, оплата праці яких здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, крім тих, посадові оклади (ставки заробітної плати) яких підвищено відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 11.01.2018р. №22 та постанови КМУ від 07.11.2018 №1100 «Про підвищення оплати праці педагогічних працівників спеціалізованих мистецьких шкіл (шкіл і інтернатів)». Отже, з 1 січня 2018 року встановлено підвищення посадових окладі педагогічних працівників, оплата праці яких здійснюється за рахунок освітньої субвенції і державного бюджету місцевим бюджетам, а саме педагогічну працівників закладів і установ освіти, визначених у пункті 3 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затверджених постановою КМУ від 14.01.2015р. №6. («видатки, спрямовані на оплату праці викладачів, які викладають предмети згідно з Державній стандартом базової і повної загальної середньої освіти», тобто на здобуття повної загальної середньої освіти). З 1 вересня 2019 р. встановлено підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) педагогічних працівників, оплата праці яких здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, крім піч яким було встановлено підвищення у минулому році, а саме педагогічна працівникам закладів дошкільної, позашкільної, професійної (професійне технічної), фахової перед вищої, вищої та післядипломної освіти, інша установ і закладів незалежно від їх підпорядкування. Враховуючи вищевикладене, позивачу було здійснено підвищення заробітної плати з 01 вересня 2019 р., так як посада соціального педагога не відноситься до викладачів, які викладають предмети базової і повної загальної середньої освіти, а відноситься до педагогічних працівників оплата праці яких здійснюється за рахунок місцевого бюджету. Тобто, відповідач не порушував трудових прав позивача, які б призвели до незаконного зменшення заробітної плати. Нарахована заробітна позивачу за 2018, 2019 роки відповідає усім вимогам. Зменшення розміру підвищення посадового окладу не здійснювалося, тому не відбулося ніякого порушення прав позивача. За 2018-2019 роки позивач отримала заробітну плату в повному обсязі. Наведені розрахунки «недоотриманих коштів заробітної плати» на загальну суму 7813,98 грн. безпідставні. У зв`язку з відсутністю порушень встановлених строків виплати заробітної плати, не має потреби здійснювати нарахування сум компенсації позивачу.Нарахування заробітної плати здійснюється згідно табелю обліку робочого часу, в якому фіксується кількість днів і годин відпрацьованих працівником.У зв`язку із ненаданням позивачем пояснень щодо «поважності причин відсутності», не має підстав для виплати заробітної плати.Щоб уникнути зайвих ризиків для себе, директор попросив працівників, які мають можливість та бажання виконувати свої посадові обов`язки дистанційно, подати письмові заяви з відповідним проханням та вказати адресу, за якою працівник буде працювати дистанційно.Після отримання заяв від працівників директор видав наказ від 10.03.2022 року № 52 «Про відновлення освітнього процесу з 14.03.2022 року» та ознайомив з ним працівників. Від 21.03.2022 року виданий наказ № 57 «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану», в якому чітко розписано для кожного підрозділу, як організувати роботу в умовах воєнного стану, поставлені задачі, які необхідно виконувати та порядок звітності. Від соціального педагога [PERSON] заяви про узгодження своєї дистанційної роботи директору ліцею не надходило. Відповідно до п.2 наказу № 57 від 21.03.2022 року соціальний педагог [PERSON] повинна була організувати свою роботу відповідно до своєї посадової інструкції, а також скласти списки учнів, які залишили країну враховуючи їх соціальний стан, створити групи учнів у соціальних мережах з метою вчасного реагування на зміну сімейного та соціального стану та вчасно надавати відомості директору ліцею. Вона повинна була звітувати щоденно про проведену роботу директору ліцею.Остання не виконала жодного пункту наказу № 57 від 21.03.2022 р., на зв`язок з навчальним закладом не виходила, місця свого перебування не повідомила, про що є звернення директора ліцею в поліцію та відповідь. Вище викладене свідчить, що працівник, а саме соціальний педагог [PERSON] не виконувала свою роботу ні очно, ні дистанційно, а отже була відсутня на робочому місці, про що щоденно складалися акти.Розрахунок недоотримання відпускних за 2018р., 2019р., 2021р.є безпідставний, так як підвищення окладу соціальному педагогу відбулося в порядку та у спосіб визначений законом з 01 вересня 2019 року.Позивач, як педагогічний працівник, має право на отримання щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, що гарантується державою. Однак, як вбачається з наведених нормативних актів, таке її право може реалізуватися тільки на підставі наказу керівника навчального закладу в межах коштів, передбачених кошторисом навчального закладу на поточний бюджетний рікта з врахуванням її особистого вкладу в підсумки діяльності навчального закладу за визначеними показниками роботи.Тобто, таке її право на отримання щорічної грошової винагороди неє абсолютним, а рішення про наявність підстав для виплати такої винагородита її розмір приймається керівником навчального закладу з урахуванням визначених критеріїв та специфіки навчального закладу, згідно з затвердженим Положенням, яке погоджене з профспілковим комітетом.Відсутність зауважень до роботи позивача, відсутність порушень в її роботі, не притягнення її до дисциплінарної відповідальності є умовами для розгляду питання про надання щорічної грошової винагороди, однак критерії, за наявності яких вона має право на отримання такої виплати визначені в розділі II Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Олександрійського професійного аграрного ліцею.Тож, вирішувати підстави для визнання праці позивача сумлінною, а нею своїх посадових обов`язків зразковими належить до повноважень керівника навчального закладу у 2018 році. Дійсно в наказі 185 від 19 жовтня 2018 р. «Про погодження виплати щорічної винагороди педагогічним працівникам ліцею» [PERSON] в момент виплати щорічної винагороди у 2018 році трудовий договір з позивачем був припинений, що формально не дало їй права на винагороду. Позивач була ознайомлена, після поновлення на роботі, про суму нарахованих та виплачених коштів за 2018 - 2019 рік. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню в зв`язку з відсутністю порушень прав позивача та обгрунтування понесеної моральної шкоди. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент освіти та науки Кіровоградської обласної державної адміністрації був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв суду не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору директор Олександрійського професійного аграрного ліцею Братченко С.Г., в судому засіданні пояснив суду, що дійсно 21.03.2022 ним було видано наказ №57 «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану» для забезпечення якісної роботи навчального закладу, згідно з яким викладачам рекомендовано організувати проведення навчання за дистанційною формою роботи, а саме на освітній платформі Classroom. Відповідачу, як соціальному педагогу, було визначено створити групи учнів, що залишили країну, створити групи у соціальних мережах для своєчасного реагування, щоденно в кінці робочого дня інформувати директора ліцею про проведену роботу з учнями з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. Частина колективу ліцею продовжувала працювати на робочих місцях. Позивачу відповідним листом було доведено до відома про необхідність організувати свою роботу в дистанційному форматі, а саме, на освітній платформі Classroom, або іншій, надати доступ директору до створених на платформі груп для щоденного моніторингу, погоджувати з директором план роботи. Для цього надати на електронну адресу ліцею заяву про технічну можливість організувати роботу в дистанційній формі, вказати адресу місця знаходження, адресу для зворотнього зв`язку. Але будь-якої інформації позивач про організацію своєї роботи не надала, у зв`язку з чим їй постійно направлялися повторні повідомлення та повідомлялося про складання актів про відсутність на робочому місці і відмітку в табелі про відсутність з нез`ясованих причин. Щодо вимог про стягнення заробітної плати, доплат та винагороди за сумлінну працю, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Свідок [PERSON] , яка є заступником директора ліцею, повідомила у судовому засіданні, що за наказом директора частина педагогічного колективу працювала у березні 2022р. в дистанційному режимі, надавши про це відповідні заяви, а частина знаходилася безпосередньо на робочих місцях у навчальному закладі. [PERSON] ігнорувала всі рекомендації, що їй надавалися з цього приводу, на зв`язок не виходила, у ліцеї вона була відсутня, про що комісійно складалися акти, дистанційно свої обов`язки вона також не виконувала, їй направлялися адміністрацією повідомлення щодо необхідності організації режиму роботи, планування та звітності, що були нею проігноровані. Групу «Соціальний супровід» на платформі Classroom було створено іншим педагогом, тобто [PERSON] з березня місяця взагалі не працювала. Як пояснила суду свідок [PERSON] , вона працює інспектором з кадрів в Олександрійському аграрному ліцеї. На початку війни частина педколективу написала заяви про дистанційну роботу, але деякі працівники знаходилися безпосередньо в учбовому закладі. За її участі складалися акти про відсутність позивача на робочому місці, оскільки остання була відсутня, заява про дистанційний режим роботи від неї також не надходила. Оскільки [PERSON] була відсутня на роботі та не виходила на зв`язок, в табелі обліку робочого часу ставилися відмітки про її відсутність з невідомих причин. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює в ліцеї методистом. На початку війни в освітньому закладі було організовано дистанційну роботу. При цьому директор повинен був контролювати освітній процес та виконання своїх обов`язків педагогічними працівниками. Методичним кабінетом Департаменту освіти та науки Кіровоградської ОДА було надано рекомендації щодо написання особистих заяв тими працівниками, які мали намір працювати дистанційно та повідомляти про наявність умов для такої роботи. При цьому на період дистанційної роботи кожен педагог створював на освітній платформі свої групи, до яких включалися представники адміністрації учбового закладу для контролю за освітнім процесом. [PERSON] таку групу не створювала, заяви відповідної не надавала, її робота жодним чином ніде не прослідковувалася, жодного звіту за вказаний період від неї не надходило, план роботи з директором вона не погоджувала, зворотний зв`язок та можливість контролю за її роботою були відсутні. Таким чином, тривалий час її робота соціального педагога виконувалася іншими педагогічними працівниками освітнього закладу. Як виходить з показань у судовому засіданні свідка [PERSON] , вона є головним бухгалтером навчального закладу. Під час введення воєнного стану працівники ліцею узгоджували із адміністрацією свій порядок роботи, в тому числі в дистанційному режимі за наявності такої можливості. [PERSON] будь-яких заяв з цього приводу не подавала, на робочому місці в ліцеї була відсутня, у зв`язку з чим в табелі обліку робочого часу проставлялася інформація про відсутність з невідомих причин, заробітна плата за цей період не нараховувалася. [PERSON] не узгоджувала з адміністрацією закладу форму своєї роботи, не повідомила про свій режим роботи ні усно, ні письмово, тому складалися акти про її відсутність на роботі. Щодо розрахунків позивача заборгованості по заробітній платі, вони є необгрунтованими, оскільки підвищення до посадового окладу, яке визначено Постановою КМУ №22, стосувалося педагогічних працівників, заробітна плата яких фінансується за рахунок освітньої субвенції, це педагоги загальноосвітніх предметів, посада позивача до них не належить. Розрахунок позивача щодо компенсації за затримку виплати заробітної плати також є невірним, бо їй все виплачено своєчасно, щорічна винагорода за сумлінну працю виплачується на підставі рішення керівника з урахуванням особистого вкладу та відповідних досягнень працівника та є правом, а не обов`язком директора ліцею. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює у ліцеї заступником директора та викладачем іноземної мови. З початком війни вона здійснювала соціальний супровід вихованців ліцею, оскільки позивач з 14.03. 2022 по 30.06.2022 не виконувала свої обов`язки з цього напряму. [PERSON] у разі дистанційного режиму роботи повинна була створити на освітній платформі групу учнів, які мають статус позбавлених батьківського піклування, в тому числі тих, які виїхали за кордон, надавати директору та в методичний кабінет відповідні звіти та погоджувати плани роботи. З нею керівництво учбового закладу неодноразово намагалося зв`язатися, але ніякої відповіді не було. Також [PERSON] в учбовому закладі не з`являлася, документацію щодо напряму своєї роботи нікому не передала, тобто не виконувала свої обов`язки ніяким чином. Свідок [PERSON] дав у судовому засіданні пояснення, відповідно до яких він є інженером з охорони праці в учбовому закладі, входив до складу комісії, яка засвідчувала відсутність позивача на робочому місці. Такі акти складалися щоденно наприкінці робочого дня в кабінеті секретаря директора, яка займається кадровою роботою. Деякі педагогічні працівники здійснювали свою роботу в дистанційному режимі, фахівці знаходилися безпосередньо в учбовому закладі, тобто була змішана форма навчання. Для фіксації присутності на робочому місці ведеться журнал прибуття(вибуття), в якому працівники ліцею ставлять свої підписи. Щодо позивача, то вона була відсутня на роботі та не організувала роботу в дистанційному режимі. Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані докази і матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні заяви та заперечення на них, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Відповідно до Статуту Олександрійського професійного аграрного ліцею Кіровоградскої області ліцей є державним професійно-технічним навчальним закладом, керівництво діяльністю якого здійснює директор. Він організовує навчально-виробничий процес, персонально відповідає за результати діяльності ліцею, приймає на посади та звільняє з посад працівників ліцею, затверджує їхні посадові обов`язки, формує склад педагогічного колективу ( т.2 а.с.1-13) 01 вересня 2017 року на підставі наказу №58-к від 31 серпня 2017 року, [PERSON] прийнято на роботу соціальним педагогом на умовах строкового трудового договору (а. с. 28 - 31 том 1). Наказом директора Олександрійського професійного аграрного ліцею № 47 від 02 березня 2022 року було зупинено дію наказу № 229 від 08 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи [PERSON] » на період воєнного стану в Україні та допущено до роботи [PERSON] соціального педагога, з 28 лютого 2022 року на час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» (а. с. 35 том 1). Листом директора Олександрійського професійного аграрного ліцею від 11 березня 2022 року за №43/1 адміністрація ліцею повідомила заступника начальника обласної військової адміністрації, що з 14.03.2022 року в закладі відновлюється освітній процес у дистанційному форматі (а.с. 34 том 1). Наказом Олександрійського професійного аграрного ліцею №45 від 24.02.2022 року, було переведено освітній процес у дистанційну форму навчання (організувати навчання онлайн за місцем проживання здобувачів освіти та працівників) з 24.02.2022 року (а.с. 72 том 2). Наказом Олександрійського професійного аграрного ліцею №52 від 10.03.2022 року відновлено освітній процес з використанням технологій дистанційного навчання (організувати навчання онлайн за місцем проживання здобувачів освіти та працівників) з 14.03.2022 року (а.с. 73 том 2). Відповідно до наказу директора Олександрійського професійного аграрного ліцею № 57 від 21 березня 2022 року «Про організацію роботи структурних підрозділів ліцею під час воєнного стану» соціальному педагогу [PERSON] було наказано організувати роботу відповідно до посадової інструкції з урахуванням воєнного стану, створити списки учнів, які залишили країну враховуючи їх соціальний стан, створити групи учнів у соціальних мережах з метою вчасного реагування на зміну сімейного і соціального стану та вчасно надавати дані відомості директору ліцею, щоденно в кінці робочого дня інформувати директора ліцею про проведену роботу з учнями з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. Забезпечити своєчасне ведення необхідної документації соціального педагога.(а. с. 36-37 том 1). Відповідно до листа директора Олександрійського професійного аграрного ліцею від 24 березня 2022 року за №64 [PERSON] було надано рекомендації щодо організації своєї роботи в дистанційному форматі ( а. с. 38 том 1, а.с. 95-129 том 2). Надалі такі рекомендації надсилалися позивачу неодноразово. Як вбачається із звернень [PERSON] від 31.03.2022 року та 05.04.2022 року, остання зверталась до директора Олександрійського професійного аграрного ліцею із скаргою та вказувала, що її дії блокуються за вказівкою самого директора та її продовжують не ознайомлювати з наказами по закладу, не пересилають на її адресу листи для опрацювання та до виконання у роботі та просила надати їй для коректного планування роботи необхідні документи, перелічені в скарзі (а. с. 42-47 том 1). Згідно до заяви від 25.11.2021 року [PERSON] звернулась до управління Держпраці в Кіровоградській області з проханням провести перевірку в частині невиплати їй щорічної грошової винагороди у розмірі 100% посадового окладу, яка виплачувалась в 2018 році працівникам Олександрійського професійного аграрного ліцею та не була виплачена. На даний лист їй 06.12.2021 року була надана відповідь управління Держпраці в Кіровоградській області за №1-157/1-49та відповідь Олександрійського професійного аграрного ліцею за №16/1 від 27.01.2022 року (а.с. 77-78, 79-81, 82-83 том 1). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.02.2019 року наказ Олександрійського професійного аграрного ліцею №61-к від 30.08.2018 року про звільнення [PERSON] було визнано незаконним. [PERSON] було поновлено на посаді соціального педагога Олександрійського професійного аграрного ліцею з 01.09.2018 року(а.с. 84-87 том 1). Відповідно до положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Олександрійського професійного аграрного ліцею за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за 2018-2022 роки передбачено порядок надання щорічної грошової винагороди, обмеження щодо її надання, основні показники для визначення її розміру; при цьому зазначено, що виплата щорічної грошової винагороди проводиться з урахуванням особистого вкладу кожного працівника на підставі наказу директора (а.с. 131-134 том 1). Згідно інформації про нарахування заробітної плати соціальному педагогу [PERSON] в Олександрійському професійному аграрному ліцеї за 2018-2022 роки, посадовий оклад за 2022 рік складає 6268,90грн (11 тарифний розряд 5699,00грн. + 10% згідно постанови №22 - 569,90грн.) (а.с. 135-143 том 1). Відповідно до листа №264 від 30.06.2022 року, [PERSON] було повідомлено, що станом на 30.06.2022 року вона офіційно не приступила до виконання своїх посадових обов`язків та в закладі продовжують оформлювати акти про відсутність її на робочому місці (а.с. 144 том 1). Такі повідомлення позивачу направлялися неодноразово. Листом №74 від 05.04.2022 року директор Олександрійського професійного аграрного ліцею повідомив Департамент освіти і науки Кіровоградської обласної військової адміністрації про те, що станом на 04.04.2022 року соціальний педагог [PERSON] офіційно не приступила до виконання своїх посадових обов`язків після поновлення її на роботі. Станом на 04.04.2022 року від [PERSON] відсутня заява про організацію роботи за дистанційною формою (а.с. 146 том 1). Наказом №41-к від 21.06.2022 року соціальному педагогу [PERSON] надано щорічну основну відпустку терміном на 14 календарних дні з 01 липня 2022 року по 14 липня 2022 року включно. [PERSON] стати до роботи 15 липня 2022 року (а.с. 147 том 1). Актами складеними членами комісії в складі працівників Олександрійського професійного аграрного ліцею було встановлено відсутність соціального педагога [PERSON] на робочому місці протягом робочого дня з 18-14 березня, 21-25 березня, 28-31 березня, 01 квітня, 4-8 квітня, 11-15 квітня, 18-22 квітня, 25-29 квітня, 02-06 травня, 09-13 травня, 16-20 травня, 23-27 травня, 30-31 травня, 01-03 червня, 06-10 червня, 13-17 червня, 20-24 червня, 27-30 червня 2022 року (а.с. 149-188 том 1). Згідно повідомлення директора Олександрійського професійного аграрного ліцею, [PERSON] було поставлено до відома, що вона офіційно не приступила до виконання своїх посадових обов`язків та заклад оформлює акти про відсутність її на робочому місці (а.с. 96-129 том 2). Відповідно до положень ст. 60-2 КЗпП України визначено, що у разі дистанційної роботи працівник самостійно визначає своє робоче місце, розподіляє робочий час на свій розсуд. При цьому запровадження такої роботи здійснюється за наказом власника або уповноваженого органу. Крім того, дистанційні працівники мають бути на зв`язку з роботодавцем за допомогою інформаційно-комунікаційних технологій. Як встановлено законом України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці. Міністерством економічного розвитку України у зв`язку із введенням воєнного стану 28.03.2022р. було надано роз`яснення, що у разі відсутності з працівником зв`язку , до з`ясування причин і обставин його відсутності за ним зберігаються робоче місце та посада, однак час такої відсутності не підлягає оплаті, тобто виплата заробітної плати припиняється до з`ясування поважності причин відсутності працівника. Як встановлено судовим розглядом, позивач всупереч наказу директора та направленим їй повідомленням, не подавала заяву про організацію своєї роботи в дистанційному режимі, не надала адміністрації закладу будь-якої інформації щодо створення списків учнів, які залишили країну враховуючи їх соціальний стан, не створила групи учнів у соціальних мережах з метою вчасного реагування на зміну сімейного і соціального стану та не надавала дані відомості директору ліцею, не інформувати директора ліцею про проведену роботу з учнями з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування та не забезпечила своєчасне ведення необхідної документації соціального педагога. Як пояснили у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , після початку роботи учбового закладу в умовах воєнного стану в дистанційному режимі позивач не вчиняла взагалі ніяких дій щодо організації для себе такого режиму роботи, не виходила на зв`язок з адміністрацією закладу, не повідомляла про своє місцезнаходження, ніяким чином не виконувала свої посадові обов`язки. Будь-яких доказів протилежного, позивач суду не надала. На підставі викладеного суд вважає вимоги про стягнення заробітної плати за період з 14.03.2022 по 30.06.2022року не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Що стосується недоотриманих на думку позивача коштів, за період 2018-2021років, суд виходить із слідуючого. Відповідно до постанови КМУ від 11.01.2018 №22 «Про підвищення оплати праці педагогічних працівників» з 1 січня 2018 р. встановлено підвищення на 10 відсотків посадових окладів (ставок заробітної плата) педагогічних працівників, оплата праці яких здійснюється за рахунок освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам. Постановою КМУ від 10.07.2019 №695 внесено зміну до постанові КМУ від 11.01.2018 №22, відповідно до якої з 1 вересня 2019 р. встановлено підвищення на 10 відсотків посадових окладів (ставок заробітної плати) педагогічних працівників, оплата праці яких здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, крім тих, посадові оклади (ставки заробітної плати) яких підвищено відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 11.01.2018р. №22 та постанови КМУ від 07.11.2018 №1100 «Про підвищення оплати праці педагогічних працівників спеціалізованих мистецьких шкіл (шкіл і інтернатів)». Отже, з 01 вересня 2019 р., так як посада соціального педагога не відноситься до викладачів, які викладають предмети базової і повної загальної середньої освіти, а відноситься до педагогічних працівників оплата праці яких здійснюється за рахунок місцевого бюджету, позивачу нарахована та виплачена заробітна плата відповідно до діючих вимог законодавства. Зменшення розміру її посадового окладу не здійснювалося, тому порушення її прав не мало місця. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що за правилами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995р. суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. За змістом закону ст.ст 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення факту спричинення моральної шкоди лежить на позивачеві. Позивач в судовому засіданні не довела протиправність дій відповідача, якими їй заподіяна моральна шкода, будь-яких доказів на підтвердження факту спричинення такої шкоди позивач не надала. Таким чином, судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача заробітної плати на користь позивача, для визнання незаконним наказу відповідача №57 від 21.03.2022р. та встановлення факту організації навчально-виробничого процесу за дистанційної формою роботи, а також для стягнення моральної шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов залишено без задоволення.

Outcome: dismissed