Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

12.07.2022 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулось Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА (далі -Управління) до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги позивачем умотивовані тим, що 20 січня 2020 року до Управління звернулась відповідач [PERSON] за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям. Вказує, що на підставі поданих [PERSON] документів, останній було призначено на період: з 01.01.2020 по 30.06.2020 допомогу на дітей одиноким матерям що підтверджується рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 06.02.2020. Також Управлінням продовжено та виплачено [PERSON] допомогу на дітей одиноким матерям до 31.07.2020; за період з 01.01.2020 по 31.07.2020 [PERSON] отримала 5 789,00 грн. допомоги на дітей одиноким матерям. Зазначає, що 28 серпня 2020 року [PERSON] повторно звернулась за виплатою допомоги на дітей одиноким матерям та надала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 28.08.2020, проте права на виплату допомоги на дітей одиноким матерям не мала відповідно до п. 352 Порядку (зі змінами, внесеними постановою КМ №632 від 22.07.2020 року), оскільки у складі сім`ї є працездатна особа, що не здійснювала догляд та не працювала протягом трьох місяців в період, за який враховується дохід. Вказує, що відповідачу було виплачено допомогу на дітей одиноким матерям до 31 липня 2020 року, із урахуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 № 264 "Деякі питання надання державної соціальної допомоги" (зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №1035 від 28.10.2020 року), однак [PERSON] зобов`язана повернути управлінню надмірно виплачені кошти допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 827 грн. у зв`язку з тим, що її право на отримання допомоги у цей період не підтверджено. Також вказує, що 26 листопада 2020 року Управлінням надіслано [PERSON] повідомлення про добровільне повернення надмірно виплачених коштів №4275 від 23.11.2020, яке вона отримала 08 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак по теперішній час надмірно виплачені кошти управлінню не повернула. Тому позивач вимушений звернутися до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на користь відповідача надмірно виплачені кошти допомоги на дітей одиноким матерям в сумі 827 гривень. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 21.07.2022 відкрито провадження даній у справі, яку вирішено розглянути у порядку спрощеного провадження, з викликом сторін. 22.11.2022 в судове засідання представник позивача - Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Хоменський В.В. не з`явився, попередньо через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутність. Відповідач [PERSON] , також в судове засідання не з`явилася; попередньо через канцелярію суду надала заяву, в якій остання зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність. З урахуванням вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та задовольнити позов, виходячи з такого. Судом установлено, що 22.01.2020 відповідач [PERSON] звернулася до позивача Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме допомогу на дітей одиноким матерям (а.с.8-9). На підставі поданої заяви та документів, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА від 06.02.2020 (а.с.17) [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу, як одинокій матері у період з 01.01.2020 по 30.06.2020 в розмірі 827 гривень. Позивач зобов`язання по виплаті вказаних сум виконав у повному обсязі, що підтверджується довідкою №3740 від 11.07.2022 про розмір виплаченої допомоги одиноким матерям за період з 01.01.2020 по 31.07.2020 відповідачу [PERSON] (а.с.18). Також судом установлено, що 28.08.2020 відповідач [PERSON] повторно звернулась до позивача Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме допомогу на дітей одиноким матерям (а.с.19-20). Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА від 22.10.2020, [PERSON] було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги, як одинокій матері, оскільки у складі сім`ї є працездатна особа, що не здійснювала догляд та не працювала протягом трьох місяців в період, за який враховується дохід (а.с.25). 26.11.2020 Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької РДА на адресу [PERSON] направлено повідомлення з вимогою про повернення надмірно виплачених коштів за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у розмірі 827,00 грн. в добровільному порядку, проте відповідачем вказане повідомлення залишено без належного реагування (а.с.26). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п.33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 №1751 ( - далі Порядок) передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Пунктом 35-2 Порядку передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям не призначається, зокрема якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах одинадцятому - п`ятнадцятому цього пункту). Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті:1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З огляду на вищезазначені обставини та оцінені докази у їх сукупності, судом беззаперечно установлено, що відповідач отримала від позивача надмірну виплату коштів у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 827,00 грн., оскільки права на її отримання не мала в силу п. 35-2 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми». Тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі та ту обставину, що відповідно до ухвали суду від 21.07.2022 судом відстрочено сплату судового збору у даній справі до ухвалення рішення, тому в порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 гривню підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved