Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обгрунтування позову зазначила, що 19.09.2002 року між нею та Відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням суду від 20.01.2015 року розірвано. Від шлюбу у сторін є дитина: [PERSON] , 2003 року народження. Позивачем зазначається, що з 01.09.2022 року дитина навчається на денному відділені ВПУ-СОТ, строк закінчення навчання 30.06.2024 року. Враховуючи те, що син навчається на стаціонарній формі навчання у закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері він потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, якій продовжує навчання та потребує допомоги. Враховуючи наведене, просить суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1 500 грн., починаючи з 01.09.2022 року і до закінчення навчання 30.06.2024 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві.Суду пояснила, що син навчається на денній формі навчання та отримує стипендію у розмірі 1200,00 грн. щомісячно. Вона на даний час не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці та має на утриманні малолітню дитини від іншого шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав Суду пояснив, що працює в ТОВ «Ардор-Трейд» на посаді водія та має постійний дохід. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та\~ [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 02.03.2004 року. З рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.01.2015 року вбачається, що сторони\~ перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2002 року, та зазначеним рішенням суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] , залишено на проживання з [PERSON] . 12.01.2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно довідки, виданої директором ВПУ СОТ Дуткевич Р. від 22.09.2022 року №417 [PERSON] дійсно навчається у ДПТНЗ «Івано-Франківське вище професійне училище сервісного обслуговування техніки» на денній формі навчання І курсу. Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2024 року. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Оскільки повнолітній син сторін [PERSON] , здобуває освіту, знаходиться на утриманні матері, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги також від свого батька. [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу таку допомогу надавати, оскільки є працездатним та працює в ТОВ «Ардор-Трейд» на посаді водія, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи із принципу взаємного обов`язку батьків по утриманню дитини, а також враховуючи потреби повнолітнього сина та можливості батька по його утриманню, стан здоров`я і матеріальне становище позивача, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, матеріальне становище відповідача та дитини, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ в розмірі 1 500 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2022 року\~ та до закінчення його навчання у ДПТНЗ «Івано-Франківське вище професійне училище сервісного обслуговування техніки», але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Окрім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн., оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справ даної категорії в усіх судових інстанціях. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-\~

Outcome: approved