Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 23 листопада 2021 року надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де представник позивача просить з вбудованого приміщення кафе-бару літ. «А», а саме, приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зняти арешт, накладений постановою Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про арешт майна боржника від 09 серпня 2018 року та виключити запис про обтяження №27424774 від 09 серпня 2018 року (а.с.2-5). Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що він є власником вказаного нерухомого майна, яке арештоване і це перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, в той час коли підстави для такого обтяження відсутні. Ухвалою судді від 26 листопада 2021 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.52). На виконання вимог вказаної ухвали, 16 грудня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви (а.с.55). Ухвалою судді від 22 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.58). Ухвалою від 26 вересня 2022 року судом було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 02 листопада 2022 року представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, де просить позовну заяву задовольнити повністю з підстав викладених у ній. Від Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 08 червня 2022 року та 23 листопада 2022 року до суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с.67). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (надалі - Банк), та [PERSON] , (надалі - Позичальник, Боржник) був укладений Кредитний договір №207 (надалі - Кредитний договір). За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 150\~000,00 дол. США для придбання [PERSON] нерухомого майна - вбудоване приміщення кафе-бару, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , строком до 04 квітня 2017 року зі сплатою 13,00 % річних (а.с.29-35). 05 квітня 2007 року з метою забезпечення належного виконання умов Кредитного договору між Банком та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, відповідно якого в іпотеку було передано нерухоме майно - вбудоване приміщення кафе-бару літ. «А», а саме, приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за вказаною адресою (а.с.24-28). 01 вересня 2017 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги №7922 відступило, а [PERSON] набула права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором від 05 квітня 2007 року №207 з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є невід`ємними частинами, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Позичальника за Кредитним договором. 01 вересня 2017 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором відступило (передало), а [PERSON] набула (прийняла) належні Банку права за Іпотечним договором, включаючи, але не обмежуючись, у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором, право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором (а.с.21). 30 жовтня 2018 року [PERSON] на підставі договору про відступлення прав вимоги відступила, а [PERSON] набув права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором від 05 квітня 2007 року №207 з усіма додатковими угодами та невід`ємними частинами, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Позичальника за Кредитним договором (а.с.18-19). 30 жовтня 2018 року [PERSON] на підставі договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором відступила (передала), а [PERSON] набув (прийняв) належні [PERSON] права за Іпотечним договором від 05 квітня 2007 року, включаючи, але не обмежуючись, у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором, право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. Згідно з цим договором про відступлення права, до [PERSON] перейшли усі права Іпотекодержателя за Іпотечним договором. Право приватної власності на вбудоване приміщення кафе-бару літ. «А», а саме, приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за вказаною адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] зареєстроване 20 липня 2021 року державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Богушем Олександром Васильовичем, номер запису 43103278, на підставі іпотечного договору №4999 від 05 квітня 2007 року, договорів про відступлення прав вимоги №630 від 01 вересня 2017 року та №11567 від 30 жовтня 2018 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №267046823 від 22 липня 2021 року. Як вбачається із копії інформаційної довідки з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №284436125 від 12 листопада 2021 року, постановою Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про арешт майна боржника №50783080 від 09 серпня 2018 року накладено арешт на належне [PERSON] вбудоване приміщення кафе-бару літ. «А», а саме, приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що у спеціальному розділі Реєстру державним реєстратором внесено запис про обтяження №27424774 від 09 серпня 2018 року (а.с.12-17). Враховуючи, що позивач є власником вказаного спірного майна, яке знаходиться під арештом, що перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав. Згідно із ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем та відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст.51 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16 (провадження 14-431цс19) зробила висновок «що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до ст.15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства в позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження № 12-85гс19) також зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Предметом спору у даній справі є звільнення з-під арешту вбудованого приміщення кафе-бару літ. «А», а саме, приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] пред`явив позовні вимоги до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на нерухоме майно, як відповідачі не залучені. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. При пред`явленні позову не до тих відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову через його пред`явлення до неналежного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed