Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

у вересні 2022 року заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Хівріч Р.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] у порядку зворотної вимоги (регресу) на користь Державного агентства меліорації та рибного господарства України матеріальну шкоду, завдану виплатою [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в розмірі 38797,09 грн; стягнути з відповідача на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, кошти, витрачені у 2022 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в розмірі 2481 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 22.12.2020\~наказом №\~271-К\~виконуючого обов`язки\~начальника Управління\~Державного агентства\~рибного господарства\~М.Зіпайлова\~звільнено з\~23.12.2020\~року з\~посади головного\~спеціаліста відділу\~іхтіології та\~регулювання рибальства\~зазначеного управління\~ [PERSON] ,\~у зв`язку\~із отриманням\~негативної оцінки\~за результатами\~оцінювання службової\~діяльності державного\~службовця Управління\~Державного агентства\~рибного господарства\~у Запорізькій\~області,\~яка займає\~посаду державної\~служби категорії\~«В» за\~2019\~рік.\~Постановою Третього\~апеляційного адміністративного\~суду від\~23.09.2021\~року зазначений\~наказ визнано\~протиправним та\~скасовано,\~ [PERSON] \~поновлено на\~роботі та\~стягнуто з\~Управління Державного\~агентства рибного\~господарства у\~Запорізькій області\~на користь\~ [PERSON] \~середнього заробітку\~за час\~вимушеного прогулу\~у розмірі\~31231,65\~грн.;\~податку на\~доходи фізичних\~осіб у\~сумі 6983,48\~грн;\~військового збору\~в сумі\~ 581,96\~грн.\~Вказане рішення\~суду виконане\~09.06.2022. Підставою для звільнення [PERSON] із займаної посади стала негативна оцінка результатів оцінювання її службової діяльності виконуючим обов`язки начальника Управління Державного агентства рибного господарства в Запорізькій області Зіпайловим М.В. Так само і наказ про звільнення [PERSON] із займаної посади був підписаний [PERSON] . Отже, вказаним підтверджено правомірність вимог про відшкодування матеріальної шкоди у порядку зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] в розмірі виплаченої на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі № 280/312/21 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 38797,09 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про отримання конверта. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з копії наказу Державного агентства рибного господарства України № 39-ТО від 22.04.2020 на [PERSON] , заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, тимчасово були покладені обов`язки начальника зазначеного управління з 22 квітня 2020 року на період до призначення начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області. 28.07.2020 року на ім`я [PERSON] . Державним агентством рибного господарства України була видана довіреність № 108-Д, яка надавала право Зіпайлову М.В. здійснювати повноваження в межах Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області. Наказом в.о. начальника Державного агентства рибного господарства України в Запорізькій області Зіпайловим М.В. № 270-к від 21.12.2020 року затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області [PERSON] , яка займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік. Згідно вказаного висновку головний спеціаліст Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області [PERSON] за результатами оцінювання отримала оцінку «негативна». Наказом виконуючого обов`язки начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області Зіпайловим М.В. від 22.12.2020 №271-к звільнено [PERSON] , головного спеціаліста відділу іхтіології та регулювання рибальства Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, 23.12.2020 у зв`язку із отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до п.3 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». \~ \~ \~ \~Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року (справа № 280/312/21) позовну заяву [PERSON] до Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області [PERSON] , яка займає посаду державної служби категорії «В» за 2019 рік, затверджений наказом Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 21 грудня 2020 року № 270-к. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 22 грудня 2020 року № 271-к «Про звільнення [PERSON] » Поновлено [PERSON] на посаді головного спеціаліста відділу іхтіології та регулювання рибальства Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області з 24 грудня 2020 року. Стягнуто з Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 грудня 2020 року по 13 квітня 2021 року в сумі 29300,25 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 року (справа № 280/312/21) апеляційну скаргу Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі № 280/312/21 змінено. Викладено його мотивувальну частину в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушено прогулу в наступній редакції: «Стягнути з Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 грудня 2020 року по 18 травня 2021 року в розмірі 38797,09 гривень (який визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів)». В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі № 280/312/21 залишено без змін. Вищезазначені рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі № 280/312/21 набрали законної сили 23.09.2021 року. В касаційному порядку вони не переглядалися. Наказом управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 25.05.2021 року № 73-к [PERSON] було поновлено на посаді, скасовано наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 22.12.2020 року № 271-к, скасовано висновок, затверджений наказом Управління Державного агентства рибного господарства в Запорізькій області від 21.12.2020 року № 270-к. Таким чином, відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 44 Закону України «Про державну службу», п. 16, 41 Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640, в.о. начальника Зіпайлов М.В. своїм наказом від 21.12.2020 № 270-к затвердив необґрунтований висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності [PERSON] , який став підставою для її незаконного звільнення та виплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі № 280/312/21 частково задоволено заяву [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено боржника у виконавчому листі, виданому 16.11.2021 року по справі № 280/312/21 з Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (ЄДРПОУ 41157495) на його правонаступника Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 235, ЄДРПОУ 41157495). В іншій частині заяви відмовлено. Листом № 01-10-08/563 від 28.06.2022 УДКСУ у Комунарському районі м. Запоріжжя повідомило Запорізьку обласну прокуратуру про те, що до Управління до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року із змінами і доповненнями, 14.05.2022 надійшов пакет документів від [PERSON] про стягнення з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 38797,09 грн. згідно з виконавчим листом, виданим Запорізьким окружним адміністративним судом 16.11.2021 року по справі № 280/312/21, та ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 про заміну сторони виконавчого провадження по вказаній справі. 09.06.2022 з реєстраційного рахунку Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області було здійснено стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 31231,65 грн.; податку на доходи фізичних осіб у сумі 6983,48 грн; військового збору в сумі 581,96 грн. Як вбачається з п.1 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 27.11.2019, Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (Запорізький рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2021 №539 Державне агентство рибного господарства України перейменовано на Державне агентство меліорації та рибного господарства України. Прокурором 07.07.2022 направлялися запити № 57-2298вих22 та № 57-2299вих22 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України щодо надання інформації про вжиті заходи по стягненню збитків у судовому порядку. Листом від 21.07.2022 року № 2-72-9/2870-22 Державне агентство меліорації та рибного господарства України повідомило прокурора, що із змісту Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року у справі № 280/312/21 не вбачається протиправність дій або бездіяльність начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області при виданні наказу Запорізького рибоохоронного патруля від 22.12.2020 року № 271-к «Про звільнення [PERSON] » Також, листом від 02.08.2022 № 10-5-9/848-22 Державне агентство меліорації та рибного господарства України повідомило прокурора, що Управлінням не вживались заходи, спрямовані на відшкодування шкоди, завданої Управлінню через виплату [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 38797,09 грн. (право зворотної вимоги регресу). 08.09.2022 прокурором підготовлено та зареєстровано повідомлення № 57-3893вих22 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про вжиття заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позову, яке було прийнято поштовим відділенням 08.09.2022 та вручено адресату 13.09.2022. Частинами 1, 2 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи або особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Як зазначено в ст. 27 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» посадові особи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади несуть кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та цивільно-правову відповідальність відповідно до закону, а також відповідальність за порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)». Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових осіб міністерств, інших центральних органів виконавчої влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави в порядку, визначеному законом. Держава має право зворотної вимоги (регресу) до посадових осіб міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, які заподіяли шкоду, у розмірах і порядку, визначених законодавством. Згідно з п.п. 10 п. 9 р.VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України посадові та службові особи органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), дії яких завдали шкоди, що відшкодована з бюджету, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Згідно з ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. За ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку із оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно з ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Статтею 255 ЦК України передбачено, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 260 ЦК України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Згідно зі ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як зазначено в ст. 124 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 920/331/18 521/19896/15-ц зазначено, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. Як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, прокурор неодноразово звертався до Державного агентства меліорації та рибного господарства України із запитами про надання інформації про вжиті заходи щодо стягнення збитків у судовому порядку з винної особи (у порядку регресу). Бездіяльність уповноваженого органу державної влади стала підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду. Отже, прокурором доведено свою правомочність щодо представництва інтересів Державного агентства меліорації та рибного господарства України в суді. Крім того, позивачем підготовлено 08.09.2022 та поштовим відправленням направлено цього ж дня на адресу Держрибагенства повідомлення про вжиття заходів представницького характеру. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.02.2019 у справі №905/803/18, надіслання прокурором відповідного повідомлення органу уповноваженому на виконання відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, одночасно з поданням скарги або позову, не є порушенням вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Судовими рішеннями, які набрали законної сили, визнано протиправним рішення, яке приймалося відповідачем, та ухвалено стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 38797,09 грн. з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства України, виконуючим обов`язки керівника на той час був відповідач та приймав зазначене протиправне рішення у зв`язку зі своєю посадою. Визначена судом сума коштів була сплачена Управлінням. Отже, відповідними судовими рішеннями встановлено обставини протиправності дій відповідача, в результаті яких заподіяно матеріальну шкоду Державному агентству меліорації та рибного господарства України, оскільки зазначене Управління, з якого стягнуто вказані кошти, є відокремленим структурним підрозділом цього агентства. Позивачем сплачено судовий збір при поданні позову у сумі 2481 грн, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved