Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

12 січня 2022 року до суду надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила таке: 22 березня 2008 року позивачка, [PERSON] (в дівоцтві [PERSON] ) [INFO] , зареєструвала шлюб з Відповідачем - [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання з [PERSON] сторони не зійшлись характерами та поглядами на життя, у зв`язку з чим між ними виникали суперечки та учинялись сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки, інтересам її чоловіка та інтересам їх дітей. У зв`язку з цим сторони фактично припинили шлюбні стосунки і з 2020 року проживають окремо. У грудні 2021 року позивачка звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Після припинення шлюбних стосунків, діти залишилися проживати з позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №0000564441. №3001-5000291597. №3001- 5000291267. Квартира, де позивачка проживає разом з дітьми, дозволяє забезпечи дітям гідні умови проживання. Позивачка переконана, що їх спільні діти повинні проживати разом з нею у вищевказаній квартирі. Позивачка зазначає, що любить своїх дітей і має змогу забезпечити їх всім необхідним. У неї нормований робочий день. Вона постійно слідкує за станом здоров`я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, у неї з дітьми психологічний контакт, прив`язаність один до одного, що підтверджується наступними доказами: 1) психолого-педагогічною характеристикою [PERSON] , де зазначено, що мати дитини приводить і забирає [PERSON] зі школи, спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини, відвідує батьківські збори, батько дитини контакту зі школою не підтримує; 2) психолого-педагогічною характеристикою [PERSON] , де зазначено, що за весь час навчання [PERSON] у школі батьківські збори, індивідуальні зустрічі, урочисті події відвідують матір та бабуся, вони ж підтримують постійний контакт із класним керівником, батько жодного разу не спілкувався з класним керівником; 3) довідкою, виданою керівником ЗХКСХА «Школа Філімонових ЛІА» де зазначено, що протягом .усього періоду занять дитини у колективі тренери та керівник колективу спілкувались лише з матір`ю [PERSON] ; 4) довідкою з фітнес-центру «Hollywood» де зазначено, що сплатою послуг, зацікавленістю в успіхах [PERSON] та питаннями виховання за весь час опікувалася тільки мати, хлопчик приходив до тренувань та уходив з них тільки з матір`ю, батька жодного разу ніхто у центрі не бачив. В той же час поведінка Відповідача до членів своєї сім`ї характеризується грубістю. Вона емоційна, не врівноважена та схильна до образ по відношенню до власних дітей. Відповідач періодично намагається вивезти дітей до району проведення антитерористичної операції, що лякає останніх. Також позивачка звертає увагу суду, що на сьогоднішній день утримання їх з Відповідачем дітей - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), проводиться фактично за рахунок її коштів. У зв`язку з чим, у грудні 2021 року позивачка звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення аліментів з Відповідача. Крім того, позивачка та їх спільні з відповідачем діти неодноразово зверталися до Відповідача з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дітей за кордон із метою оздоровлення та відпочинку, але Відповідач ухиляється від надання дозволу, у зв`язку з чим діти так і не мали можливості відпочити за кордоном. Таким чином, позивачка просила визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю - [PERSON] , а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір. У судове засідання позивачка не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, однак про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву, у якій підтримала позовну заяву в повному обсязі, наполягала на її задоволенні, просила про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, а також про долучення до матеріалів справи висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з матір`ю - [PERSON] . Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача, згідно зі ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідив та оцінив письмові докази по справі у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: У відповідності до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Як установлено у судовому засіданні, 22 березня 2008 року позивачка, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [INFO] , зареєструвала шлюб з Відповідачем - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 94, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився спільний син [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 847. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася спільна донька [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №427. [PERSON] з червня 2018 року змінила місце свого проживання з зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на місце фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією довідки № 0000564441 від 22.06.2018 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. [PERSON] , [INFO] , також фактично проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією довідки № 3001-5000291267 від 15.07.2020 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. [PERSON] , [INFO] , також фактично проживає разом з матір`ю та сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією довідки № 3001-5000291597 від 16.07.2020 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. [PERSON] , [INFO] , станом на 17 грудня 2021 року навчалася у 2-Б класі школи І-ІІІ ступенів №108 міста Києва, що підтверджено копією довідки №440. [PERSON] , [INFO] , станом на 17 грудня 2021 року навчалася у 7-Б класі школи І-ІІІ ступенів №108 міста Києва, що підтверджено копією довідки №441. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики №04-06/201 від 24.12.2021, [PERSON] навчається в школі з 5 класу. Приїхав з м. Донецьк де навчався з 1 по 4 клас. Із заявою про прийняття [PERSON] до школи зверталася мати [PERSON] . [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі. За час навчання школі зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. [PERSON] товариський, щирий, доброзичливий, чесний, із всіма вміє знаходити спільну мову. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини, [PERSON] , приводить і забирає [PERSON] зі школи, спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життя і дитини, активно спілкується з класним керівником, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] , [PERSON] , контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, не відвідує батьківські збори і не спілкується з класним керівником сина, на урочистих заходах школи жодного разу не був присутнім. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики №04-06/202 від 24.12.2021, [PERSON] , [INFO] , навчається у школі І-ІІІ ступенів № 108 міста Києва в 2-Б класі з 2020 року. Із заявою про прийняття дитини до школи звернулася мати, [PERSON] . Приводять зранку [PERSON] або мати, або бабуся, [PERSON] . Забирає [PERSON] мати, бабуся або старший брат, [PERSON] (відповідна заява-дозвіл про це від мами наявна). Дитина організована, вміє самостійно працювати з книгою, заучувати матеріал, контролює себе. Вихована, чуйна, добра, весела, дуже активна, самостійна, працелюбна, товариська. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Дівчинка легко знаходить спільну мову з однокласниками. Шкільні заняття відвідує систематично. За весь час навчання [PERSON] у школі батьківські збори (онлайн-зустрічі в умовах карантину), індивідуальні зустрічі (онлайн), урочисті події відвідують матір і бабуся. Вони ж підтримують постійний контакт із класним керівником. За цей час батько [PERSON] , [PERSON] , жодного разу не спілкувався з класним керівником. Відповідно до довідки, виданої керівником ЗХКСХА «Школа Філімонових ЛІА», виданої [PERSON] , [INFO] , в тому, що вона дійсно займається акробатичним рок-н-ролом в Зразковому художньому колективі спортивно-хореографічному ансамблі «Школа Філімонових ЛІА». Протягом усього періоду занять дитини у колективі тренери та керівник колективу спілкувались лише з матір`ю [PERSON] . Інформація стосовно батька відсутня. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] , 2009 року народження, про те, що він дійсно займається у фітнес-центрі «Hollywood» з квітня 2021 року по наступний час. Сплатою послуг, зацікавленістю в успіхах дитини та питаннями виховання за весь час опікувалася тільки мати. Хлопчик приходив до тренувань та уходив з них тільки з матір`ю. Батька жодного разу ніхто у центрі не бачив. Зі слів [PERSON] , той проживає у м.Донецьку. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надала до суду письмовий висновок №100-8785 від 08.11.2022 про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування), вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи убачається про існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, ураховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, суд доходить висновку про задоволення заявлених вимог. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved