Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, просив стягнути із [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 25680 грн. на відшкодування збитків та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначав, що 26 липня 2019 року між ним і [PERSON] був укладений договір підряду, за умовами якого останній зобов`язувався за завданням позивача виконати роботи з ремонту квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - об`єкт), а він (позивач) зобов`язувався прийняти та оплатити роботи в повному обсязі у встановлені цим договором строки. 12 вересня 2019 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору. Під час перевірки 17 жовтня 2019 року виконання відповідачем робіт за вказаним вище договором, а саме виконання робіт з облаштування підлоги з паркетної дошки, він виявив, що мають місце суттєві недоліки, робота не буде виконана належним чином у разі її продовження та є ризик спричинення ще більш значних збитків, при цьому відповідач наполягав на тому, що недоліків у роботі не існує, а ті, що є можуть бути усунені, що підтверджується електронним листуванням, оскільки на його телефонні дзвінки [PERSON] не відповідав. 17-18 жовтня 2019 року, прийнявши до уваги відсутність згоди відповідача щодо допущених ним у роботі недоліків, його (позивача) заперечення щодо способів їх виправлення, повну некомпетентність та відсутність належного обладнання для виконання таких робіт, він дійшов висновку, що його вимоги про усунення недоліків категорично не будуть виконані. Оскільки [PERSON] продовжував уникати відповіді на телефонні дзвінки, а сам особисто на об`єкт наступного дня, 18 жовтня 2019 року, не з`явився, він повідомив відповідача про свою відмову від договору підряду шляхом направлення йому SMS-повідомлення, на що у відповідь відповідач направив йому повідомлення, що не заперечує проти цього та наступного дня хоче забрати із квартири свої речі та робочі інструменти. Наступним повідомленням він повідомив відповідача про свій намір залучити для визначення вартості пошкодженого матеріалу експерта, на що той вказав, що це його право. Того ж дня відповідач звільнив квартиру від своїх інструментів та повернув ключі. Надісланим поштою 23 жовтня 2019 року [PERSON] листом, позивач підтвердив свою відмову від договору підряду з 18 жовтня 2019 року та поставив вимогу відшкодувати йому завдані збитки. 24 жовтня 2019 року він запропонував відповідачу погасити добровільно обраховану суму збитків у розмірі 9200 грн., проте цю вимогу [PERSON] проігнорував. 28 жовтня 2019 року позивач звернувся до ТОВ "Експертно-дослідна служба України" із письмовою заявою про проведення будівельно-технічного дослідження та надання експертного висновку щодо якості виконання робіт по влаштуванню покриття підлоги з паркетної дошки, дізнавшись про її вартість у розмірі 15500 грн., повідомив про це відповідача та запропонував йому все ж таки добровільно відшкодувати збитки в розмірі лише 9200 грн. Переконавшись у тому, що відповідач не бажає добровільно відшкодовувати збитки, тому необхідним є проведення експертного дослідження, 30 жовтня 2019 року він оплатив вартість цього дослідження в розмірі 15500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Про проведення 08 листопада 2019 року о 10.00 год. експертного будівельно-технічного дослідження у зазначеній квартирі, відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином, проте він не з`явився з невідомих причин. 12 листопада 2019 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження було складено письмовий висновок за № 446/11/2019, яким встановлено, що виконані роботи по влаштуванню покриття підлоги з паркетної дошки у квартирі [ADDRESS] не відповідають вимогам нормативних документів у галузі будівництва; вартість робіт по усуненню дефектів і недоліків виконаних робіт у цінах на момент проведення дослідження становить 11232 грн. 18 листопада 2019 року з метою усунення допущених відповідачем недоліків, він уклав із ФОП [PERSON] договір підряду, яким визначили обсяг робіт, наступного дня 19 листопада 2019 року - додаткову угоду № 1 до цього договору підряду для проведення додаткової роботи по очищенню у квартирі поверхні підлоги після зняття паркетної дошки від залишків шару клею. За результатами цих проведених робіт 19 листопада 2019 року він сплатив 4680 грн. 11 жовтня 2019 року для виконання робіт по облаштуванню підлоги з паркетної дошки він придбав 9 відер клею для паркету за ціною 3000 грн. за одне відро, кожне з яких містило по три ізольовані пакети вартістю 1000 грн. При неякісному виконанні робіт відповідач встиг використати п`ять пакетів клею. Отже, збитки у вигляді вартості втраченого клею становлять 5000 грн. Також за умовами договору підряду від 26 липня 2019 року відповідач [PERSON] зобов`язаний був вивозити з об`єкту будівельне сміття, проте цього зобов`язання не виконав, залишивши будівельне сміття у під`їзді біля входу у квартиру, про що повідомив відповідача електронним листом від 28 жовтня 2019 року. Скориставшись 02 листопада 2019 року послугами ФОП [PERSON] із вивезення будівельного сміття, сплатив за ці роботи 500 грн. та запропонував [PERSON] компенсувати йому ці завдані збитки, на що відповідач не погодився. Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору підряду від 26 липня 2019 року та неналежним виконанням робіт з облаштування підлоги з паркетної дошки йому було завдано майнової шкоди (збитків) у загальному розмірі 25680 грн., з яких: 15500 грн. - витрати на будівельно-технічне експертне дослідження, 4680 грн. - витрати на роботи по демонтажу дошки, очищення, відновлення підлоги, 5000 грн. - вартість витраченого клею та 500 грн. - вартість вивезення будівельного сміття. Також, відповідач [PERSON] , допустивши порушення договірних зобов`язань при виконанні робіт з облаштування підлоги дошкою та вивезення сміття, заподіяв йому також моральної (немайнової) шкоди, яку він оцінює в розмірі 20000 грн. Він (позивач) неодноразово пропонував [PERSON] добровільно відшкодувати завдані ним збитки у позасудовому порядку, проте останній цього не зробив, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи обізнаним про розгляд судом даної справи, про що свідчить його заява про ознайомлення з матеріалами справи, та належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов та будь-яких заперечень проти пред`явленого позову до суду він не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Суд встановив, що 26 липня 2019 року між позивачем [PERSON] (далі - Замовник) та відповідачем [PERSON] (далі - Підрядник) був укладений договір підряду, відповідно до п. 1.1 якого Підрядник протягом строку дії цього договору зобов`язувався виконати за завданням Замовника роботи з ремонту квартири (далі - роботи), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - об`єкт), а Замовник зобов`язувався прийняти та оплатити роботи в повному обсязі у встановлені договором строки. Відповідно до п. п. 1.2, 3.1 договору підряду склад, обсяг та види робіт, що виконуються Підрядником, згідно з умовами цього договору, визначаються приблизним кошторисом, який є невід`ємною частиною договору підряду (Додаток № 2). Роботи виконуються з матеріалів Підрядника за винятком тих матеріалів, які за умовами даного договору надав Замовник. За умовами п. п. 4.2, 4.4 договору підряду загальна ціна робіт визначається на основі приблизного кошторису, Підрядник підтверджує факт отримання від Замовника коштів шляхом надання відповідного розрахункового документу та/або особистим підписом з доданням дати і позначки "отримано" у змісті примірника Замовника Графіку видачі коштів. У п. 14.1 договору підряду сторонами договору узгоджено, що до договору додаються: Кошторис на 3 арк. (Додаток № 2), Графік ремонтних робіт (Додаток № 3), Графік видачі коштів (Додаток № 4), які складають невід`ємну частину цього договору. У 13 розділі таблиці Комерційного кошторису сторони узгодили вартість робіт по облаштуванню підлоги з паркетної дошки (коридор, спальня, кухня). За Графіком виконання робіт (Додаток № 3) укладання паркетної дошки передбачалося розпочати 04 вересня та завершити 07 вересня 2019 року. У першому розділі таблиці Комерційного кошторису сторонами було узгоджено вартість робіт з вивезення сміття автомобілем типу "Газель". Згідно із п. 12.3 договору підряду сторони підтверджують, що до укладення цього договору попередньо обговорили запропоновані роботи, їх види, властивості і особливості, ціну форму оплати робіт. Для якості та запобігання можливих непорозумінь вони будуть намагатися заздалегідь обговорювати в робочому порядку ключові аспекти технологічних рішень, обладнання та матеріалів (їх можливих альтернатив) певного етапу ремонтних робіт. На підтвердження оплати за договором підряду позивач [PERSON] надав засвідчену копію Попереднього графіку видачі грошових коштів (Додаток № 4 до договору підряду) із підписами відповідача [PERSON] у змісті про отримання коштів та засвідчену копію Додаткової угоди № 1 від 12 вересня 2019 року до договору підряду із підписами відповідача у таблиці пункту 5 цієї додаткової угоди. За умовами п. 12.9 договору підряду у випадках, не передбачених даним договором, сторони керуються чинним цивільним законодавством. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Позивач [PERSON] у позовній заяві посилався на те, що на виконання умов договору підряду на початку жовтня 2019 року на місце виконання робіт була доставлена паркетна дошка та сторони зупинились на облаштування її до підлоги на клей, на підтвердження чого надав суду роздруківку листування з відповідачем [PERSON] за допомогою застосунку Viber. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 923/1379/20 зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за ст. 7 ЦК України. У постановах від 25 березня 2020 року у справі № 570/1369/17, від 17 квітня 2020 року у справі № 905/2319/17, від 13 липня 2020 у справі № 753/10840/19 Верховний Суд дійшов висновку, що переписка у Viber, Skype та інших месенджерах є належним електронним доказом у судових справах. До позовної заяви позивач [PERSON] долучив акт огляду від 22 квітня 2021 року, проведеного адвокатом Куриленком М.В., змісту електронних листів поштової скриньки, змісту електронних повідомлень у комп`ютерній програмі Viber між користувачами за номерами телефонів позивача [PERSON] та номером [NUMBER] з обліковим записом " [PERSON] (прораб)" та огляду змісту SMS-повідомлень у телефоні клієнта між абонентами за номерами телефонів позивача [PERSON] і номером [NUMBER] , та долучив відповідні роздруківки знімків екранів (скрін-шоти). Суд вважає, що номер телефону [NUMBER] належить [PERSON] , оскільки саме такий номер, як контактний номер мобільного телефону, відповідач зазначив 21 грудня 2021 року у заяві про ознайомлення з матеріалами справи та заяві про отримання ним судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення. Спір між сторонами виник у зв`язку із наявністю, на переконання позивача, завданих йому відповідачем [PERSON] матеріальних збитків, у результаті неналежного виконання робіт за договором підряду, у загальному розмірі 25680 грн. На підставі ч. 1 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Обґрунтовуючи свій позов, [PERSON] посилався на те, що під час перевірки 17 жовтня 2019 року ним виконання субпідрядником відповідача [PERSON] робіт по облаштування у квартирі підлоги з паркетної дошки, виявив суттєві недоліки, вважав, що у разі продовження такої роботи є ризик спричинення ще більш значних збитків. На підтвердження виявлених недоліків під час укладання субпідрядником паркетної дошки надав суду роздруківку листування сторін у застосунку Viber, у яких відповідач [PERSON] електронними повідомленнями у цьому застосунку повідоми позивача: "Можу відмовитися" (від 17.10.2019 р. о 20:25); "Завтра все усуне" (від 17.10.2019 р. о 20:35); "Завтра все усуває, і якщо не влаштовує шукайте собі інших укладальників. Я від цього виду робіт відмовляюсь" (від 17.10.2019 р. о 20:39); "До 11.00 буде все усунуто. Прийдіть і подивіться, якщо Вас влаштовує, він працює далі, якщо ні, то я прибираю його з Вашої квартири. І Ви шукаєте інших укладальників" (від 17.10.2019 р. о 20:50). Наведене свідчить, що відповідач [PERSON] фактично погодився із допущенними недоліками в роботі по влаштуванню покриття підлоги з паркетної дошки та зазначив, що всі вони будуть усунені 18 жовтня 2019 року до 11.00 год., інакше він відмовиться від виконання цих робіту подальшому. 18 жовтня 2019 року позивач [PERSON] направив SMS-повідомлення відповідачу [PERSON] про його відмову від виконання вказаних робіт на мобільний номер телефону останнього, що підтверджується роздруківкою даного повідомлення з деталізацією інформації про нього, який (номер) підтверджений відповідачем у поданих 21 грудня 2021 року до суду заявах про ознайомлення з матеріалами справи та отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, у яких він зазначив саме вказаний номер телефону. Відповідно до ч. 3 ст. 849 ЦК України якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Із надісланого 23 жовтня 2019 року позивачем [PERSON] листа відповідачу [PERSON] вбачається, що 18 жовтня 2019 року в обумовлений час останній на місце виконання робіт за договором підряду не з`явився, сам же субпідрядник у призначений строк недоліки роботи не усунув, з огляду на суттєвість допущених недоліків, йому було заборонено продовжувати дальше цю роботу, щоб запобігти спричиненню ще більших збитків. Вказаним листом [PERSON] підтвердив свою відмову на підставі ч. 3 ст. 849 ЦК України від укладеного між сторонами 26 липня 2019 року договору підряду з 18 жовтня 2019 року та поставив вимогу Підряднику відшкодувати йому спричинені збитки. У наданому суду позивачем [PERSON] висновку експерта ТОВ "Експертно-дослідна служба" від 12 листопада 2019 року за № 446/11/2019 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження зазначено, що роботи, виконані у квартирі [ADDRESS] (корпус "Ліана" житлового мікрорайону "Саванна-Сіті", восьма черга будівництва, позиція 8) по влаштуванню покриття підлоги з паркетної дошки, не відповідають вимогам нормативних документів у галузі будівництва. Згідно із цим висновком вартість робіт по усуненню дефектів та недоліків, допущених при виконанні робіт по влаштуванню покриття з паркетної дошки у зазначеній вище квартирі становить 11232 грн. Відповідач [PERSON] про дату і час проведення обстеження був повідомлений належним чином листом за вих. № 02/30/10 від 30 жовтня 2019 року, проте на обстеження він не з`явився, про причини неявки не повідомив. Також із зазначеного висновку вбачається, що загальна площа влаштованого покриття, на час проведення обстеження, складала близько 14,43 м2 і для усунення дефектів та недоліків, допущених при виконанні робіт по влаштуванню покриття підлоги з паркетної дошки передбачається розбирання покриття підлоги паркетною дошкою повністю усій цій площі (14,43 м2), по якій її було улаштовано відповідачем, з наступним очищенням та приведенням 75,82 м дощок після розбирання конструкцій у придатний для їх (дощок) застосування стан. У ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). У ч. ч. 1, 2, 3 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] робіт за договором підряду по улаштуванню паркетної дошки з допущенням істотних недоліків, які добровільно ним усунуті не були, позивач [PERSON] змушений був звернутися до ТОВ "Експертно-дослідна служба України" для проведення будівельно-технічного дослідження і надання експертного висновку щодо якості виконання у квартирі робіт по влаштуванню покриття підлоги з паркетної дошки, з яким 28 жовтня 2019 року він уклав відповідний договір. За надання послуг щодо проведення вказаного дослідження позивач сплатив 15500 грн.,що підтверджується квитанцією про оплату за № 38021932 від 30 жовтня 2019 року та актом здачі-приймання робіт (послуг) від 15 листопада 2019 року. Роботи по усуненню недоліків робіт виконані ФОП [PERSON] , з яким 18 листопада 2019 року позивач уклав договір підряду та додаткову угоду № 1 до нього від 19 листопада 2019 року. Вартість робіт з усунення недоліків роботи відповідача становить 4680 грн., що узгоджується із розрахунковим показником вартості робіт по усуненню дефектів і недоліків, допущених при виконанні робіт згідно із п. 2 висновку експерта № 446/11/2019 від 12 листопада 2019 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження. Оплата [PERSON] виконаних ФОП [PERSON] робіт по усуненню недоліків підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 21 листопада 2019 року і товарним чеком від 25 листопада 2019 року. Втрата позивачем клею для паркету, його вартість та факт сплати грошових коштів за нього підтверджуються висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 446/11/2019 від 12 листопада 2019 року, актом здачі-приймання виконаних робіт від 21 листопада 2019 року, рахунком на оплату № 791 від 11 жовтня 2019 року. Збитки у вигляді вартості втраченого клею становлять 5000 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Підрядником зобов`язань з вивезення сміття за укладеним сторонами договором підряду, позивач [PERSON] поніс витрати по вивезенню будівельного сміття в розмірі 500 грн., що підтверджується наданим ним актом здачі-приймання наданих послуг ФОП [PERSON] від 02 листопада 2019 року. Позивач [PERSON] направляв відповідачу [PERSON] поштовим відправленням вимогу про відшкодування збитків за неналежне виконання ним робіт за договором підряду, укладеним між ними 26 липня 2019 року, у розмірі 25680 грн., проте даний конверт повернувся за зворотною адресою неврученим. Суд вважає, що позивачем [PERSON] доведений факт спричинення відповідачем [PERSON] йому майнової шкоди у вигляді збитків, понесених ним на усунення дефектів та недоліків, допущених при виконанні робіт по влаштуванню покриття підлоги з паркетної дошки в розмірі 25180 грн., а також невиконання [PERSON] зобов`язання з вивезення будівельного сміття в розмірі 500 грн., всього у загальному розмірі 25680 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення із [PERSON] на його користь завданої майнової шкоди (збитків) у розмірі 25680 грн. ґрунтуються на вимогах закону, знайшли своє підтвердження в суді, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь завданої йому моральної шкоди в розмірі 20000 грн., суд дійшов наступних висновків. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справ "Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року зазначив, що з огляду на природу моральної шкоди, вона не завжди може бути предметом чіткого доведення. Більш того, право на відшкодування із урахуванням практики ЄСПЛ повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, є також засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв, які надходять на адресу національних судів та ЄСПЛ з України. Згідно із ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення ЄСПЛ є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики ЄСПЛ, якою визнана презумпція моральної шкоди, тобто в разі порушення майнових або цивільних прав "середня", "нормально" реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Виходячи з наведеного, суд вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача, що полягали у виконанні робіт з істотними недоліками, знищенні частини майна позивача, порушенні звичного способу його життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, позивачу [PERSON] заподіяно також моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципу розумності і справедливості та визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] із відповідача [PERSON] у розмірі 15000 грн., тому позов у цій частині підлягає задоволенню лише частково. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений [PERSON] при подачі до суду позову судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial