Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтовано наступним: 01 червня 2020 року приблизно о 18:37 у м. Харків по вулиці Дудинської, 1-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «FORD MONDEO» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та автомобілем «HONDA ACCORD» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] , в наслідок чого було пошкоджено його автомобіль останнього. Згідно постанови Жовтневого районного суду міста Харкова від 28.07.2020 вказане ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На момент скоєння ДТП транспортний засіб, що належав [PERSON] , застраховано не було. [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. 08.09.2020 року позивач здійснив страхове відшкодування [PERSON] за договором страхування відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до платіжного доручення № 1723804 йому було відшкодовано заподіяну шкоду, розмір виплати склав 24 791,88 грн., крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 506,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2112690 від 18.09.2020 року, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 26 297,96 грн. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. 38.2.1. п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, відповідно до вимог законодавства до позивача як до МТСБУ, яке виплатило страхове відшкодування з моменту такої виплати (08.09.2020) в межах фактичних витрат перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] , як до особи, відповідальної за завдану шкоду, у розмірі 24 791,88 гривень та витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку в сумі 1 506,08 грн., загальна сума витрат складає 26 297,96 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та витрати по сплаті судового збору. 30 вересня 2021 року справу передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Библіва С.В. 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання на 20 січня 2022 року. 20 січня 2022 року відкладено розгляд справи на 23 лютого 2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті в колегії по кримінальній справі. У зв`язку з веденням в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, розгляд справи був відкладений на 27 вересня 2022 року. 27 вересня 2022 року відкладено розгляд справи на 22 листопада 2022 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача по справі. В судове засідання представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на його користь майнову шкоду та витрати зі сплати судового збору, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, у судове засідання не прибув, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 01 червня 2020 року приблизно о 18:37 у м. Харків по вулиці Дудинської, 1-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «FORD MONDEO» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та автомобілем «HONDA ACCORD» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] , в наслідок чого було пошкоджено автомобіль останнього. Вказані обставини підтверджуються постановою Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 липня 2020 року по справі № 639/3688/20, якою визнано винуватим [PERSON] у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років (а.с.9-10). 03.06.2020 позивач отримав від потерпілого повідомлення про ДТП та заяву від 01.06.2020 на виплату страхового відшкодування (а.с.12-14). 08.09 .2020 позивач здійснив страхове відшкодування [PERSON] за договором страхування відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою у разі настання страхового випадку МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так, позивачем на підставі наданих [PERSON] звіту № 541 по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 20.06.2020 року, відповідно до якого сума страхового відшкодування за Договором страхування склала 24 791,88 грн.(а.с.16-32). На підставі цих документів вказана сума була перерахована позивачем на рахунок потерпілого, що підтверджується платіжним дорученням №1723804 від 08.09.2020(а.с.34) та перераховано на рахунок ФОП [PERSON] кошти в сумі 1 506,08 грн., оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 68268, згідно рах. №299 від 20.07.2020 р., т.з. [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №2112690 від 18.09.2020 (а.с.36). За загальним правилом, згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В абзаці 2 п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України). Тобто, в загальному порядку відповідальним за завдану шкоду є [PERSON] . Водночас правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала її, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Наприклад, МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що й було здійснено позивачем. При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. 38.2.1. п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як зазначалося вище, факт того, що відповідач на момент ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 липня 2020 року. Отже, відповідно до вимог законодавства до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування з моменту такої виплати (08.09.2020) в межах фактичних витрат перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] як до особи, відповідальної за завдану шкоду, у розмірі 24 791,88 гривень. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку в сумі 1 506,08 грн., загальна сума витрат складає 26 297,96 грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано поштою відповідачу претензію від 11.06.2021 року про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 26 297,96 гривень.(а.с.37). Станом на сьогоднішній день, вказану вимогу не задоволено. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved