Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач\~звернувся 06.06.2022 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № б/н від 09.08.2021 року у розмірі 11825,40 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву №б/н від 09.08.2021 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на дані умови, що підтверджується тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між нею та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачці кредитні кошти. Вказували, що відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї станом на 14.04.2022 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 11825,40 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10703,08 грн.; 10703,08 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 1122,32 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Посилались на те, що на даний час відповідачка ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. До суду 16.06.2022 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідачки. Ухвалою суду від 21.06.2022 року було відкрите провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 14.07.2022 року. В судове засідання 14.07.2022 року сторони не прибули, про причини не явки суд не повідомляли. Представник позивача в позові просив розглядати справу у їх відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Розгляд справи відкладено на 19.09.2022 р. В судове засідання 19.09.2022 року сторони не прибули, про причини не явки суд не повідомляли. Представник позивача в позові просив розглядати справу у їх відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Розгляд справи відкладено на 10.11.2022 р. У судове засідання 10.11.2022 року сторони не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача в позові просив розглядати справу у їх відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач поважність причин неявки суду не повідомив та заяв по суті справи не подав. Згідно ст.\~131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи. За положеннями ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення 14.11.2022 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2021 року Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», укладено кредитний договір із\~\~ [PERSON] , шляхом підписання заяви про\~приєднання до\~умов та\~правил надання банківських послуг, згідно з умовами якого остання отримала строковий кредит на споживчі цілі, шляхом оформлення картки. Строком кредитування на 24 місяці з пролонгацією, зі сплатою відсотків: оплата частинами 0.01%, миттєва розстрочка 2,9% (а.с. 11-26). Вищевказана заява містить основні умови кредитування. інформацію про реальну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Згідно заяви, пеня встановлена у розмірі 15% річних від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання, але не більше подвійної відсоткової ставки НБУ, за кожний день прострочення виконання, штрафи відсутні. Крім того, згідно паспорту споживчого кредиту, з яким відповідачка ознайомлена та підписала 09.08.2021 р. (а.с. 22-26) вбачається, що [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, строком дії до 12 місяців з пролонгацією. Пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Процентна ставка у пільговий період 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду 42% річних, 40,08%, 36%; тип процентної ставки- фіксована. Повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта. В тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84% річних, 81,60%, 72,00%. Згідно позову, позивач виконав вимоги укладеної між ним та Відповідачкою кредитного договору та надав Відповідачці кредитні кошти, що не спростовано стороною Відповідача. Також банк надав Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, згідно якої: 09.08.2021 р. старт карткового рахунку № [NUMBER] ; 09.08.2021 р. зміна кредитного ліміту, встановлено кредитний ліміт в розмірі 11000,00 грн.; 09.08.2021 р. зменшено кредитний ліміт до 11000, 00 грн.; 08.11.2021 р. зменшено кредитний ліміт до 11000,00 грн.; 19.11.2021 р. зменшено кредитний ліміт до 11000,00 грн.; 30.11.2021 р. зменшено кредитний ліміт до 11000,00 грн.; 06.12.2021 р. зменшено кредитний ліміт до 00,00 грн. (а.с. 9). Також Банком надано довідку про видані кредитні картки, згідно якої [PERSON] видано кредитну картку Універсальна № [NUMBER] , терміном дії до 05/25 (а.с. 10). Із позову вбачається, що Відповідачка свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно розрахунку банку, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань кредитного договору №б/н від 09.08.2021 року станом на 14.04.2022 року Відповідачка має заборгованість 11825,40 грн. та складається з наступного: 10703,08 грн. - заборгованість за кредитом, 10703,08 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, та 1122,32 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6). З виписки за договором №б/н. за період з 09.08.2021 р. по 15.04.2022 р. вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами та тричі погашала заборгованість, в останнє погашення було 21.02.2022 р. в розмірі 1000.00 грн. (а.с. 7-8). Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 09.08.2021 зазначена процентна ставка за кредитом 5% на місяць, крім того відповідачкою підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту (а.с. 11-26), у яких відображено повну інформацію щодо отриманого кредиту, зокрема відсотки за користування у пільговий та поза пільговий періоди, суми кредитних лімітів, тощо, вказане свідчить про її ознайомлення з вказаними умовами, тобто позичальник розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням підписання відповідачкою умов та правил надання кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved