Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (в подальшому уточненим) з вимогою до Київської міської ради, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визнати поважними причини неподання заяви про прийняття спадщини та встановити додатковий строк для подачі такої заяви після смерті сестри позивача [PERSON] - [PERSON] , котра померла [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що здійснювала догляд за своєю двоюрідною сестрою [PERSON] , котра була одинока, мала інвалідність та потребувала сторонньої допомоги та догляду. Саме вона разом зі своєю матір`ю займалась організацією поховання сестри, оскільки інших родичів у померлої немає. Позивач зазначає про те, що після після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно -однокімнатна квартира [ADDRESS] , яку вона прийняла в спадщину фактично і якою вона продовжує користуватись, має оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Вона приймає всі заходи для збереження та охорони фактично придбаної квартири, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги. Однак, вона змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки хоча фактично і прийняла спадщину та продовжує нею користуватись після смерті заповідача, проте не оформила спадок на себе та не вступила в права спадкування на законних підставах. При цьому в 2014 році у позивача було виявлено рідкісну та невиліковну хворобу - розсіяний склероз, встановлено 3 групу інвалідності. У 2020 році по всій території України було введено карантинні обмеження через коронавірусну інфекцію (COVID-19), також на зазначену хворобу захворіла і позивач, через що має ускладнення. У зв`язку з цим, позивач звернулась 26.01.2022 із заявою про прийняття спадщини до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, однак отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропущеним 6-місячним строком звернення для прийняття спадщини. Узагальнюючи викладене, позивач посилається на стан здоров`я та перебіг хвороби, що стало непереборною обставиною та викликало істотні труднощі для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Ухвалою суду від 04.03.2022 постановлено залишити позов без руху у зв`язку не відповідністю його вимогам п. 3, 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України. 03.08.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 21.09.2021 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено залучити до участі у справі в якості співвідповідача Київську міську раду. Від Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації 18.08.2021 надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач не погоджується з позовними вимогами до Деснянської РДА у м. Києві, вважає позов необгурнтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Зазаначає про те, що належним відповідачем по справі має бути територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, натомість Деснянська районна в м.Києві держана адміністрація не є органом місцевого самоврядування. Також посилається на те, що серед повноважень, делегованих відповідачу, відсутні повноваження щодо встановлення додаткових строків для прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та інші питання, пов`язані зі спадкуванням. А отже, враховуючи предмет позовних вимог, Деснянська РДА в м. Києві не є належним відповідачем у справі, оскільки являється органом виконавчої влади. З поміж-іншого у відзиві зазначено, що Деснянською РДА в м. Києві не оспорюється право позивача на спадкування спірної квартири та не вчинялось дій, які б порушували інтереси позивача [PERSON] . Від Київської міської ради 24.09.2021 надійшли письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких просять суд прийняти рішення по справ на підставі поданих доказів. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Також, через канцелярію суду, 17.11.2022 позивачем подано заяву про виправлення арифметичної описки в прізвищі позивача. Відповідач - Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідач - Київська міська рада в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, при цьому в поясненнях просить слухати справу без присутності представника Київської міської ради. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся належним чином, не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2020.(а.с.16) [PERSON] , [INFO] є двоюрідною сестрою позивача [PERSON] , вказане підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 30.08.1974, Свідоцтва про народження [PERSON] від 19.06.1985 р.н., [PERSON] від 11.03.1966 року.(а.с.11-13) Позивач зазначає про те, що після смерті її двоюрідної сестри [PERSON] відкрилась спадщина у виді квартири [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією Договору міни від 27.07.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісрусалимовою І.Б., та зареєстрованим в реєстрі за № 733.(а.с.19-20), Витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.21), копією технічного паспорта на квартиру (а.с.22-24) 26.01.2022 року позивач звернулась до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, де було заведено спадкову справу № 64/2022, про що свідчить відповідний витяг зі Спадкового реєстру. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданника І.В. від 26.01.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач у встановлений законом термін спадщину не прийняла і пропустила встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини. У відповідь на витребування до суду надійшла копія спадкової справи № 64/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , у відповідності до матеріалів якої інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, не звернулись. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). [PERSON] в обґрунтування позовних вимог та поважності пропущеного строку посилається на тяжкий стан здоров`я, що пов`язує з невиліковною хворобою «розсіяний cклероз», що спричиняє позивачу труднощі з пересуванням та веденням звичайного життя, що виникають на фоні клінічних проявів хвороби. Також, зазначено щодо перенесеної корона вірусної інфекції, що мала негативні наслідки для організму на фоні існуючих хронічних проблем зі здоров`ям. Так, Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. В матеріалах справи міститься Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією,серії 12 ААБ № 448905, виданої [PERSON] , [INFO] із вказівною щодо повторного огляду 20.07.2021,група інвалідності «III» з причиною загального захворювання.(а.с.153) Позивачем підтверджено стан здоров`я також Виписний епікризом з історії хвороби стаціонарного хворого № 1747, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня № 4», Відділення демієлінізуючих захворювань нервової системи [PERSON] , в тому що остання перебувала на лікуванні з 21.04.2021-26.04.2021, має інвалідність 3 групи. Також позивача оглянуто завідуючою відділення демієлінізуючих захворювань нервової системи [PERSON] . Зокрема у графі «діагноз» вказано: розсіяний склероз, ремітуючи-рецидивуючий перебіг, стадія загострення, III ступінь тяжкості у вигляді центрального тетрапарезу, вираженоговестибуло-атактичного синдрому з порушенням функції ходи, виражених чутливих та зорових порушень, дисфункцією тазових органів за центральним типом, стійкогоцереброастенічного синдрому. EDSS-5.5 (а.с.154) Позивачем при зверненні до суду та наданні уточненої редакції позовної заяви, заявлено в якості кола відповідачів - Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію, Київську міську раду, з приводу вказаного слід зазначити наступне. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони по справі, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, якого дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правоввідношення. З прохальної частини позову вбачається, що предметом спору у справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , що складається з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 вказано, що належними відповідачами у спорах про визнання права власності не нерухоме майно в порядку спадкування є інші, окрім позивача спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем знаходження майна. Враховуючи розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.10.2011 № 121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень», а також той факт, що серед повноважень, котрі делеговані Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації відсутні повноваження щодо встановлення додаткових строків для прийняття спадщини, визнання права на спадкове майно та інші питання, пов`язані зі спадкуванням. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позивачем безпідставно залучено до участі у справі в якості відповідача Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію, оскільки остання не є органом місцевого самоврядування, а являється органом виконавчої влади, а отже є неналежним відповідачем по справі. Із наданих позивачем доказів і обґрунтування позовних вимог, судом встановлено, ряд об`єктивних обставин, що унеможливило своєчасне подання позивачем заяви про вступ у спадщину. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є тримісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: partial