Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько сторін у справі [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав два заповіти, одним з яких все належне йому майно заповів позивачу, а другим - квартиру [ADDRESS] своєму синові [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка, а відповідач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк відповідної заяви та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки житловий будинок, що є об`єктом спадкування не зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній належно оформлений документ, що підтверджує право власності на вище зазначене нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та ухвалення рішення суду за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1957 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він постійно проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 14, 16). Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 10-11). [PERSON] до дня смерті проживав разом із своєю дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіт від [PERSON] посвідчувся Галиновільською сільською радою 19.09.2002 р. Заповіт був складений на все майно, що належало спадкодавцю на день смерті. Спадкоємцем за цим заповітом є його дочка [PERSON] . Останній заповіт посвідчувався виконавчим комітетом Галиновільської сільської ради 07.06.2005 р. Заповіт був складений на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцем за цим заповітом є його син [PERSON] . Постановою нотаріуса від 25.11.2022 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] , оскільки не подано документи, шо посвідчують право власності належності нерухомого майна за спадкодавцем (а.с. 35). Наведені обставини\~справи об`єктивно\~підтверджуються дослідженими\~судом матеріалами\~спадкової справи\~№ 340/2013\~до майна\~померлого [PERSON] \~(а.с.\~49-63),\~з яких\~також вбачається,\~що за\~життя [PERSON] \~19.09.2002\~р.\~склав заповіт,\~відповідно до\~якого все\~майно заповів\~ [PERSON] \~(а.с.58). Пізніше, 07.06.2005 р. [PERSON] склав на випадок своєї смерті ще один заповіт, яким належну йому квартиру, яка розташована в [ADDRESS] заповів своєму синові [PERSON] (а.с. 59). Відповідно до положень ч.2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки спадкодавець [PERSON] заповітом від 07.06.2005 р. лише частково змінив заповіт від 19.09.2002 р. (в частині квартири), тому в іншій частині заповіт від 19.09.2002 р. є чинним. 02.08.2013 р. позивач та відповідач подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 50-51). Дружина спадкодавця [PERSON] за життя відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с.52). Відповідач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру відповідно до положень заповіту від 07.06.2005 р. (а.с. 62). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved