Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про визначення способу виховання дитини, усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини. У своєму позові позивач просить суд зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , визначивши йому [PERSON] спосіб участі у спілкуванні та вихованні шляхом встановлення наступного графіку: -за наявності бажання доньки [PERSON] без присутності матері дитини [PERSON] у суботу з 10.00 годин до 19.00 годин вечора неділі, має право зустрічатися та безперешкодно з донькою за місцем свого проживання де донька за її бажанням залишатися ночувати, з можливістю відвідин з донькою за її бажанням громадських місць відпочинку з обов`язковим попередженням про це матері; -у день народження [PERSON] , [INFO] , з 10.00 годин ранку до 19.00 годин за місцем його проживання з можливістю відвідин з донькою за її бажанням громадських місць відпочинку з обов`язковим попередженням про це матері дитини без присутності матері дичини; -за наявності бажання дитини [PERSON] , [INFO] , в день її народження з 10.00 години до 20-00 години вечора за місцем її проживання або місцем проживання батька з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку з обов`язковим про це попередженням матері дитини; -за наявності бажання дитини [PERSON] , [INFO] , в дні свят, а саме Новий рік (1 чи 7 січня), Великдень (неділя чи понеділок), 1 травня з 09.00 годин до 18.00 годин за місцем проживання батька дитини [PERSON] з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку з обов`язковим про це попередженням матері дитини; -за наявності бажання дитини [PERSON] , [INFO] , в час відпустки [PERSON] , впродовж тижня влітку та тижня взимку з виїздомза межі м. Кам`янське з обов`язковим про це попередженням матері дитини; В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він [PERSON] у період часу з 02 серпня 2013 року по 12 липня 2017 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 00036139797 від 13 липня 2022 року, свідоцтвом про народження, рішенням про розірвання шлюбу від 12 липня 2017 року. Після розірвання\~шлюбу,\~у зв`язку\~з окремим\~проживанням доньки\~від позивача,\~між позивачем\~та колишньою\~дружиною спочатку\~існувала усна\~домовленість про\~безперешкодне спілкування\~позивача з\~донькою.\~Відповідач допустила\~порушення прав\~дитини на\~спілкування з\~батьком,\~та безпідставно\~з травня\~2022\~року повністю\~обмежила його\~у будь-якому\~спілкуванні з\~донькою,\~у зв`язку\~з чим\~вважав,\~що існують\~підстави для\~задоволення його\~позовних вимог\~щодо визначення\~способу участі\~у спілкуванні\~та вихованні\~дитини,\~усунення перешкод\~щодо участі\~у вихованні\~дитини.\~З цього\~приводу позивач\~звернувся до\~служби у\~справах дітей. На момент звернення з позовом до суду, відповіді від служби у справах дітей не надійшло, незважаючи на намагання позивача вирішити спірну ситуацію у позасудовому порядку, відповідач не припинила перешкоджати йому у спілкуванні з донькою. При вирішенні спору позивач просив суд врахувати що на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, офіційно працевлаштований, має п`ятиденний робочий графік з 9.00 до 18.00 годин з понеділка по п`ятницю. Іншого джерела доходу, окрім вказаної роботи не має. Наразі позивач добровільно надає грошові кошти на утримання доньки, задля можливості подальшого утримання дитини на достатньому матеріальному рівні, змінити графік роботи позивач не може бо це призведе до погіршення здатності позивача утримувати доньку. Позивачу не відомо чи відповідач наразі офіційно працевлаштована, час її спілкування з донькою менш обумовлений іншими факторами такими як час роботи позивача. позивач вважав, що запропонований графік спілкування з донькою, враховує компроміс між бажанням батька дитини та його можливістю отримувати дохід та матеріально утримувати дитину на достатньому рівні. Відповідач та її представник відзив на позовну заяву [PERSON] не надали. II. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Корнієнко М.О. не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити але з урахуванням наданого висновку третьої особи без відвідування бабусі дитини. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кущ О.М. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про визнання нею позову та просила суд розглянути справу у її відсутність, також з урахуванням наданого висновку третьої особи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та надали висновок, в якому зазначили, що враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 20.09.2022, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає доцільним визначити гр. [PERSON] способи участі у спілкування з малолітньою донькою таким чином: -перша та третя субота з 10.00 до 19.00 ; -день народження бабусі дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини гр. [PERSON] ; -наступний день після дня народження дитини з 10.00 до 20.00; -влітку тиждень за межами міста. -Свята: 2 січня з 10.00 до 19.00; -Великдень, понеділок з 10.00 до 19.00; Всі зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини гр. [PERSON] та з урахуванням найкращих інтересів дитини. III. Процесуальні дії по справі. 25 серпня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату попереднього судового засідання. 20 жовтня 2022 року ухвалою суду закрито попереднє судове засідання та призначено дату розгляду справи по суті. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] у період часу з 02 серпня 2013 року по 12 липня 2017 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 00036139797 від 13 липня 2022 року, свідоцтвом про народження, рішенням про розірвання шлюбу від 12 липня 2017 року. Після розірвання шлюбу, у зв`язку з окремим проживанням доньки від позивача, між позивачем та колишньою дружиною виник спір щодо спілкування позивача з донькою, його участі у вихованні доньки та графіку зустрічей з нею. Під час розгляду справи по суті сторони фактично досягли домовленості щодо про визначення способу виховання дитини, усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини позивачу [PERSON] . Обидві сторони та їх представники погодилися з висновком третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 23.09.2022 року № 8вих-20/426, в якому зазначено, що враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 20.09.2022, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає доцільним визначити гр. [PERSON] способи участі у спілкування з малолітньою донькою таким чином: -перша та третя субота з 10.00 до 19.00 ; -наступний день після дня народження дитини з 10.00 до 20.00; -влітку тиждень за межами міста. -Свята: 2 січня з 10.00 до 19.00; -Великдень, понеділок з 10.00 до 19.00; Всі зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини гр. [PERSON] та з урахуванням найкращих інтересів дитини. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Стаття 7 СК України, визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частинами першою-третьою статті 157 СК України, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає є окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживаю дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч 1 сі. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч. 2 ст. 159СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо) місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України). Як вбачається з матеріалів справи, висновку служби опіки, сторони фактично досягли згоди щодо участі позивача у вихованні дитини. висновок третьої особи не порушує прав та інтересів сторін. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 1,2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Зокрема, згідно з ч. 1 ст. З Конвенції «Про права дитини» прийнята резолюцією № 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 17 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року визначає право дитини на охорону здоров`я та право на сприяння соціальному, духовному і моральному благополуччю, а також здоровому фізичному і психічному розвитку дитини. Разом з тим, ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов`язком батьків. Відповідно до ч.ч. 7, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Зміст ст.150 Сімейного кодексу України зобов`язує батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. І ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. VI. Висновки суду. Таким чином, дослідивши надані сторонами та третьою особою докази по даній справі суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] про визначення способу виховання дитини, усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а так як в ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. VII. Розподіл судових витрат. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі\~ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним сплачений позивачем судовий збір у сумі 992.40 грн. не стягувати з відповідача в зв`язку з позицією позивача щодо віднесення витрат на його рахунок. Враховуючи викладене та

Outcome: approved