Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Представник позивача - адвокат Стефківський В.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з АТ "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь [PERSON] 19500,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, та 4000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача зазначає, що 12.02.2022 близько 23 год. 00 хв. в с. Велика Волиця Любарського району Житомирської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій, керуючи автомобілем «Opel Astra», р.н. [NUMBER] , допустив перекидання із подальшим зануренням у водойму. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] , від отриманих ушкоджень загинув. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ1636819, який діяв на момент настання ДТП. За фактом ДТП СУ ГУНП в Житомирській області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022060000000098. Станом на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022060000000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, триває. В результаті вищевказаної ДТП та наслідків від неї, мати потерпілого [PERSON] - [PERSON] зазнала шкоди, у зв`язку з чим виникло права на її відшкодування за рахунок відповідача. Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. 13.09.2022 представник відповідача надіслав до суду Відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. У поданому відзиві зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Opel Astra», р.н. [NUMBER] на момент ДТП дійсно була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом № АТ/1636819. Проте, особи, які мають право на отримання відшкодування, зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї ДТП протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Представником відповідача зазначено, що позивач станом на 23.08.2022 не звертався до АТ «СГ «ТАС» (приватне) для отримання страхового відшкодування, внаслідок чого питання про виплату страхового відшкодування не розглядалося, а отже звернення позивачів до суду є безпідставним, оскільки факту порушення, невизнання або оспорювання прав та інтересів відповідача з боку АТ «СГ «ТАС» (приватне) не було. Також представником відповідача зазначено, що підстав для здійснення виплати страхового відшкодування не має, оскільки позивачем не надано доказів виникнення цивільно-правової відповідальності застрахованої особи, тобто Вироку суду по кримінальному провадженню №12022060000000098. Разом з Відзивом представником відповідача надіслано до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням (Вироком) по досудовому розслідуванні №12022060000000098. 17.10.2022 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якому вважає доводи представника відповідача необгрунтованими з наступних підстав. Представник позивача зазначає, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування. Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к (провадження №13-24кс19) зазначено, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом до МТСБУ із заявою із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст.35 Закону №1961-ІV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Щодо виникнення цивільно-правової відповідальності відповідача, представник позивача зазначає, що факт настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та причинно-наслідковий зв`язок між її настанням та смертю пасажира автомобіля [PERSON] підтверджено листом СУ ГУНП в Житомирській області № 2244/24-2022 від 05.04.2022 та лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] № 1062 від 14.02.2022. Факт настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої загинув [PERSON] ніким не оспорюється, в матеріалах справи наявні належні докази, відповідно до норм ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки життю і здоров`ю потерпілого відшкодовується незалежно від вини володільця джерела підвищеної небезпеки Ухвалами суду від 27 жовтня 2022 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням (Вироком) по досудовому розслідуванні №12022060000000098 залишено без задоволення, закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду клопотання щодо розгляду справи за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване введенням в країні військового стану, оголошенням періодичних повітряних тривог та загрозами ракетних ударів, а тому з метою збереження життя і здоров`я учасників судового процесу, представник відповідача просив відкласти судовий розгляд на період дії військового стану. Що стосується клопотання представника відповідача щодо відкладення розгляду справи на період дії військового стану, то суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне. Згідно зі статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України. Відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Так, відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02.03.2022, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватись реальною поточною обстановкою, що склалась в регіоні на день розгляду даної справи. На даний час, на території Житомирської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна ситуація в області є стабільною, а в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена і не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист, а тому відкладення розгляду справи на період дії військового стану не передбачене нормами ЦПК України та порушить вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4. XI. 1950), за яким кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. При цьому, суд зазначає, що представник відповідача не був позбавлений права подати до суду заяву про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних за допомогою системи EASYCON. Враховуючи те, що представником відповідача не наведено об`єктивних підстав щодо неможливості його особистої участі в судовому засіданні, в тому числі у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача щодо відкладення розгляду справи на період дії військового стану слід відмовити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч.1 ст. 223 ЦПК України зазначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані учасниками процесу доказами, судом встановлено наступне. Згідно копії обвинувального акту у кримінальному провадженні №12022060000000098 від 13.02.2022 відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України вбачається, що 12.02.2022 близько 22 год. 40 хв. в с. Велика Волиця Любарської ОТГ Житомирського району відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій, керуючи автомобілем «Opel Astra», р.н. [NUMBER] , виїхала за межі проїжджої частини в лівий кювет, де відбувся з`їзд автомобіля в ставок та його перекидання. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] , від отриманих ушкоджень загинув на місці пригоди. Факт смерті [PERSON] посвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , а/з № 57 . Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть №1062 від 14.02.2022 вбачається, що причиною смерті [PERSON] є утоплення у воді. За фактом ДТП слідче управління ГУНП в Житомирській області внесло відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022060000000098 за ч.4 ст.286-1 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом №АТ/636819, страховик є діючим членом МТСБУ. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18). Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved