Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою до суду, в якій просить встановити факт, що [PERSON] є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за [PERSON] , що його потребує відповідно до законодавства України. [PERSON] є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 22.06.2022 року і має ряд хвороб, через що майже не пересувається і потребує постійного догляду та має залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування. [PERSON] проживає в м.Хуст у будинку його дружини [PERSON] , яка зайнята постійним доглядом за їх дочкою [PERSON] , [INFO] , що є дитиною з інвалідністю. Разом з ними проживає син його дружини, його пасинок - [PERSON] , [INFO] , який надав згоду і є помічником [PERSON] . Інші особи разом з ними не проживають. У зв`язку з тим, що згідно висновків лікарської консультаційної комісії [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, то [PERSON] вимушений постійно піклуватися про нього та здійснювати догляд за ним. Догляд за [PERSON] здійснює тільки [PERSON] , оскільки інших працездатних близьких родичів, які б могли надавати йому допомогу в нього немає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеним депутатом Хустської міської ради. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, в якій свої вимоги підтримав, справу просить слухати без його участі. Представник заінтересованої особи - Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. Представник Хустської міської ради подав заяву про розгляд справи у відсутності їх уповноваженого представника, проти задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Як вбачається з виписки з протоколу засідання лікарської консультаційної комісії від 09.11.2022 р. № 171/14 [PERSON] є інвалідом 2 групи, має ряд захворювань і згідно висновку комісії потребує постійного стороннього догляду (а.с.6). Необхідність здійснення за [PERSON] постійного стороннього догляду підтверджується і висновком про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 09.11.2022 року №171/14 (а.с.8). Із акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Хустської міської ради від 12.09.2022р. вбачається, що [PERSON] згідно виписки з протоколу засідання лкк має значну залежність від інших осіб та потребує постійного стороннього догляду. Єдиними, хто може забезпечити хворому догляд є його пасинок [PERSON] , оскільки дружина [PERSON] здійснює догляд за донькою - дитиною-інвалідом [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно витягу з рішення №487 від 27.09.2022 року призначено [PERSON] ,2001 року народження помічником [PERSON] ,1979 року народження, який за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, з метою надання йому допомоги (а.с.8). Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо). Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved