Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Посилається на те, що 5 листопада 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №43. В шлюбі у них народилось троє дітей, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні. Зазначає, що відповідач жодним чином не бере участь у вихованні та забезпеченні дітей, хоч є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати також він працює за кордоном, а тому безперечно у змозі сплачувати необхідні на утримання спільних дітей кошти. Іншої сім`ї та дітей на утриманні відповідач не має. Доходи які вона отримує, не дають можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей. Посилаючись на положення ст.ст. 141, 150, 180, 181 ч.2 ст. 182 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох дітей щомісячно у твердій грошовій сумі - 6000 гривень, а саме по 2000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.07.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідач відзиву на позовну заяву, не подавав. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася та подала заяву про розгляд справи без її участі за участі її представника. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні під час розгляду справ, викладені позивачкою в позові обставини та позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №9050001434802 в судове засідання з`явився та про причини неявки не повідомив. Суд, виконуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що пердставник позивачки просив справу розглянути у відсутності відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що надані позивачем до позовної заяви, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 5.11.2009 року, який було зареєстровано виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №43. (а.с. 8) Від шлюбу мають трьох дітей, а саме дочок, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , батьками в свідоцтвах про народження яких значаться сторони. (а.с. 9 -11). Рішенням Тячівського районного суду ухваленого в цивільній справі №307/2362/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвнаня шлюбу, укладений між сторонами та зареєстрований 5.11.2009 року шлюб, розірвано. Діти перебувають на утриманні і вихованні у позивачки, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданими Углянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області від 13.07.2022 р. (а.с. 12). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданим Углянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області від 13.07.2022 року, діти сторін проживають разом з позивачкою в с. Мала Уголька. Разом сторони не проживають. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов від 11.07.2022 року виданим старостою села Широколузького старостинського округу, позивачка проживає разом з [PERSON] з яким виховують спільну дитину дочку, яка народилася [INFO] . Таким чином позивачці належить право вимоги за пред`явленим до відповідача позовом, про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дітьми. Належну матеріальну допомогу на утримання не надає, однак, виходячи з того, що він у свідоцтві про народження дітей зазначений батьком, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей на користь позивачки, з якими вона проживає. Вирішуючи спір та визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; При визначенні розміру аліментів на утримання трьох дітей, суд враховує майновий стан позивачки, з якою проживають діти, та яких вона утримує самостійно, та як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов, матеріальний стан сім`ї задовільний, інших утриманців не має, встановлений законом мінімальний розмір аліментів, а також майновий стан відповідача, відомості про місце роботи якого та наявність у нього у власності неруховомого та рухомого майна, під час розгляду справи не здобуто та його працездатний вік і відсутність на утриманні інших утриманців, а також наявність на утриманні позивчаки народженої нею 27.03.2022 дитини вимог щодо стягнення аліментів на утримання якої позивачкою до відповідача, не заявлено. Таким чином враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на користь:\~ [PERSON] в\~твердій\~грошовій\~сумі на\~утримання\~дітей:\~ [PERSON] [INFO] ,\~ [PERSON] [INFO] \~та [PERSON] \~ [INFO] \~в розмірі\~по 2000\~(дві\~тисячі)\~гривень на\~кожну дитну, відповідають вимогам Закону, а тому суд позовні вимоги визнає обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 гривень. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved