Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 19.02.2019 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Нижнівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу немає. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на спільне життя. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення не можливе. Просила постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, однак 16.11.2022 року подала до суду заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити та розгляд справи провести у її відсутності (а.с. 20). Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не подав відзиву, не повідомив суду причини своєї неявки. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 03.11.2022 року Тлумацький районний суд Івано-Франківської області постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст.18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 19.02.2019 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Нижнівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2019 року (а.с. 6). Неповнолітніх дітей від даного шлюбу немає. Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved