Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення неустойки за договором оренди № Л-10693-17 від 30.11.2017 року у розмірі 19213,33 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2017 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (Орендодавцем) та [PERSON] (Орендарем) було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-10693-17, відповідно до якого відповідачу було надано в строкове платне користування нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,7 кв.м. Відповідно до п.4.1. договору, термін його дії визначений на 2 роки 364 дні з 30.11.2017 року до 29.11.2020 року включно. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/7119/20 від 22.04.2021 року, виселено [PERSON] з нежитлових приміщень, загальною площею 37,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та стягнуто з [PERSON] на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 8067,0 гривень, а також судові витрати у розмірі 4204,0 гривень судового збору. Окрім того, при укладенні договору, орендарем було взято на себе ряд інших зобов`язань. Так, пунктом 7.1.2. договору оренди визначено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Пунктом 10.1. Договору № Л-10693-17 від 30.11.2017 року встановлено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України. Невиконання відповідачем умов договору по сплаті орендної плати значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні цього договору, оскільки в результаті несплати відповідачем орендної плати за вказаним договором, Управління комунальної власності недоотримало значні кошти, та продовжує їх втрачати через знецінення. Як встановлено у рішенні Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/7119/20 від 22.04.2021 року, договір оренди № Л-10693-17 від 30.11.2017 року припинив свою дію 29.11.2020 року. Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимог вищезазначених законодавчих актів, відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав, об`єкт оренди за актом-приймання не повернув. Рішення суду виконано лише 26.05.2022 року. Таким чином, з 30.11.2020 року до 26.05.2022 року відповідач незаконно користувався приміщенням, що було об`єктом оренди за договором. Беручи до уваги факт припинення договору № Л-10693-17 від 30.11.2017 року - 29.11.2020 року, у позивача виникло право на нарахування неустойки, починаючи з 30.11.2020 року. Із довідки № 4-2302-5104 від 29.06.2022 року вбачається, що станом на 23.06.2022 року відповідачем допущено заборгованість на загальну суму 19213,33 гривень, яка виникла за період з 01.03.2021 року по 28.02.2022 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 27 березня 2020 року № 287 на період з 17 березня 2020 року до завершення карантину, передбаченого відповідними рішеннями Львівської міської ради та її виконавчих органів, на території м.Львова не нараховується та не сплачується орендна плата за користування нежитловими приміщеннями, які належать до власності територіальної громади м.Львова. Згідно з пунктом 2.1 Ухвали ЛМР № 121 від 25 лютого 2021 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 28 квітня 2020 № 6464 «Про заходи підтримки суб`єктів підприємницької діяльності на період дії карантину» дія цієї ухвали поширюється з 17 березня 2020 року до 28 лютого 2021 включно. Відтак відповідно до вищезазначеної Ухвали ЛМР з березня 2021 відповідачу було відновлено нарахування за користування приміщенням. Дана заборгованість і є предметом стягнення за позовом. Позовна заява поступила до суду 03.08.2022 року. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29.08.2022 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, разом з тим, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 23.11.2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.11.2017 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-10693-17, на підставі якого відповідачу було надано в строкове платне користування нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,7 кв.м. Відповідно до п.4.1. договору, термін його дії визначений на 2 роки 364 дні з 30.11.2017 року до 29.11.2020 року включно (а.с.6-7). Пунктом 4.7 договору оренди передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Аналогічно згідно з ч.2 ст.17\~Закону України\~«Про оренду\~державного та\~комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. При цьому, згідно з положеннями розділу 9 вказаного договору, зокрема пунктів 9.1, 9.3, 9.4, 9.5 такого, повернення орендодавцю об`єкту оренди здійснюється зокрема після закінчення терміну дії договору. У такому разі об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 15 днів з часу закінчення строку дії договору. При передачі об`єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписують орендар та балансоутримувач та об`єкт оренди вважається переданим орендодавцю з часу підписання акту здачі-приймання. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/7119/20 від 22.04.2021 року, позов Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задоволено повністю, виселено [PERSON] з нежитлових приміщень, загальною площею 37,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , стягнуто з [PERSON] в користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 8067,0 гривень за період з 30.11.2017 року по 16.03.2020 року, а також судові витрати у розмірі 4204,0 гривень судового збору (а.с.10-14). При цьому, у даному рішенні суд встановив, що орендодавцем на адресу орендаря було надіслано повідомлення № 2302-вих-98926 від 14 грудня 2020 року, в якому орендодавець повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди та вказав на обов`язок відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі. Водночас, як вбачається з акту державного виконавця від 26 травня 2022 року ВП № 68793484, рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22.04.2021 року виконано лише 26.05.2022 року (а.с.15). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також пунктом 10.1 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Згідно зі ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Аналіз у взаємозв`язку частини першої статті 759 ЦК України та частини першої статті 785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. Пунктом 9.3 договору передбачено, що об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних у п.9.1 цього договору (закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання). Відповідно до п.9.4 при передачі об`єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вжило всіх необхідних заходів, зі свого боку, а саме повідомило про припинення договору, - в межах місячного строку, встановленого законодавством, та зазначило про необхідність повернення орендованого приміщення по акту приймання-передачі, та сплатити наявну заборгованість. Проте, відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення орендованого майна та оформлення повернення наймачем орендованого майна шляхом підписання акта приймання-передачі нерухомого майна після закінчення дії договору у визначений в ньому строк і лише 26 травня 2022 року повернув об`єкт оренди, що стверджується актом державного виконавця від 26.05.2022 року. Як вбачається з довідки щодо заборгованості відповідача, загальний розмір такої становить 19213,33 гривень (а.с.9). З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а відтак з [PERSON] на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради слід стягнути неустойку у розмірі 19213,33, гривень. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481,0 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.24).

Outcome: approved