Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на ј частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на ј частки квартири [ADDRESS] , яка належала йому на праві спільної сумісної власності на підставі Договору міни нерухомого майна зареєстрованого Українською товарною біржою «Нерухомість Н». 19 серпня 2021 року вона звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка у зв`язку з тим, що Договір міни нерухомого майна не був посвідчений нотаріально. Визнання вказаної угоди укладеною, у судовому порядку, в частині прав власності на нерухоме майно [PERSON] та подальша реєстрація такого права не є можливим у зв`язку зі смертю [PERSON] . Оскільки право власності на цілу квартиру [ADDRESS] зареєстровано за чотирма співвласниками: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у яких відсутній спір щодо часток у праві спільної сумісної власності, а тому вважає, що ідеальна частка у праві на спільне майно кожного з них становитиме по ј частки за кожним. Ухвалою суду від 17.09.2021, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 26.10.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано докази. Ухвалою суду від 10.11.2021, виправлено описку в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду. Ухвалою суду від 01.11.2022, призначено судове засідання в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 08.11.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд не може прийняти дані заяви як належні, оскільки вони надійшли з електронної адреси представника позивача [PERSON] , також не підписані електронним цифровим підписом, не містять документів підтвердження особи, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості безперечно ідентифікувати осіб, які направили дані заяви. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 21 листопада 1997 року на Універсальній товарній біржі "Нерухомість Н" між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони укладено договір № 171 міни нерухомого майна, відповідно до якого в результаті даної міни, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали право власності на квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір № 171 міни нерухомого майна посвідчений в ММБТІ 24.11.1997 за реєстровим № 16206. Як вбачається з витягу з рішення Ленінського районного виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 28 від 15.03.2002, надано дозвіл на оформлення збільшення загальної площі квартири [ADDRESS] на 0,3 кв.м., виконане [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , за рахунок збільшення балкону у даній квартирі. [INFO] Харковенко [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на частку квартири [ADDRESS] . З свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними дітьми [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб 27 квітня 2013 року та змінила прізвище на « [PERSON] ». 18 березня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від частки в спадщині, яка залишилася після смерті батька [PERSON] . 19 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2021, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки договір № 171 міни нерухомого майна не посвідчено нотаріально та не визначено частки в праві спільної сумісної власності на спадкове майно. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 90/2021 до майна померлого [INFO] Харковенка [PERSON] . Дослідивши матеріали цивільної справи № 489/6174/21 (провадження № 2/489/2625/21), судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2021, визнано дійсним договір №171 міни нерухомого майна від 21.11.1994, укладений на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.11.1997 за реєстраційним №16206, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , набули право власності на квартиру [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 03.12.2021. Частиною 4\~статті 82 ЦПК України\~визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦПК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків\~\~(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця\~\~та народжені\~\~після його смерті,\~\~той з подружжя, який його пережив, та батьки.\~\~\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, позивач належить до першої черги спадкоємців за законом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з завами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , тобто на спадкове майно претензій немає. Згідно з частиною першою\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно з вимогами\~статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.\~\~Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Відповідно до частини 2\~статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Згідно з ч. 1\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З постанови державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2021, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки, зокрема, не визначено частки в праві спільної сумісної власності на спадкове майно. Отже, в зв`язку з тим, що за померлим спадкодавцем не визначена ідеальна частка у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 369 ЦК співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як вбачається з вищевикладеного, частки співвласників квартири [ADDRESS] , не визначені. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, іншим шляхом встановити своє право власності [PERSON] , - спадкоємиця, яка прийняла спадщину за законом після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , позбавлена можливості, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частку квартири [ADDRESS] , оскільки зокрема, не визначено частки в праві спільної сумісної власності на спадкове майно. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, та судом не було встановленого інших обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та вважає, що позов, підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved