Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання- [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2021 і до закінчення дитиною навчання - до 30.06.2025. Свої вимоги мотивує тим, що 14.07.2000 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. [PERSON] з 01.09.2021 навчається на деннному відділенні в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г.Короленка. Термін закінчення навчання - 30.06.2025. Вона (позивачка) працює, однак її заробітку, який складає мінімальну заробітну плату, не вистачає на утримання дітей. Враховуючи те, що дочка [PERSON] навчається на комерційній основі на стаціональні формі навчання, вона ніякого джерела доходів не має та знаходиться на її утриманні, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач не являється особою з інвалідністю, є працездатного віку, а відтак зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання. В судове засідання позивачка не з`явилася, на електронну адресу суду скерувала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що позивачка з дітьми поїхала проживати до мами у м. Полтава, він ж залишився в м. Долина у квартирі, яка перейшла йому у власінсть як спадщина. Він офіційно не працює, однак позивачці та дітям допомагає, чим може. На біржу праці ставати не хоче, оскільки там відразу пропонують малооплачувану роботу, що його не влаштовує. Він "дає собі ради" і без запропонованих робіт, переказує дружині кошти на утримання дітей, на підтвердження чого зберігає усі чеки, дарує їм подарунки до свят. Найстаршого сина, який проживає у м. Івано-Франківськ, він вивчив самотужки. Тепер середуща дочка [PERSON] навчається у Полтавському університеті на педагогічному факультеті і їй він теж допомагає, чим може. Коли вона телефонує йому і просить про допомогу, він висилає їй кошти, які має в наявності. При цьому, зазначив, що по досягненню 18-ти років дочка зареєстувалась як ФОП, має намір викладати танці, оскільки навчається на хореографа, їздить на виступи у м. Київ, м. Львів, має їхати з концертами в Італію, що свідчить, що вона матеріально забезпечена. Натомість він не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину. На даний час з нього ще стягують по 4200 гривень аліментів, які розраховуються від середньостатистичної заробітньої плати по регіону. Близько 8-ми років тому він переніс складне захворювання, перебував у комі, однак групу по інвалідності собі не виробляв. Ні в дружини, ні в дітей рухомого та нерухомого майна немає. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. 02 листопада 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 04 та 17 листопада 2022 року від позивачки на електронну адресу суду поступали заяви про розгляд справи у її відсутності, у яких вона позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. 21 листопада 2022 року відповідач подав докази, які протокольною ухвалою суду цього ж дня долучео до матеріалів справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14.07.2000, сторони одружились 14.07.2000 (а.с. 4). Згідно з даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08.10.2004, серії [NUMBER] від 24.04.2012, у батьків [PERSON] та [PERSON] народилися: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 190, і [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 119 (а.с. 5, 6). Відповідно до заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.06.2021 у справі №343/830/21, \~стягувались аліменти з\~ [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі\~1/3 частини всіх видів заробітку\~ (доходу) відповідача\~ щомісячно,\~ але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 13 травня 2021 року і проводидось до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 30-31). На підставі виконавчого листа №343/830/22 від 29.06.2021 постановою головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) Сверидою В.Р. ВП №66397529 05 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження (а.с.32). [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, відтак стягнення аліментів за вказаним рішенням на неї припинено. Про те, що [PERSON] дійсно з 01.09.2021 навчається на факультеті фізичного виховання в Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г.Короленка на другому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю 017 "Фізична культура і спорт" денної форми навчання комерційної форми фінансування та закінчує навчання 30.06.2025, свідчить довідка № 238 від 20.09.2022 (а.с. 8). Таким чином, суд встановив, що у сторін є повнолітня дочка, яка навчається у ВУЗі на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку повністю не може забезпечити позивачка, яка отримує мінімальні доходи, на підтвердження чого надає довідку про доходи № ЗПБХ-000004 від 23.09.2022 (а.с. 7). З долученого відповідачем акту обстеження від 15.11.2022, складеного депутатом міської ради Гараздом М.С. та сусідами [PERSON] , [PERSON] , проведеного за місцем проживання [PERSON] , встановлено про те, що його дружина разом з дітьми (двома доньками) 29.12.2020 виїхала в с.Мачухи Полтавської області. Також комісією стверджено, що [PERSON] не працює з 12.03.2021 (запис в трудовій книжці) (а.с.33). На підтвердження того, що відповідач продовжує надавати допомогу безпосередньо повнолітнім дітям як дочці [PERSON] , так і сину Владу, він долучив до матеріалів справи квитанції: №19020-10552-46324 від 28.01.2022, №19259-1055281-51786 від 24.09.2022, №19065-1048627-40695 від 14.03.2022, №19169-1048627-80195 від 26.06.2022 (а.с.34, 35), при цьому зазначив, що більша частина цих коштів перераховувалась позивачці на наданий нею йому рахунок, як аліменти на неповноілітніх дітей. Відповідач також зазначив, що заявлений розмір аліментів він не має можливості сплачувати, адже він офіційно не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на утримання якої з нього проводяться стягнення у розмірі 4200 гривень щомісячно. Крім того, він переніс складне захворювання, перебував у комі, що негативно позначилось на його стані здоров`я. Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Оцінка суду: суд, вислухавши відповідача, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з такого. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Так, в судовому засіданні встановлено, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання на комерційній основі, у зв`язку з чим потребує матерільної допомоги. [PERSON] , з якою проживає повнолітня дочка, просить стягнути з відповідача аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від його доходів, однак не долучає жодних доказів на підтвердження можливості останнього сплачувати аліменти у визначеному розмірі, як і не обгрунтовує необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі. Крім того, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка не надала доказів, які би підтверджували розмір понесених витрат на утримання дочки у зв`язку з її навчанням: на оплату за проживання, придбання посібників, проїзд та несення інших витрат. Хоча згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, при визначенні розміру таких аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У матеріалах справи також відсутні і будь-які докази щодо майнового стану повнолітньої дочки сторін. Таких доказів не надав і відповідач, тому суд не приймає до уваги його твердження про те, що [PERSON] зареєстрована як ФОП та отримує чи може отримувати самостійно дохід. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, хоча з 12.03.2021 року офіційно не працює. Законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки остання навчається на денній формі на комерційній основі у ВУЗі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, чи про незадовільний стан здоров`я, відповідачем не доведено, а допомога, яку він добровільно надає, є незначною, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін, наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, на яку з нього стягуються аліменти, та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.10.2022 (з дня направлення позову до суду (а.с. 9, 36)), оскільки, з огляду на ст. 201 СК України, згідно з вимогами 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви . Такий розмір аліментів, на думку суду, є об`єктивним з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривні судового збору. На підставі викладеного, ст. 81, 141 ЦПК України, ст. 7, 141, 181, 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial