Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що вона, як власник квартири [ADDRESS] , у період опалювальних сезонів в 2019-2020 роках та в 2020-2021 роках не отримав послугу з опалення своєї квартири у зв`язку з пошкодженням відповідачами, які є власниками квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] сталося у зв`язку з встановленням відповідачами системи індивідуального опалення у своїх квартирах, що призвело до примусового відключення її квартири від системи централізованого опалення. Зазначала, що 01 грудня 2020 року за її зверненням та зверненням інших співвласників будинку до ОК «Хвойний», який є постачальником послуги теплопостачання, було складено акт-претензію, в якому останній вказав, що причиною не надання послуги теплопостачання було пошкодження системи теплопостачання мешканцями будинку по [ADDRESS] при встановленні систем індивідуального опалення. Вказувала, що згідно відповіді Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2020 року, будь-яких висновків щодо погоджень з питання демонтажу мереж централізованого опалення в будинку по [ADDRESS] не надавалися, що свідчить про те, що система централізованого опалення повинна бути в справному стані, а послуги теплопостачання до її квартири мали подаватися. Позивачка зазначала, що зі змісту інформації, наданої АТ «Одесагаз» вбачається, що в квартирах відповідачів встановлені котли індивідуального опалення, а також повинно бути централізоване опалення від котельні по [ADDRESS] . Стверджувала, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах відповідачів призвело до незаконного відключення її квартири від системи центрального опалення, що у свою чергу призвело до пошкодження будинкової системи опалення та порушення її прав на отримання послуг з централізованого опалення. Вважає, що при встановлення системи індивідуального опалення, відповідачами було порушено норми діючого законодавства, а саме Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок від 26 липня 2019 року № 169), за яким власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води,\~мають право\~відокремити (виключити)\~свою квартиру\~чи нежитлове\~приміщення від централізованого\~опалення (теплопостачання)\~та постачання\~гарячої води у разі, якщо на день набрання чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9\~листопада 2017\~року №\~2189-VIII (далі Закон України № 2189-VIII) не менше як\~половина квартир\~та нежитлових\~приміщень цього\~будинку відокремлена\~(відключена)\~від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, та влаштували систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Оскільки багатоквартирний\~будинок по\~ [ADDRESS] не\~входить до\~переліку житлових\~будинків,\~в яких\~більше 50%\~квартир та\~нежитлових приміщень,\~відключені від\~центрального опалення,\~то умови\~відключення від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, визначені Порядком від 26 липня 2019 року № 169, відсутні. Стверджувала, що відключення багатоквартирних житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання проводиться у разі згоди всіх власників житлового будинку. Вважає, що будь-яке втручання у систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи центрального опалення) порушує його права, як споживача комунальної послуги у розумінні Закону України № 2189-VIII. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд зобов`язати відповідачів, як власників квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] відновити внутрішньо будинкову систему опалення. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2021 року були роз`єднані позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання відновити внутрішньо будинкової системи центрального опалення (а.с. 2). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 40-41). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, Громадську організацію «Канатчик-авто» (далі-ГО «Канатчик-авто») Обслуговуючий кооператив «Хвойний» (далі\~-\~ОК «Хвойний»)(а.с. 68-69). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2022 року підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с. 78-79). Представник позивача, діючий за ордером від 06 жовтня 2021 року в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав відповідь на відзив, посилаючись на те, що доводи відповідачів є безпідставними, оскільки останні не надали жодного доказу в обгрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог. При цьому надали докази підключення газового обладнання, а саме газових котлів у будинку для індивідуального опалення, але не надали проектів схем та інших доказів щодо фактичного підключення індивідуального опалення у власних квартирах та документів влаштування індивідуального опалення, що свідчить про незаконність встановлення системи індивідуального опалення без врахування інтересів третіх осіб, які мешкають у будинку. Вказує, що з наданих відповідачами фото нібито цілісності внутрішньобудинкової системи опалення не можливо встановити цілісність системи опалення. Зазначає, що АТ «Одесагаз» у своєї відповіді надало інформацію про встановлення у квартирах відповідачів котлів індивідуального опалення та вказало, що у цих квартирах має бути централізоване опалення від котельні по [ADDRESS] . Вважає, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах відповідачів призвело до незаконного відключення квартири позивача від системи централізованого опалення, що у свою чергу призвело до пошкодження будинкової системи опалення та порушення прав позивача на отримання послуг централізованого опалення. Посилання відповідачів на рішення загальних зборів співвласників будинку по [ADDRESS] щодо відключення від системи централізованого опалення є безпідставним, оскільки рішення про відключення від системи централізованого опалення це є лише право на відключення від системи централізованого опалення, яке має бути реалізовано відповідно до вимог діючого законодавства України. Вказані обставини свідчать про фактичне встановлення відповідачами системи індивідуального опалення без належних документів, що стало причиною пошкодження системи внутрішньобудинкового опалення. Відповідно до\~Порядку від\~26\~липня 2019\~року №\~169,\~власники квартир\~та нежитлових\~приміщень багатоквартирного\~будинку,\~приєднаного до\~ЦО та\~ГВП,\~мають право\~відокремити (відключити)\~свою квартиру\~чи нежитлове\~приміщення до\~ЦО та\~ГВП у\~разі,\~якщо на\~день набрання\~чинності Законом\~України № 2189-VIIIне менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Стверджував, що багатоквартирний будинок по [ADDRESS] не входить до переліку житлових будинків, в яких більше 50% квартир та нежитлових приміщень відключені від центрального опалення, а тому відсутні умови відключення від ЦО та ГВП визначені Порядком від 26 липня 2019 року № 169. Крім того, на відповідних офіційних сайтах у переліку багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП відсутня інформація про багатоквартирний будинок по [ADDRESS] , що свідчить про самовільність та незаконність відключення відповідачів від системи централізованого опалення. Також зазначав, що відповідно до вимог Порядку від 26 липня 2019 року № 169 власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та інформацією про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення, яка передається на розгляд Комісії, яка на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. 3a потреби, власник забезпечує виготовлення проекту системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні відповідно до державних будівельних норм і правил. Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем. Вважає, що відповідачі в порушення вимог вищевказаного порядку самовільно без відповідних погоджень здійснили самовільне відокремлення від системи централізованого опалення та його пошкодження, що призвело до неможливості позивачем отримувати послугу централізованого опалення. Зазначав, що здійснення власником квартири своїх прав обмежується правами власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та санітарно-технічними вимогами правилами експлуатації будинку, оскільки останні розробляються спеціалістами у галузі теплопостачання з урахуванням відповідних будівельних норм та правил. Відповідно до п. 2.1 Порядку від 26 липня 2019 року № 169 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; у заяві про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення: до заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Отже відключення багатоквартирних житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання проводиться у разі згоди всіх власників житлового будинку. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 826/9835/16, від 09 липня 2020 №401/457/17. Таким чином, за думкою представника позивача, будь-яке втручання у систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) порушує саме права споживача комунальної послуги у розумінні Закону України № 2189-VIII, тому позовні вимоги підлягають задоволенню (а.с. 28, 177-181). Представник відповідачів, діюча на підставі ордерів від 03 серпня 2022 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Раніше відповідачі надали відзиви на позов, та письмові пояснення в обґрунтування яких зазначали, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач не зазначив, якими саме діями вони порушують його права та законні інтереси, та яким чином не дають останньому отримувати послуги з опалення (теплопостачання). Зазначали, що твердження позивача стосовно того, що їх перехід на індивідуальне опалення, позбавило його можливості отримувати послуги з теплопостачання не відповідають дійсності, оскільки вони не вносили жодних змін в конструктивні елементи системи опалення, які могли б унеможливити можливість позивача отримувати опалення, а також ними не було пошкоджено стояки системи опалення, що ведуть до квартири позивача (відповідний факт підтверджується фотофіксацією, що додається до відзиву). Вказували, що на відповідному стояку розташована значна кількість квартир, власники яких також перейшли на індивідуальне опалення, однак позовні вимоги [PERSON] пред`явив лише до них. За таких обставин, вважають, що позивач не довів факт порушення його прав в результаті противоправних їх дій, що є обов`язковою умовою задоволення такого роду позовних вимог, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2019 року у справі № 401/2587/18. Отже, обов`язковою умовою задоволення такого роду позовних вимог є доведення позивачем факту порушення його прав в результаті протиправних дій відповідача. В постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 визначено, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Вважають, що оскільки позивач не вказує, якими саме діями вони порушили його права та не доводить будь-якими доказами по справі факт вчинення противоправних дій відносно нього, то позовні вимоги є необґрунтованими. Стверджували, що рішення щодо переходу на індивідуальне опалення приймалось та здійснювалось ними не одноособово, а разом із співвласниками багатоквартирного будинку та силами ГО «Канатчик-авто»,яке є балансоутримувачем будинку по [ADDRESS] , в якому розташовані їх квартири. Зазначали, що рішенням загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , яке оформлено протоколом від 21 червня 2020 року було вирішено відмовиться від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] та облаштувати в кожній квартирі [ADDRESS] за рахунок їх власників автономне опалення шляхом встановлення газових теплогенераторів (котлів), конструкція і характеристики яких, забезпечували б мінімальну кількість шкідливих викидів в продуктах згоряння і без необхідності влаштовування колективних димоходів. Відповідно до Порядку від 26 липня 2019 року № 169 рішення власника (співвласників) будівлі, в тому числі житлового будинку, про відключення від ЦО та/або ГВП приймається відповідно до вимог Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про особливості здійснення права власності y багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015року №417-VIII (далі- Закон України № 417-VIII) та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III (далі Закон України № 2866-III). Отже, рішення про перехід на індивідуальне опалення, та питання використання інженерних мереж та укладення договорів з метою отримання комунальної послуги було прийняте більшістю співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до вимог чинного законодавства України, а не одноособово ними, що свідчить про те, що позивачем було обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Відповідно до п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Однак, враховуючи той факт, що рішення про перехід на індивідуальне опалення було прийнято ними не одноособово, а більшістю співвласників багатоквартирного будинку, то позовні вимоги про відновлення відповідачами інженерних мереж до яких ними не вносилось жодних змін с незаконними й не підлягають задоволенню. Зазначали,\~що відповідно\~до ст.\~1\~Закону України № 417-VIII інженерні мережі опалення є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ст. 10 Закону України № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним та відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Крім того, зі змісту відповіді АТ «Одесагаз» вбачається, що перехід співвласників багатоквартирного будинку на індивідуальне опалення було здійснено відповідно до норм чинного законодавства з розробкою та погодження проекту газопостачання. Такими чином, вони жодним чином не порушували норми чинного законодавства України та права й законні інтереси позивача. Твердження позивача\~про порушення\~ними порядку переходу на\~індивідуальне опалення,\~а саме\~не повідомлення\~ОК «Хвойний»\~не можуть\~бути взяти\~до уваги,\~оскільки на момент\~переходу ними\~на індивідуальне опалення ОК «Хвойний» не був виконавцем чи виробником послуг з теплопостачання (опалення) багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом - за державними цінами і тарифами. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України № 2189-VIIIдо повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Таким чином, тариф на послуги з постачання теплової енергії (опалення) затверджується (погоджується) органом місцевого самоврядування - Одеською міською радою. Стверджували, що оскільки ОК «Хвойний» не проводило погодження тарифів на послуги з опалення в рамках опалювального періоду 2019-2020 років, що є порушенням норм чинного законодавства України, так як тільки 17 березня 2020 року отримало ліцензію на послуги з теплопостачання, то воно не мало можливості на законних підставах надавати жодних послуг з опалення, у зв`язку з незатвердженням тарифів, тому відповідачі не зобов`язані були погоджувати з ОК «Хвойний» факт їх переходу на індивідуальне опалення, адже на той період ОК «Хвойний» не був виконавцем чи виробником послуг з опалення (теплопостачання) будинку. Посилаючись на те, що вони діяли виключно в рамках норм чинного законодавства України та жодним чином не порушували права та законні інтереси позивача, відповідачі просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 141-148, 152, 156-159, 160). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОК «Хвойний» в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України (а.с. 140, 148) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ГО «Канатчик-авто», діючий на підставі довіреності від 01 липня 2021 року в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Раніше надав письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначав, що у період опалювального сезону 2019-2020 років позивач отримував послугу з опалення квартири [ADDRESS] , що підтверджується листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2020 року №Ko-2384, в якому зазначено, що теплова енергія до квартир по [ADDRESS] у опалювальний період за 2019-2020 роки здійснювала котельня по [ADDRESS] . Крім того, факт подання тепла попереднім постачальником тепла ТОВ «Теплодом-3» на весь будинок по [ADDRESS] з 01 грудня 2019року по 12 лютого 2020року встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 08 вересня 2021року по справі №916/1096/21, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 18 листопада 2021 року за позовом ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик-авто» про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Відсутність складених на підставі п. 37 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі-Правила) актів-претензій про неотримання тепла, складених в опалювальному періоді 2019-2020 роках, свідчить про отримання позивачем тепла в опалювальному періоді 2019-2020 роках. Зазначав, що постачання тепла на весь будинок по [ADDRESS] в опалювальному сезоні 2020-2021 років не здійснювалось у зв`язку з тим, що з новим виробником тепла, а саме з ОК «Хвойний» не було укладено жодного договору на постачання теплової енергії на весь будинок, порядок укладення яких передбачено ст. 14 Закону України №2189-VIII, відповідно до якої за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до вимог закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергій укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; - колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; - договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Зазначав, що оскільки, співвласники будинку по [ADDRESS] не приймали жодного рішення, яким би обрали одну з моделей організації договірних відносин по такій комунальній послузі, як постачання теплової енергії, то без відповідного рішення загальних зборів співвласників вказаного будинку, відсутня можливість укладення будь-якого договору з виконавцем даної послуги. Таким чином, за відсутності укладеного договору, ОК «Хвойний» не може бути постачальником послуги теплопостачання, а відповідно, відсутня і сама послуга теплопостачання у всьому будинку по [ADDRESS] з 13 лютого 2020 року до теперішнього часу. Крім того, ОК «Хвойний» не може постачати тепло до будинку по [ADDRESS] через відсутність у останнього належного йому трубопроводу та запірної арматури, необхідної для здійснення саме поставки (не виробництва) тепла, що підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 08 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 18 листопада 2021 року по справі № 916/1096/21. Оскільки ОК «Хвойний» не є постачальником послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] , то і складений ним акт-претензія від 01 грудня 2020 року не має жодної юридичної сили і не може слугувати доказом по даній справі. Вказував, що ОК «Хвойний» під час звернення до суду з клопотанням про залучення його у якості третьої особи на стороні позивача, не надав жодного доказу того, що саме ОК «Хвойний» надає послуги теплопостачання будинку по [ADDRESS] , а тому безпідставне і залучення до участі в справі третьої особи - ОК «Хвойний». Зазначав, що доказом того, що ОК «Хвойний» не надавав і не надає послугу з централізованого опалення за адресою [ADDRESS] , є також оголошення ОК "Хвойний" про встановлення тарифів на тепло, яке було опубліковано 09 жовтня 2020 року на офіційному сайті Одеської міської ради за посиланням https://omr.gov.ua/ua/news/221245, в якій ОК Хвойний» інформує споживачів про встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво та постачання, а також послугу з постачання теплової енергії для будинків за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Отже в даному оголошенні ОК «Хвойний» не враховував будинок по [ADDRESS] в розрахунку тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №368 від 22 жовтня 2020 року, а тому навіть і не планував постачати тепло в цей будинок. Крім того,\~21\~червня 2020\~року співвласники\~багатоквартирного будинку\~по [ADDRESS] ,\~відповідно до\~п.\~8\~ч.\~2,\~ч.\~6,\~ч.\~7\~ст.\~10\~Закону України\~№ 417-VIII прийняли рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельної, розташованої по [ADDRESS] , про що було складено відповідний протокол, що унеможливлює отримання послуг з постачання теплової енергії від котельні ОК «Хвойний», яка знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України №417-VIII рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Таким чином, на підставі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року, починаючи з 21 червня 2020 року в будинок по [ADDRESS] не могла подаватись і не отримувалась послуга з постачання теплової енергії від котельні ОК «Хвойний» по [ADDRESS] . Дане рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року було прийняте відповідно до чинного Порядку від 26 липня 2019 року № 169, в якому п. 2 розділу передбачає, що рішення власника (співвласників) будівлі, в тому числі житлового будинку, про відключення від ЦО та/або ГВП приймається відповідно до вимог ЦК України, Закону України №417-VIII та Закону України № 2866-III. Стверджував, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року про відключення будинку по [ADDRESS] від ЦО та/або ГВП було прийнято відповідно до вимог Закону України №417-VIII за згоди власників квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що склало 80,6 відсотків. Крім того, відповідно до вимог п. 8 ст. 10 Закону України №417-У111 за згоди власників квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що склало 80,9 відсотків, було прийняте рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] - власників квартир з централізованим опаленням від 23 липня 2020 року, яким було уповноважено ГО «Канатчик-авто» представляти інтереси власників квартир з 1-ї по 120-ту у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку від централізованого опалення, облаштування в цих квартирах системи індивідуального опалення з відповідною заміною внутрішньобудинкових систем газопостачання. Для вирішення вказаного питання ГО «Канатчик-авто» зверталося з заявою до АТ «Одесагаз» про видачу технічних умов, які були виконані відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем з встановленням в квартирах індивідуальних газових котлів, а також до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про відключення від централізованого опалення, яка станом на 17 лютого 2022 року ще не прийняла відповідного рішення. Вказував, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт пошкодження будь-яким власником квартири по [ADDRESS] системи централізованого опалення. Зазначав, що висновок позивача, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах відповідачів призвело до незаконного відключення від систем централізованого опалення, що у свою чергу призвело до пошкодження будинкової системи опалення та порушення прав позивача на отримання послуг з централізованого опалення є не більше, як припущенням останнього, який не є спеціалістом в галузі теплотехніки. Стверджував, що позивач не є власником квартири [ADDRESS] , так як з 23 грудня 2021 року відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаної квартири є [PERSON] . Крім того, позивач на час звернення до суду, також не був власником зазначеної квартири, так як відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року по справі № 521/12773/21 дана квартира належала на праві власності ТОВ «Визнання». Посилаючись на те, що предмет позову (відновлення внутрішньобудинкової системи центрального опалення) безпосередньо пов`язаний з об`єктом нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка не належить позивачу на праві власності, представник ГО «Канатчик-авто» просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 97, 102-106). Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, а саме ОК «Хвойний» та ГО «Канатчик авто» є юридичними особами та діють на підставі Статутів (а.с. 98). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 січня 2014 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2002 року належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 9). Відповідачці [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2002 року належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 10). Отже, всі вищевказані квартири знаходяться у будинку по [ADDRESS] . Судом встановлено, що 21 червня 2020 року на загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , відповідно до п.8 ч.2, ч.6, ч.7 ст. 10 Закону України №417-У111 було прийнято рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] , про що було складено відповідний протокол (а.с. 107-111). Крім того, 23 липня 2020 року загальними зборами співвласників будинку по [ADDRESS] , оформленого протоколом від 23 липня 2020 року було прийнято рішення щодо уповноваження ГО «Канатчик авто» бути управителем будинку, представляти інтереси власників квартир з 1-ї по [ADDRESS] у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку від централізованого опалення, облаштування в цих квартирах системи індивідуального опалення зі збором грошових коштів на оплату необхідних витрат (а.с. 112-119). Встановлено, що в провадженні Господарського суду Одеської області знаходилась справа за позовом ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик-авто» про стягнення заборгованості. Рішенням Господарського суду Одеської області від 08 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик-авто» про стягнення заборгованості було відмовлено (а.с. 125-128, 129-133). Вказаним рішенням\~було встановлено,\~що 28 грудня 2019 року між ТОВ «Теплодім 3», який станом на січень 2020року був власником котельні по [ADDRESS] , та ОК «Хвойний» було укладено договір доручення, за умовами якого останній зобов`язувався від імені ТОВ «Теплодім 3» організувати проведення, вже розпочатого, опалювального сезону за даним договором доручення, в зв`язку з тим, що ТОВ «Теплодім-3» припиняє свою діяльність та не має можливості самостійно виконати такі дії, через відсутність персоналу, наявності боргів за попередній опалювальний період перед постачальниками газу та електроенергії. Будинки, які були підключені до котельні по [ADDRESS] знаходилися у договірних відносинах з ТОВ «Теплодім-3». Отже, судом встановлено, що ТОВ «Теплодім-3»до 28 грудня 2019 року на підставі договору надавав у будинок по [ADDRESS] послуги з теплопостачання. З змісту рішення Господарського суду Одеської області від 08 вересня 2021 року вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОК «Хвойний» був створений 24 грудня 2019 року, та лише 17 березня 2020 року відповідно до п. 29 ч. 1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року №222-VIII та розпоряджень Одеської обласної державної адміністрації №183/од-2020 та №184/од-2020 від 17 березня 2020року отримав ліцензії на виробництво та постачання теплової енергії ОК «Хвойний». Крім того, вказаним рішенні встановлено, що, цивільна правоздатність ОК «Хвойний» з надання послуг з постачання теплоносія виникла лише 17 березня 2020 року тобто після закінчення опалювального сезону 2019-2020рокуроку, так як подача теплоносія була припинена 12 лютого 2020 року, тому ОК «Хвойний» не міг здійснювати послуги на виробництво тепла з 01 грудня 2019 року. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у ОК «Хвойний» повноважень з надання послуг з постачання теплоносія, останній в опалювальний період 2019-2020 років не надав послуги з теплопостачання у будинок по [ADDRESS] . З змісту\~листа Малиновської\~районної адміністрації\~Одеської міської\~ради від\~23\~жовтня 2020\~року вбачається,\~що теплову\~енергію до\~квартир у\~будинку по\~ [ADDRESS] у\~опалювальний період\~2019-2020\~року здійснювала\~котельня по\~ [ADDRESS] ,\~яка на\~той час\~належала на\~праві власності\~ТОВ «Теплодім-3»(а.с. 18,19). Судом встановлено,\~що постачання\~тепла в\~будинок по\~ [ADDRESS] в\~опалювальному сезоні\~2020-2021\~роках також\~ОК «Хвойний»\~не здійснювало,\~оскільки з\~між останнім\~та співвласниками будинок по [ADDRESS] не було укладено договору на постачання теплової енергії відповідно до вимог ст.14 Закону України № 2189-VIII. Статтею 14 Закону України № 2189-VIIIвизначено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергій укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; - колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; - договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що співвласники багатоквартирного будинку по [ADDRESS] не приймали жодного рішення, яким би обрали одну з моделей організації договірних відносин по такій комунальній послузі, як постачання теплової енергії. Отже за відсутності укладеного договору, ОК «Хвойний» не міг бути постачальником послуги теплопостачання у будинок по [ADDRESS] , а тому з 13 лютого 2020року до теперішній час була відсутня і сама послуга теплопостачання у всьому будинку за вищевказаною адресою. Таким чином, в опалювальних сезонах за 2019-2020 роках та за 2020-2021 роках ОК «Хвойний» не був постачальником послуги теплопостачання у будинок по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у останнього повноважень на надання такої послуги та відсутності укладеного договору про надання послуги з теплопостачання у зазначений будинок. Дані обставини\~свідчать про\~те,\~що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах відповідачів не є причиною не надання послуги теплопостачання у квартиру позивача [ADDRESS] . З змісту листа АТ «Одесагаз» від 24 вересня 2021 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] (120 квартир з встановленням 4-х конфорочними газовими плитами) у 1999 році був підключений до газопостачання. Опалення даного будинку здійснювалося від котельні по [ADDRESS] , на стіні якої, відповідно до виконавчо-технічної документації визначено місце встановлення регулятору тиску газу (РД-50м), який знаходиться у власності АТ «Одесагаз». Після будівництва другої половини житлового будинку (інші секції за тією ж адресою) у 2002 році було виконано підключення до газопостачання 100 квартир з встановленням 4-х конфорочними газовими плитами і індивідуальними опалювальними газовими котлами), оскільки опалювання цієї частини житлового будинку виконується від індивідуальних котлів. З технічних умов №502 від 04 квітня 2002 року вбачається, що місце забезпечення потужності встановленого від газопроводу низького тиску, прокладений по [ADDRESS] із закільцюванням до газопроводу прокладеному по [ADDRESS] . Отже надземний газопровід низького тиску, прокладений від РД-50м, частина газопроводу прокладеного по стіні будинку [ADDRESS] . Хвойний до спуску газопроводу в землю по [ADDRESS] і надалі, підземний газопровід до [ADDRESS] є розподільчим. 17 серпня 2020 року між АТ «Одесагаз» та ГО «Канатчик авто» було укладено договір приєднання №4145, оскільки попередній постачальник тепла від котельні по [ADDRESS] не забезпечив будинок опалюванням із-за відключення від газопостачання у опалювальний період за борги, тому мешканці будинку [ADDRESS] та ГО «Канатчик авто», як балансоутримувач будинку по [ADDRESS] були змушенні звернутися до оператора ГРМ з заявою про приєднання до газорозподільної системи під №2305п. Встановлено, що 18 листопада 2020 року приймальною комісією було складено акт прийомки газообладнання для проведення комплексного випробування внутрішнього газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 164-165, 179-180). Відповідно до вимог Кодексу ГРС були підготовлені технічні умови, на підставі яких 26 листопада 2020 року групою вирізок та підключень була виконана врізка за адресою по [ADDRESS] (а.с.20-21, 22, 23, 24,25). Отже, 26 листопада 2020 року на підставі технічних умов №772 житловий будинок по [ADDRESS] був приєднаний до газорозподільної системи під №2305п. (а.с. 20-21). З змісту листа ОК «Хвойний» від 16 вересня 2020 року на ім`я [PERSON] , вбачається, що відповідачі, які є власниками квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] до ОК «Хвойний» відповідно до Порядку від 26 липня 2019 року №169 щодо відключення від централізованого опалення, не зверталися (а.с. 8). Крім того, з змісту акту претензії від 01 грудня 2020 року, складеного та підписаного головою ОК «Хвойний», [PERSON] та споживачем [PERSON] вбачається, що з 12 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення, не надавалися, у зв`язку з пошкодженням внутрішньобудинковою мережею (а.с. 11). При цьому, в даних листах не зазначено на підставі яких нормативних актів, ОК «Хвойний», який не надає послуги з теплопостачання у будинок по [ADDRESS] та не перебуває в договірних відносинах з управителем вказаного будинку складає акт претензію від 01 грудня 2020 року, в якому зазначає що послуги не надавались у зв`язку з пошкодженням внутрішньобудинковою мережею будинку. Судом встановлено,\~що представник ГО «Канатчик авто», як управитель, який представляв інтереси власників квартир з 1-ї по [ADDRESS] , звертався до районної комісії з розгляду питання відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, де останньому були надані рекомендації з питання щодо відключення будинку по [ADDRESS] від мереж теплопостачання від котельні ОК «Хвойний» (пров. Хвойний, 3). Звернень від правління ОСББ «Хвойний» по пров. Хвойний, 3 щодо відключення житлового будинку від мереж теплопостачання котельні ОК «Хвойний» (пров. Хвойний,3) до районної адміністрації не надходило, що підтверджується листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 13 липня 2021 року (а.с. 17). Відповідно до ст.1 Закону України №417-VIII інженерні мережі опалення є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ст. 10 Закону України №417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним та відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Встановлено, що питання використання інженерних мереж та питання укладення договорів з метою отримання комунальної послуги було розглянуто 21 червня 2020 року загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та прийнято рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] , про що було складено відповідний протокол (а.с. 73-81). Отже відповідачі окремо від інших співвласників, рішення щодо відмови від централізованого теплопостачання та облаштування в квартирах співвласників будинку по [ADDRESS] системи індивідуального опалення, не приймали, оскільки рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] було прийнято загальними зборами співвласників будинку по [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач рішення загальних зборів співвласників будинку по [ADDRESS] щодо відмови від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] , не оскаржував, а тому відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України №417-VIII рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що твердження\~позивачки про\~те,\~що встановлення\~системи індивідуального\~опалення у\~квартирах відповідачів\~призвело до\~незаконного відключення\~її квартири\~від системи\~центрального опалення,\~що призвело\~до пошкодження\~будинкової системи\~опалення не\~знайшли свого\~підтвердження в\~процесі судового\~розгляду,\~оскільки позивачка\~не надала\~суду ні\~єдиного доказу\~відключення її\~квартири від\~системи центрального\~опалення та\~пошкодження відповідачами\~системи центрального\~опаленняу багатоквартирному будинку по [ADDRESS] . Згідно ст. 2 Закону України № 2189-VIIIпредметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.п. 12 п. 1 ст. 7 Закону України № 2189-VIIIспоживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Підпунктом 13 п.1 ст.7 Закону України № 2189-VIIIвстановлено, що споживач має право розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку , крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Відповідно до пп.1, 2 п. 3 ст. 7 Закону України № 2189-VIIIколективний споживач має право укладати договір про надання комунальної послуги відповідно до статуту в інтересах споживачів об`єднаних таким колективним споживачем; розірвати договір про надання комунальної послуги, укладений ним в інтересах споживачів об`єднаних таким колективним споживачем, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання. Згідно ч. 1 ст. 12 та п. 5 ст. 13 Закону України № 2189-VIIIнадання\~житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах.\~У разі\~якщо співвласники багатоквартирному будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Відповідно до\~п.7\~розділу V1\~прикінцевих та\~перехідних положеньЗакону України № 2189-VIIIу багатоквартирних будинках, у яких\~на день\~набрання чинності\~цим Законом\~не менш\~як половина\~квартир та\~нежитлових приміщень\~відокремлена (відключена)\~від мереж\~(систем)\~централізованого опалення\~(теплопостачання)\~та постачання\~гарячої води,\~власники квартир\~та нежитлових\~приміщень,\~приєднаних до\~таких мереж\~(систем),\~не зобов`язані,\~але мають\~право виключно\~за власним\~рішенням у\~встановленому порядку\~відокремити (відключити)\~від них\~свою квартиру\~чи нежитлове\~приміщення та\~влаштувати систему\~індивідуального теплопостачання\~(опалення\~та/або\~гарячого водопостачання)\~у такій\~квартирі чи\~нежитловому приміщенні. Не допускається примусове відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від цих мереж (систем) інших власників квартир та нежитлових приміщень. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630, які діяли на час виникнення правовідносин (втратили чинність 02 лютого 2022 року), та Порядком від 26 липня 2019 року № 169. \~ \~ \~ \~ Відповідно до Порядку від 26 липня 2019 року № 169 власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води,\~мають право\~відокремити (виключити)\~свою квартиру\~чи нежитлове\~приміщення від централізованого\~опалення (теплопостачання)\~та постачання\~гарячої води у\~разі,\~якщо на\~день набрання\~чинності Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» не\~менше як\~половина квартир\~та нежитлових\~приміщень цього\~будинку відокремлена\~(відключена)\~від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, та влаштували систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Пунктом 26 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно Порядку від 26 липня 2019 року № 169 власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та інформацією про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення, яка передається на розгляд Комісії, яка на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Пунктом 2.1 Порядку від 26 липня 2019 року № 169 визначено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; у заяві про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення: до заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Крім того, для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. 3a потреби, власник забезпечує виготовлення проекту системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні відповідно до державних будівельних норм і правил. Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем. Як було встановлено судом, ГО «Канатчик авто» звертався до районної комісії з розгляду питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, де йому були видані рекомендації з питання щодо відключення будинку по [ADDRESS] від мереж теплопостачання від котельні ОК «Хвойний» (пров. Хвойний, 3). Встановлено, що на підставі вказаних рекомендацій, відповідно до Кодексу ГРС були підготовлені технічні умови,\~та 18 листопада 2020 року приймальною комісією було складено акт прийомки газообладнання для проведення комплексного випробування внутрішнього газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] . Вказані обставини свідчать про те, що відокремлення від системи централізованого опалення було проведено співвласниками будинку по [ADDRESS] відповідно до вимог чинного законодавства України, а не самовільно. Крім того, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідачі здійснили самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки наведене свідчить про те, що співвласники будинку по [ADDRESS] у належний спосіб реалізували своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії, шляхом не укладення договору з ОК «Хвойний»\~на теплопостачання. Отже,\~суд прийшов\~до висновку,\~що твердження\~позивача,\~що при\~встановленні відповідачами\~індивідуальної системи\~опалення були\~порушенні конструктивні\~елементи будинку не знайшли\~свого підтвердження\~і є лише припущенням позивача. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір\~у справі\~складає 908,00\~грн.,\~які сплачені\~позивачем при\~зверненні до\~суду.\~Оскільки в\~задоволенні позовних\~вимог відмовлено,\~то судовий\~збір з\~відповідача не\~стягується. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed