Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 21.09.1996р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від спільних подружніх відносин народилася донька - [PERSON] , [INFO] . За останній час спільного подружнього життя вони із відповідачем не розуміли один одного. Між ними виникали сварки по різним причинам через що створювалась постійна нетерпимість у відносинах одного з одним, що виключало можливість спільного проживання. Все це призвело до того, що вони припинили вести спільне господарство і проживати однією родиною. Відсутність взаєморозуміння та згоди зробило неможливим в подальшому сумісне життя. Сім`я фактично розпалась, вони припинили подружнє життя, а шлюб носить тільки формальний характер. Від розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник-адвокат Боровик А.О. не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були сповіщені своєчасно, належним чином, однак надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, строк на примирення не потрібен. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 21.09.1996р. між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №34, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У теперішній час примирення неможливе. Вимоги про поділ майна не заявлені. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позивач не ставить вимог про стягнення судового збору із відповідача на її користь. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved