Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дубівської селищної ради в особі голови Каганець Д., звернувся в суд в інтересах малолітнього [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2015 року виданого виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, відповідачка [PERSON] являється матір`ю малолітнього [PERSON] . Згідно цього свідоцтва про народження та довідки з Відділу державного РАЦС від 17.07.2015 року №1456-02.3.4-30 відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Малолітній [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу № 7 від 19 липня 2021 року перебуває на профілактичному обліку Служби у справах дітей Дубівської селищної ради, як такий, що проживає у сім`ї де мати [PERSON] , [INFO] , ухиляється від батьківських обов`язків. До створення Служби у справах дітей Дубівської селищної ради дитина перебувала на обліку у Службі у справах дітей Тячівської РДА. У зв`язку із веденням аморального способу життя матері [PERSON] та небажанням здійснювати догляд та виховання малолітнього [PERSON] службою у справах дітей велася профілактична робота з матір`ю малолітнього, неодноразово відвідувалося місце їх проживання та наголошувалося про необхідність створення належних умов проживання для дитини та належного виховання і утримання малолітнього. Однак, вжиті заходи не дали жодного результату і мати надалі ухилялась від своїх батьківських обов`язків. Також позивач зазначає, що спеціалісти Служби у справах дітей Тячівської РДА та Дубівської селищної ради неодноразово відвідували [PERSON] за місцем проживання. Встановлено, що в помешканні брудно, дитячий одяг розкиданий, потребує прання. [PERSON] перебувала в алкогольному сп`янінні, агресивно настроєна, кричала. Неодноразово проводилися профілактичні бесіди з [PERSON] , де її було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Однак, мати не реагувала на зауваження, не виконувала рекомендації та поради спеціаліста служби, фахівці центру надання соціальних послуг. Також проводилися профілактичні бесіди з дитиною про дотримання норм поведінки, недопустимість пропусків занять у школі без поважних причин, але проведені профілактичні роботи не дали жодних позитивних результатів. Службою у справах дітей Дубівської селищної ради ініційовано питання щодо притягнення [PERSON] , до відповідальності за ухиляння від виконання батьківських обов`язків. За інформацією Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області від 25.03.2022 року №3769/106/29/2022, [PERSON] , [INFO] , притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 178, 183, 184 ч.ч.1, 2 КУпАП. Згідно даної особи було розглянуто та зареєстровано шість повідомлень домашнього насильства та одне повідомлення про кримінальне правопорушення. Відповідно до характеристики виданої виконкомом Дубівської селищної ради [PERSON] зловживає алкогольними напоями, відносно дитини зарекомендувала себе з негативної сторони, іноді залишає сина без догляду, не відповідально ставиться до обов`язків господині, у будинку постійно брудно. В селищну раду неодноразово поступали усні скарги на її поведінку від громадян селища. Зі слів сусідів зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, до неї приходять друзі, з якими вона розпиває алкогольні напої. Відповідно до інформації КНП «Дубівська лікарня» декларацію з сімейним лікарем не заключила, на контрольні огляди не з`являється, за дитиною не наглядає, рекомендації лікарів не виконує. Відповідно до інформації Дубівського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів малолітній [PERSON] характеризується як здобувач освіти, що потребує постійного контролю з боку вчителя. Не реагує на зауваження вчителів, іноді схильний до нечесної поведінки. [PERSON] потребує особливої уваги до себе як зі сторони родини, так і від оточуючих. Його поведінка є віддзеркаленням взаємостосунків вдома. Дитина потребує належного батьківського виховання, уваги та підтримки рідних. Мати [PERSON] недостатньо приділяє уваги навчанню та вихованню сина. Неодноразово мати приходила до школи в алкогольному сп`янінні. Справами сина не цікавиться та жодного разу не була присутня на батьківських зборах, заняттях, виховних заходах. Частково догляд за [PERSON] вівся його покійною бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , та з метою нормального розвитку дитини, забезпеченням його їжею, одягом та теплим помешканням, малолітній [PERSON] проживає з рідним дядьком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Мати [PERSON] після народження дитини [PERSON] та до цього часу зарекомендувала себе тільки з негативної сторони. Також рішенням Тячівського районного суду від 06 червня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Дубівської селищної ради, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.10.2022 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 8 листопада 2022 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити. Окрім цього зауважила, що будь -якого нерухомого майна відповідачка у власності не має. Разом з цим зауважали, що питання стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей, буде вирішуватися Службою у справах дітей у подальшому. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вказала, що вона не проти, щоб її дитина перебувала на опікунстві у свого рідного дядька [PERSON] , так як вона не може забезпечувати сина всім належним та з дядьком [PERSON] її сину буде краще. Пояснила, що [PERSON] приходиться їй рідним братом та малолітній син проживає з ним з лютого 2022 року. За цей період вона бачила сина лише один раз і при зустрічі він казав, що з дядьком йому добре. Зауважила, що хоче щоб син пам`ятав про неї та визнала, що інколи вживає алкогольні напої. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги викладені в заяві він підтримує. Зауважив, що за час проживання малолітнього з його сестрою - відповідачкою [PERSON] , дитина була позбавлена належного батьківського піклування. Відповідачка веде нездоровий спосіб життя та пиячить. Поки жила їх мати - бабуся неповнолітнього, то саме вона займалася піклуванням [PERSON] . Однак після її смерті, умови життя дитини стали нестерпні, а відтак він забрав його до себе. З лютого цього року малолітній живе в нього та його дружини. Він має роботу, може та забезпечує племінника всім необхідним, а з початку навального року влаштував його до школи у м. Тячів. За цей період мати бачилася з сином лише один раз і ця зустріч була випадковою, на дорозі, біля лікарні. Після цієї зустрічі спостерігалося, що [PERSON] тривалий період відчував переживання, що значно погіршило його психоемоційний стан. Така поведінка була зумовлена тим, що при зустрічі відповідачка наобіцяла сину, що зробить в хаті ремонт, заробить грошей та забере його до себе, через що обнадійлива дитина, змушена була чекати виконання цих обіцянок, яких виконано не було. З того часу, мати дитини лише одного разу біля вхідних дверей його квартири залишила одяг [PERSON] та більше жодного разу не приходила. Зауважив, що він не чинив перешкод відповідачці у спілкуванні з сином та надавав їй змогу з ним спілкуватися, пропонуючи приїжджати в суботу та неділю, коли дитина не в школі, щоб бачиться з нею. Однак вона, а ні в школу, ні за місцем проживання сина не приходила. Просить призначити його опікуном малолітнього [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами ст. ст. 13, 76, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2015 року виданого виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, відповідачка [PERSON] являється матір`ю малолітнього [PERSON] . (а.с. 12). Згідно довідки виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського районого управління юстиції від 17.07.2015 року №1456-02.3.4-30 вбачається, що відомості про батька дитини [PERSON] [INFO] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері. (а.с. 32). З довідки про склад сім`ї відповідачки, вбачається, що місце проживання малолітнього [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] . (а.с. 15). Згідно характеристки виданої 21.02.2022 виконкомом Дубівської селищної ради за місцем проживання [PERSON] , відповідачка ніде не працює, зловживає спиртними напоями, відносно дитини зарекомендуала себе з негативної сторони. Іноді залишає сина без догляду. У будинку постійно брудно її сім`я слабозабезпечена та в селищну раду неодноразово поступали усні скарги на її поведінку від громадян (а.с.16). З характеристики виданої Дубівською ОЗЗСО-І-ІІІ ступенів, за місце навчання учня першого класу, вбачається, що [PERSON] , зарекомендував себе, як здобувач освіти, що потребує постійного контролю з боку вчителя та не виявляє зацікавленості до навчання. Не читає та не пише під диктовку, рахує до десяти та має порушення дисципліни. З боку матері, яка неодноразово приходила до школи в стані алкогольного сп`яніння, приділялося недостатньо уваги навчанню та вихованню дитини. В основному [PERSON] займалася його бабуся. (а.с. 17). Згідно актів обстеження умов проживання дитини за адресою [ADDRESS] , складених 17.12.2021 та 7.02.2022 на підставі повідомлень сусідів, комісією у складі начальника Служби у справах дітей Ребар М.М., начальника відділу СЗН Ігнатишина О.Ю. в.о. директора ЦНСП Мотринець Л.В., було встановлено, що дитина по місцю проживання відсутня та знаходиться у дядька. Умов для розвитку дитини не створено (а.с.22, 23). Актом обстеження матеріально-побутових умов складеного депутатом Дубівської селищної ради від 6.04.2022 року підтверджено, що малолітній [PERSON] проживає в рідного дядька [PERSON] . Мати [PERSON] відносно дитини ставиться безвідповідально, зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Після смерті бабусі [PERSON] , рідний дядько [PERSON] забрав до себе на проживання малолітнього [PERSON] (а.с.24). З письмових пояснень [PERSON] мешканки [ADDRESS] , [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , [PERSON] , мешканки [ADDRESS] вбачається, неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина (а.с. 28, 29). Листом старшого інспектора ЮП СП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Фіцай М., адресованим начальникові Служби у справах дітей Дубівської ОТГ, надано інформацію згідно якої [PERSON] притягалася до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 178, 183, та ч.ч. 1,2 ст. 184 КУпАП, в тому числі за неналежне виконання батьківських обов`язків. Відносно [PERSON] було розглянуто та зареєстровано шість повідомлень домашнього насильства та одне повідомлення кримінального характеру (а.с. 30). Відповідно до наказу № 7 від 19 липня 2021 року начальника служби у справах дітей Дубівської селищної ради, малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває на профілактичному обліку Служби у справах дітей Дубівської селищної ради, як такий, що проживає у сім`ї де мати [PERSON] , [INFO] , ухиляється від батьківських обов`язків (а.с. 33). Рішенням виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №66 від 19 жовтня 2020 року №66 вирішено суворо попередити [PERSON] щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Вказані та встановлені під час розгляду справи обставини, дають суду підстави дійти висновку про неналежність та небажання виконання відповідачкою, свого материнського обов`язку з утримання та виховання дитини. Пояснення надані нею в судовому засіданні щодо наявності у неї бажання, однак відсутності можливостей виконання цих обов`язків, не відповідають її дійсній волі. Так під час розгляду справи з пояснень сторін та третьої особи встановлено, що окрім однієї випадкової зустрічі, з лютого 2022 року відповідачка до сина жодного разу не приходила. Причину такої поведінки пояснювала відсутністю у неї коштів. При цьому в судовому засіданні підтвердила, що до цього часу продовжує отримавати соціальну допомогу на утримання сина. В судовому засіданні [PERSON] також пояснила, що їй відомо, що син навчається в школі в м. Тячів, однак в якій саме їй не відомо. Стверджуючи, що [PERSON] , приховує місце навчання дитини, вона визнала, що жодних заходів для встановлення цієї школи, вона не вживала. Посилання відповідачки на вчинення її братом, з яким проживає дитина, перешкод у зустрічах та у спілкуванні з сином, з огляду на те, що їй відома адреса місця проживання дитини, куди вона особисто приносила речі та місто, в школі якого навчається [PERSON] , суд до уваги не бере, оскільки такі бездоказові. Відтак віднесення на користь відповідачки визначених ст. 151 ч.1 СК України батькам гарантій на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, у даній справі не відповідали б інтересам малолітнього [PERSON] . Таким чином, позивачкою доведено, відсутність можливості зберегти зв`язок між матір`ю і дитиною та доведено наявність винної поведінки відповідачки щодо ухилення від її участі у виконанні покладеного на неї Законом материнського обов`язку, щодо утримання та виховання сина. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дубівської селищної ради від 6.04.2022 року №02-35/212, орган опіки та піклування прийшов до висновку про надання згоди на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] . Зі змісту вказаного висновку випливає, що малолітній [PERSON] проживає з дядьком [PERSON] , [INFO] мешканцем [ADDRESS] . [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах з 8.07.2015 року. З вказаного висновку також вбачається, що мати не проживає з сином та не бере участі у його вихованні та утриманні, зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Окрім цього у 2017 році [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO] та влаштовано до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с. 9-11). Повною мірою вищезгаданий висновок органу опіки та піклування відповідає висновкам суду, є всебічним, об`єктивним щодо суттєвих обставин, які пов`язуються з позбавленням відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . Наведені у висновку факти та обставини підтверджуючі доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, самі по собі мають місце, та оцінюються судом в контексті дійсних взаємовідносин матері та дитини, яких по суті не існує тривалий період, на що вказує бездіяльність поведінки матері навіть після позбавлення у 2017 році її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , що має істотне значення для правильного, законного і обґрунтованого висновку з чутливого сімейного питання. Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо, без будь-яких поважних на те причин, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а отже позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини, є виправданою мірою, спрямованою на захист прав дитини, що має пріоритетне значення при вирішенні справи, а відтак позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно наказу начальника Служби у справах дітей Дубівської селищної ради №1 від 23.02.2022 р. малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано в родину дядька [PERSON] , [INFO] (а.с.62). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дубівської селищної ради від 25.07.2022 року №02-34/564, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , мешканцям [ADDRESS] , над малолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.58-59). Враховуючи положення ч.3 ст. 60 ЦК України, вік дитини [PERSON] , який на час розгляду справи є малолітнім, відсутність у нього батька, що призводить до позбавлення його батьківського піклування після позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї, суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] , призначивши його опікуном [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач, відповідно до вимог п.п. 14 п.2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з заявою про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, то з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved