Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 22.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.10.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач , обгрунтовуючи позовні вимоги , вказує , що на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2020 року йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за номером [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрованими значаться : його дружина - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , та колишній власник будинку , відповідач - [PERSON] , [INFO] . Згідно договору купівлі - продажу від 21.12.2020 року він купив у [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за номером [ADDRESS] . На момент укладення договору купівлі-продажу у будинку залишився зареєстрованим відповідач [PERSON] , колишній власник, продавець. Згідно п.5 договору купівлі-продажу вказано, що будинок вільний від речей і готовий для передачі покупцю протягом 2020 року. Реєстрація відповідача у його будинку перешкоджає йому у вільному розпорядженні своєю власністю. Він неодноразово звертався до [PERSON] , який був представником продавця [PERSON] за довіреністю з приводу зняття з реєстрації колишнього власника. Однак, свої зобов`язання продавець в повному обсязі не виконав , до цього часу в квартирі залишається зареєстрованим . Вважає, що оскільки право власності на житловий будинок припинилося і після укладення договору купівлі-продажу він в будинку не проживав і ним не користувався , тому втратив право користування цим житлом. Крім того , він як новий власник будинку, має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права на користування та розпорядження своїм майном, тому просить суд визнати відповідача таким , що втратив право на проживання. Позивач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України . Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача , на підставі наявних у справі матеріалів, з винесенням заочного рішення по справі. Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно договору купівлі - продажу від 21.12.2020 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за номером [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрованими значаться : дружина позивача - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , та колишній власник будинку , відповідач - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 237973029 від 21.12.2020 року, довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб за № 06.09-09/434 від 22.06.2022 року. Відповідно до договору купівлі - продажу від 21.12.2020 року [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за номером [ADDRESS] . Згідно п.5 договору купівлі-продажу вказано, що будинок вільний від речей і готовий для передачі покупцю протягом 2020 року. Вказаний пункт договору продавець [PERSON] , відповідач по справі, в повному обсязі не виконав, до цього часу в будинку залишається зареєстрованим, що підтверджується актом комісії Гуменецької сільської ради за № 06.09.-09/93 від 22.06.2022 року. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пункт 1 статті 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, який гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою житла. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди, тому попередній власник, продавши будинок позивачу, втратив право користування ним, оскільки передав йому право власності на житловий будинок. Оскільки позивач [PERSON] являється власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за номером [ADDRESS] , тому він вправі вимагати усунення перешкод у користуванні належним йому житловим будинком , оскільки відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача. Таким чином, за змістом зазначених норм, як Коституція України так і Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод , захищає право власності на житло. Передбачаючи право власника будинку на відчуження, законом не передбачено при цьому переходу прав і обов`язків попереднього власника до нового власника, в частині збереження права користування житлом попереднім власником та членів його сім`ї, а відповідно відповідач втрачає право на користування житлом та підлягає зняттю з реєстрації в даному житловому будинку. Зазначені висновки не суперечать нормам ст.47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Таким чином, з припиненням права власності особи (попереднього власника) на жиле приміщення, він та члени його сім`ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника. Відповідно до абзацу 6 ст.3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначеним адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у будинку нового власника, тому втратив право на житло. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України - судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави , оскільки позивач , відповідно до ст.5 ч.1 п.13 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI ( в редакції від 03.11.2022 року) , звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій на підставі посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] .

Outcome: approved