Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.05.2003 р. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося. Їхні постійні непорозуміння і сварки негативно позначалися на психологічному стані дітей та поступово призвели до фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, бюджет у кожного окремий, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу є не можливим. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу у його відсутність. За таких умов, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.05.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження 16.05.2003 р. зроблено запис за № 298, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 22.07.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.11.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.07.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтями 110-112 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги заяву відповідачки, в якій вона не заперечувала проти задоволення позову, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я розпалася та відновленню не підлягає. Встановлено, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам подружжя. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 992,40 грн. Згідно з ч. 2 ст. 142 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, зокрема, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У позовній заяві позивачка зазначає, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 2000,00 грн - за підготовку позовної заяви. Розмір таких витрат до завершення розгляду справи може змінитись. Відповідно до розділу 5 договору від 09.06.2022 р. № 09/06/2022-2.1 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «АКСІС», гонорар об`єднання за надання правової (правничої) допомоги погоджується сторонами у додатках до цього договору у національній валюті України. Гонорар об`єднання за надання правової (правничої) допомоги може погоджуватись сторонами також шляхом досягнення усних домовленостей. Прийняття пропозиції (акцепту) об`єднання відносно об`єму гонорару здійснюється клієнтом шляхом оплати відповідного рахунку. Однак, матеріали справи не містять відповідних додатків до цього договору, в яких зазначено конкретний перелік наданих правових послуг у межах даної справи та їх вартість, доказів оплати таких послуг тощо. Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. В той же час, суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі ст.ст. 104, 109-115 СК України,

Outcome: approved