Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

В червні 2022 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Мотальову-Кравець В.Ю. звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі в сумі 47320,00 грн., вартість неповернутого з тимчасового користування обладнання в сумі 12833,35 грн., неустойку в сумі 91360,00 грн., а всього суму в розмірі 151513,35 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 17.07.2021 року між ФОП [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) було укладено договір оренди № А00119520, відповідно до умов якого орендодавець надає орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати орендодавцю орендну плату та, по закінченню терміну оренди, повернути обладнання на умовах, визначених цим договором. В рамках дії зазначеного договору, відповідно до акту передачі обладнання в оренду на строк із 17.07.2021 р. по 21.07.2021 р. позивач передала відповідачу обладнання, а саме: «Вишку Варіант 0,75 х 2,0 (6+1), вис.8,7, 1 шт.», вартістю 12833,35 грн. у складі, зазначеному в акті від 17.07.2021 року, вартість оренди за добу - 140,00 грн., строком на 4 доби. На виконання умов договору, на період 4 доби, відповідачем було здійснено передоплату вартості оренди в розмірі 560,00 грн. та гарантійний платіж розмірі 3000,00 грн. Позивач вказує, що відповідач свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування майном не виконує та не вносить плату за користування майном, що є підставою для розірвання договору та повернення майна позивачу. 19.02.2022 року на адресу відповідача було направлено повідомлення (вимогу) щодо повернення обладнання та погашення заборгованості по орендній платі, однак, відповідачем зазначена вимога була залишена без належного реагування. Позивач вказує, що станом на 23.06.2022 року розмір боргу відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 138680,00 грн., з яких: 47320,00 грн. - сума боргу по орендній платі, 91360,00 грн. - сума неустойки за прострочення повернення майна. Крім того, з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та орендоване майно не повернув, а тому відповідач має сплатити на користь позивача вартість цього майна в сумі 12833,35 грн. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2022 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач та її представник після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Відповідач з будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням викликом сторін, - до суду не звертався. Відзив на позов та будь-які інші клопотання до суду зі сторони відповідача не надходили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. За змістом статей 12, 16, 20, 43 ЦК України особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 17.07.2021 року між ФОП [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) було укладено договір оренди № А00119520, відповідно до умов якого орендодавець надає орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати орендодавцю орендну плату та, по закінченню терміну оренди, повернути обладнання на умовах, визначених цим договором. Найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідних Додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною Договору (п.1.2. договору). Орендна плата за користування Обладнанням, відповідно до п. 2.1 договору, розраховується на підставі розцінок орендодавця із розрахунку за одну добу й вказуються у відповідному Додатку до цього Договору, який є невід`ємною частиною договору. Орендна плата розраховується я Орендодавцем і підлягає оплаті Орендарем з дати зазначеної Сторонами в акті прийому-передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання Сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування. Відповідно до п. 4.3 договору, термін дії оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100 % повернення обладнання в технічно справному стані. Згідно з п. 5.5 зазначеного договору оренди, сторони узгодили те, що орендар повинен повернути обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному Додатку до договору та/або в Акті передачі, або зазначений у вимозі Орендодавця про повернення обладнання строк, у визначених договором випадках. За змістом пункту 7.2. договору, за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті передачі обладнання в тимчасове користування Додатку до договору орендар сплачує неустойку(пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. На виконання умов зазначеного договору, відповідно до акту передачі обладнання в оренду на строк із 17.07.2021 р. по 21.07.2021 р. позивач передала відповідачу обладнання, а саме: «Вишку Варіант 0,75 х 2,0 (6+1), вис.8,7, 1 шт.», вартістю 12833,35 грн. у складі, зазначеному в акті від 17.07.2021 року, вартість оренди за добу - 140,00 грн., строком на 4 доби. Крім того, на виконання умов договору, на період 4 доби, відповідачем було здійснено передоплату вартості оренди в розмірі 560,00 грн. та гарантійний платіж в розмірі 3000,00 грн. Після закінчення терміну оренди, відповідач продовжував користуватися обладнанням. Однак, позивач вказує, що відповідач свого обов`язку щодо належно сплати орендної плати за користування майном не виконує та не вносить плату за користування майном, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. 19.02.2022 року на адресу відповідача було направлено повідомлення (вимогу) від 18.02.2022 року щодо повернення обладнання та погашення заборгованості по орендній платі, однак, відповідачем зазначена вимога була залишена без належного реагування, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Позивач вказує, що станом на 23.06.2022 року розмір боргу відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 138680,00 грн., з яких: 47320,00 грн. - сума боргу по орендній платі, 91360,00 грн. - сума неустойки за прострочення повернення майна, а також з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та орендоване майно не повернув, а тому відповідач має сплатити на користь позивача вартість цього майна в сумі 12833,35 грн. Суд приймає до уваги наданий стороною позивача розрахунок розміру боргу та вважає слушними доводи позивача щодо сплати на користь позивача вартості орендованого майна, оскільки, ці твердження ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору, та доказів на їх спростування стороною відповідача суду надано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання умов, укладеного між сторонами договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 17.07.2021 року між сторонами був укладений договір оренди майна, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Крім того, зазначений договір на час розгляду даного спору у встановленому законом порядку недійсним з передбачених законом підстав, не визнавався, та доказів зворотному матеріали справи не містять Слід зазначити, що згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;) зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд вважає, що стороною позивача доведено розмір наявної заборгованості відповідача перед позивачем, яка розрахована у відповідності до умов укладеного між сторонами договору та станом на 23.06.2022 року становить суму в розмірі 138680,00 грн., з яких: 47320,00 грн. - сума боргу по орендній платі, 91360,00 грн. - сума неустойки за прострочення повернення майна, а також стороною позивача доведено підстави для стягнення із відповідача на користь позивача вартості орендованого обладнання в сумі 12833,35 грн., в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договору та не повернення цього майна позивачу. Зазначене не спростовано стороною відповідача, а тому може бути взяте судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Згідно із ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обгрунтування позову, та стороною відповідача доводи позивача спростовані не були, а відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1515,14 грн.

Outcome: approved