Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, та із заявою про збільшення позовних вимог в яких зазначає, що [INFO] у м. Дружківка помер його батько [PERSON] . Смерть зареєстровано 25 червня 2019 року Дружківським міським відділом ДРАГС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №755. За приписами ст. 1261 ЦК України позивач має право на спадкування за законом у першу чергу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить Ѕ частина квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 травня 1996 року. Інша Ѕ частина вказаної квартири належить йому. Також [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 21 травня 2010 року належала земельна ділянка кадастровий номер 1422483900:27:000:0048, площею 3,87 га, розташована на території Миколайпільської сільської ради, на теперішній час Дружківської ОТГ. У грудні 2021 року він звернувся до Дружківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Постановою вказаного державного нотаріуса від 06.01.2022 р. йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку з пропуском строку, встановленого ст. 1270 ЦК України та у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] . Факт пропуску строку встановленого законом для прийняття спадщини, обгрунтовує тим що його батько [PERSON] зловживав спиртними напоями та вів асоціальний спосіб життя з ним не спілкувався, проживав окремо за адресою [ADDRESS] . Про смерть батька він дізнався лише у серпні 2021 р. За таких обставин він не мав можливості в шестимісячний строк з моменту смерті батька звернутися із заявою про прийняття спадщини. Крім того він отримав помилкову юридичну консультацію, що спадщину він отримав автоматично, як співвласник квартири. Посилаючись на ст. ст. 316, 1222, 1223, 1261, 1270, 1272 ЦК України просить визначити йому додатковий строк у шість місяців для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності виданого відділом приватизації житла КСП «Дружківський» 30 травня 1996 р., а також визнати за ним право власності на 1/2 частку цієї ж квартири, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 25 лютого 2022 року відкрито провадження у данній справі, визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання. (а.с. 21-22) Ухвалою суду від 25 жовтня 2022року закрито підготоче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.39-40) В судове засідання сторони не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовільнити їх у повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Дружківської міської ради. (а.с.49-53) Суд приняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованогоЗаконом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1-3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Судом встановлено, [INFO] у м. Дружківка помер [PERSON] , смерть якого зареєстровано 25 червня 2019 року Дружківським міським відділом ДРАГС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №755. Померлий доводився батьком позивачу, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 28 грудня 1992 року. (а.с.11-12) За приписами ст. 1261 ЦК України позивач, як син спадкодавця має право на спадкування за законом у першу чергу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить Ѕ частина квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30 травня 1996 року виданого відділом приватизації житла КСП «Дружківський». Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності інша Ѕ частина вказаної квартири належить позивачу. Також [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 21 травня 2010 року належала земельна ділянка кадастровий номер 1422483900:27:000:0048, площею 3,87 га, розташована на території Миколайпільської сільської ради, на теперішній час Дружківської ОТГ. У грудні 2021 року позивач звернувся до Дружківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій виконуючої обов`язки державного нотаріуса Дружківської державної нотаріальної контори Алексєєвої В. Є. від 06.01.2022 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька - [PERSON] , в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю документів підтверджуючих право власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] . Спадкове майно - квартира [ADDRESS] , згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 30.05.1996 р. є спільною власністю позивача та спадкодавця (а.с.13). Позивач зазначив, що оригінал правовстановлюючих та технічних документів на спірну квартиру зберігались у спадкодавця і після його смерті відшукати їх не вдалося. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про державну реєстрацію спірної квартири відсутні. За інформацією наданою КП Дружківське БТІ, довідка №95 від 15.02.2013 р. право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла КСП «Дружківський» 30.05.1996 р., номер запису 8741 у книзі 42.(а.с.18) З огляду на викладене суд вважає що право власності на вказану квартиру було належним чином оформлене та зареєстроване у порядку встановленому на час набуття такого права, але втрачено на теперішній час. Отже, документ, який засвідчує право власності на нерухоме майно спадкодавця [PERSON] втрачений. Суд вважає, що відсутність оригіналу документа, що засвідчує право власності на майно - свідоцтва про право власності від 30 травня 1996року, перешкоджає власнику - позивачу по справі, володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном. Позивач позбавлений можливості захистити своє право в інший передбачений законом спосіб, у тому числі, отримати дублікат вказаного свідоцтва в КП Дружківське "БТІ", і оскільки документ , який засвідчує його право власності, втрачений, тому відповідно до ст. 392 ЦК України, є підстави для задоволення вимог позивача про визнаня за ним права власності на 1/2 частку вищевказаної квартири. Тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Також є підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Обґрунтовуючи підстави позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:27:000:0048, позивач посилається на те, що фактично проживає за адресою [ADDRESS] , а його батько проживав за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що він зловживав спиртними напоями та вів асоціальний спосіб життя, спілкування між ними не відбувалося, і лише у серпні 2021 р. дізнався про смерть батька. За таких обставин позивач не мав об`єктивної можливості в шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця звернутися із заявою про прийняття спадщини. Крім того він отримав помилкову юридичну консультацію, що спадщину він отримав автоматично, як співвласник квартири. Суд вважає, що зазначені причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, пов`язані із об`єктивними труднощами. Враховуючи вказані обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, а спадщина не визнана відумерлою, а також відсутність інших спадкоємців і відсутність спору про право на спадщину, в суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового шестимісячного строку, який суд вважає достатнім для прийняття спадщини .

Outcome: approved