Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, але не проживають у ньому. Факт реєстрації місця проживання відповідача у згаданому житловому приміщенні порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, остання позбавлена можливості оформити субсилію на послуги ЖКГ. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити відповідачів права користування житловим будинком [ADDRESS] . У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника; позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 70). Відповідач також подала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги визнала. Повідомила, що 30.11.2021 року вона з дітьми перетнула кордон України (а.с. 68). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2005 року (а.с. 5) [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та інших\~майнових реєстрів\~№ 309390345\~від 09.09.2022\~року [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45). Ріщенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14.02.2022 року (а.с. 10-11) шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Перебуваючи у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 36, 37). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 849/03.1.10 від 08.07.2022 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; разом зареєстровані за даною адресою: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання у спірному будинку від 11.07.2022 року (а.с. 12) під час обстеження житлово-побутових умов в будинку ознак проживання дітей [PERSON] та [PERSON] та колишньої дружини [PERSON] не виявлено. Зі слів [PERSON] , колишня дружина з дітьми у даному помешканні не проживає із грудня 2019 року. Відповідно до положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України,\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) та\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1\~ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1\~ст. 319 ЦК України). Частиною 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачене право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі N 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі N 753/481/15-ц (провадження N 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі N 695/2427/16-ц, (провадження N 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі N 523/12186/13-ц (провадження N 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не належать до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно з ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що тривале не проживання відповідачів, які не пов`язані спільним побутом з позивачем у належному останній житловому приміщенні, має істотне значення, оскільки створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, у зв`язку з чим, дослідивши питання дотримання балансу між захистом права власності позивача та захистом права відповідачів на користування будинком, враховуючи визнання позову відповідачем, яка діє також в інтересах своїх дітей, беручи до уваги те, що відповідач з дітьми добровільно покинула спірний житловий будинок, вважає за потрібне визнати останніх такими, що втратили право користування належним позивачу житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved