Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

Позтвач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Стяніславовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича, про повернення стягнутих за виконавчим написом нотаріуса безпідставно набутих грошових коштів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.01.2022 Печерським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. за № 2200 від 20.01.2021. В період примусового виконання вказаного виконавчого напису було відкрите виконавче провадження № [NUMBER] від 10.02.2021 і з неї на користь ТОВ «ФК «Аланд» було стягнуто заборгованість, в сумі 14931,76 грн. Посилаючись на те, що в силу ст. 1212 ЦК України вказані кошти були набуті відповідачами безпідставно, просила стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 14931,76 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2022 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду заяву подала заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без участі позивача, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про отримання останнім конвертів, наявні в матеріалах справи, відзив на позов відповідач не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно вимог ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Судом встановлено, 20.01.2022 Печерським районним судом м. Києва було винесено рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу за № 2200 від 20.01.2021, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості, в сумі 78330, 48 грн та 500 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі якого 10.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю. А. в межах виконавчого провадження № [NUMBER] відкрито виконавче провадження. 16.08.2021 судом зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 20.01.2021 приватний нотаріусом Гораєм О. С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 78330,48 грн, що здійснювалась в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Приватним виконавцем, в межах наданих йому повноважень були вчинені дії спрямовані на примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 2200 від 20.01.2021 і проводились на підставах, у межах повноважень та у спосіб передбачений ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до копій платіжних доручень, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ален» здійснювались відрахування у сумах: 2334, 73 грн від 08.04.2021, 1938, 40 грн від 07.05.2021, 2524, 28 грн від 08.06.2021, 2524, 51 від 08.07.2021, 2665, 81 від 06.08.2021, 2941, 03 грн від 08.09.2021. Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням від 20.01.2022 визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а на підставі нього з позивача стягувались грошові кошти, в порядку повернення коштів за виконавчим написом, отже між позивачем та відповідачем ТОВ «ФК «Аланд» виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Оскільки правовою підставою для набуття ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, відтак відпадала правова підстава для отримання таких коштів, а тому грошові кошти у розмірі 14931,76 грн. підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved