Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу № 2-4271 від 19.05.1966 року, посвідченого нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори на право приватної власності на будинок [ADDRESS] , виданого [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить вищезазначений будинок, при видачі договору купівлі-продажу у правовстановлюючому документі допущена помилка, яка перешкоджає йому вільно розпорядитись вказаним будинком, а саме у договорі купівлі-продажу його прізвище вказано « [PERSON] », що не збігається з паспортом громадянина України, де прізвище вказано « [PERSON] ». Вказана помилка сталась через переклад його прізвища з російської мови, а тому він вимушений звернутись з даною заявою в суд, встановлення даного факту йому необхідне для реалізації своїх прав власника. В судове засідання заявником надана заява про розгляд справи без його участі та задоволення вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області 10.08.1999 року, дані заявника вказані [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 1-Кіровоградської державної нотаріальної контори Іоновою А.М. за реєстровим № 2-4271, [PERSON] придбав будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , в якому прописаний з 26.07.1966 року та проживає нині. Як зазначає заявник помилка у написанні прізвища виникла через неналежний переклад з російської на українську мову при отриманні паспорта громадянина України і перешкоджає йому у реалізації прав власника. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Згідно ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 316, 318, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як зазначає заявник встановлення даного юридичного факту має для нього юридичне значення, а саме забезпечить подальшу реалізацію їх права на розпорядження власністю. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявників.

Outcome: approved