Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

19.10.2022 позивачка [PERSON] звернулась до суду через свого представника адвоката Глинську І.П. із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.08.2021 вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Таращанським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). Від цього шлюбу вони з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактично їхня сім`я припинила своє існування через відсутність порозуміння, любові та поваги, часті сварки, внаслідок чого вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ спільного майна подружжя не має. Позивачка зазначає, що їхній з відповідачем шлюб існує лише формально, збереження сім`ї є неможливим та суперечить їхнім інтересам, а тому просить суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб та стягнути на її користь понесені судові витрати. 26.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 17.11.2022 (а.с.26, 27). В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Глинська І.П. не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно та завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с.28,32,34,41). 08.11.2022 до суду від адвоката Глинської І.П. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивачки [PERSON] за наявними матеріалами у справі, позов підтримують, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 45). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно (а.с. 28,40). 08.11.2022\~від відповідача [PERSON] \~ до\~суду надійшла\~заява з\~проханням розглянути\~цю справу\~ без\~його участі\~(а.с.\~47).\~Відзив на позовну заяву [PERSON] відповідачем не подано. За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 20 серпня 2021 року позивачка у справі [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Таращанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 63, що вбачається з наявного у матеріалах справи оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до ст.\~1\~Сімейного Кодексу\~України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. За змістом положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем, про що чітко вказала у своєму позові. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно положень частини третьої та четвертої ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сторін є фактичне припинення існування їхньої сім`ї внаслідок відсутності порозуміння, любові і поваги одне до одного. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося та припинено, збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином суд вважає встановленим, що ця позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, їхні особисті та майнові права не будуть порушені після розірвання шлюбу, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням частини 1 статті 133 ЦПК України, за яким судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому при повному задоволенні заявлених позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати у виді судового збору. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved