Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

27 липня 2022 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16259,82 грн. та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 2481,00 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач підписав з Банком Анкету-Заяву від 05.03.2020 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 10000,00 грн. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до Договору, яка становить за тілом кредиту 16177,37 грн., а також заборгованість за порушення грошового зобов`язання 82,45 грн. Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року витребувано докази від АТ «Універсал Банк». У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив про часткове визнання позовних вимог, оскільки процентна ставка за кредитом не була з ним узгоджена, просить суд врахувати вказані платежі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 березня 2020 року між банком та [PERSON] підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій [PERSON] просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. В анкеті-заяві зазначено про ознайомлення та погодження відповідача із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, примірники яких він отримав у мобільному додатку, що підтверджує укладення договору та зобов`язання виконувати його умови. [PERSON] погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись відсоткова ставка 3,2% на місяць. Решта умов, передбачених ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в Договорі та Тарифах. (а.с. 16) Пунктом 2.9. розділу 2 Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (далі Умови) визначено, що за надання банківських послуг з розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку клієнта за Договором Банк нараховує та отримує з клієнта платежі та комісії згідно Тарифів Банку. Банк нараховує і сплачує проценти по залишкам коштів, що обліковуються на поточному рахунку клієнта, в порядку передбаченому договором. Розміри відповідних процентних ставок по залишкам коштів, що обліковуються на поточному рахунку клієнта, визначені в Тарифах Банку. Клієнт несе відповідальність за порушення термінів/строків оплати послуг Банку наданих за Договором в порядку та у розмірах визначених у Тарифах та Договорі. Пунктом 4 розділу 13 Умов визначено, що пільгову процентна ставка становить 0,00001%, базова процентна ставка 38,4% річних, реальна річна процентна ставка 46,7% річних. (а.с. 19-36) З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 09 лютого 2022 року у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 16259,82 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 16177,37 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 82,45 грн. (а.с. 9-14) Відповідно до довідки наданої АТ «Універсал Банк» від 28.10.2022 про наявність рахунку, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку чорна картка, статус картки активна до 08/24. (а.с.101) Відповідно до довідки наданої АТ «Універсал Банк» від 28.10.2022 про розмір встановленого кредитного ліміту, [PERSON] встановлено з 09.02.2021 кредитний ліміт в розмірі 10000 грн.(а.с. 102) Слід звернути увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. Матеріали справи містять відомості про рух коштів по картці від 28 жовтня 2022 року (виписку) за період з 05 березня 2020 року по 28 жовтня 2022 року, з якої вбачається, що кредитний ліміт (станом на 28 жовтня 2022 року) становить 10000 грн., заборгованість (станом на 28 жовтня 2022 року) складає 18740,82 грн., баланс на початок періоду 0 грн., баланс на кінець періоду 8740,82 грн. (а.с.103-126) Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по договору б/н від 05.03.2020 року та виписки по особовому рахунку відповідача останнім знято (витрачено) з рахунку кошти у розмірі 161730,44 грн. та здійснено погашення заборгованості на суму 142989,62 грн. Також, з розрахунку заборгованості по договору б/н від 05.03.2020 року та виписки по особовому рахунку відповідача встановлено, що позивачем було нараховано [PERSON] та списано з його рахунку відсотки у розмірі 2614,55 грн. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Акціонерне товариство «Універсал банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява містить лише підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, неустойки та інших істотних умов. Також Банком у позові зазначено, що Умови діяли у період із 14.02.2020 по 29.03.2020, в той же час як кредитний ліміт [PERSON] . Банком було встановлено 09 лютого 2021 року. Зазначені обставини вказують на те, що АТ «Універсал Банк» не надано суду доказів на підтвердження погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом станом на 09 лютого 2021 року. При цьому, банком надано належні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема рух коштів по картці з 05 березня 2020 року по 28 жовтня 2022 року (виписка по рахунку), розрахунок заборгованості. Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Monobank», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення. Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту. З наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з умовами обслуговування рахунків фізичної особи, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 16177,37 грн. Проте, фактично вся ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків за прострочення за кредитом за рахунок кредитних коштів, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] надано кредитний ліміт за кредитним договором, в свою чергу ним використано коштів на загальну суму 161730,44 грн. та внесено в рахунок погашення заборгованості 142989,62 грн. Зворотного відповідачем не доведено, розрахунок позивача не спростовано та власного розрахунку не надано. При цьому, у заяві наданій суду відповідач не заперечував використання ним кредитних коштів, а заперечував погодження розміру відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] з моменту укладення договору витрачено, але не погашено кредитних коштів на загальну суму 16177,37 грн. (159 166,99 грн. 142989,82 грн.). При цьому, сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 16177,37 грн. включає в себе нараховані банком, без погодження з відповідачем, відсотки в розмірі 2614,55 грн., які автоматично списувались банком за рахунок кредитних коштів та які не можуть бути стягнуті з відповідача як заборгованість за тілом кредиту, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором № б/н від 05.03.2020 в розмірі 13562,62 грн. (16177,37 грн. 2614,55 грн.). Також АТ\~«Універсал Банк»\~нараховано 82,45\~грн.\~заборгованості за\~порушення [PERSON] \~грошового зобов`язання, без погодження порядку її обрахування з відповідачем, а тому у стягненні вказаного розміру заборгованості позивачу слід відмовити у зв`язку з недоведеністю підстав її нарахування. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн.

Outcome: partial