Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, та 20.02.2014 підписав відповідну заяву №б/н. Позивач вважає, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Як вказує позивач, відповідно до виявленого бажання відповідача, йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому був збільшений до 31000,00 грн. [PERSON] , користуючись коштами Банку, допустив порушення умов повернення таких коштів, у результаті чого у нього виникла заборгованість у сумі 37693,11 грн, яка складається з наступного: 34140,80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3552,31 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит. У позовній заяві Банк просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 37693,11 грн та стягнути з нього судовий збір. 21.02.2022 ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач АТ КБ «Приватбанк» копію ухвали про відкриття провадження отримав на вказану у позовній заяві електронну адресу, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що міститься в матеріалах справи. Відповідачеві направлялась судова кореспонденція на адресу, що зазначена у позові, та, відповідно до відповіді Управління "Центр надання адміністративних послуг у м. Козятині" є адресою його реєстрації, однак була повернута до суду по причині відсутності адресата за вказаною адресою. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 20.02.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до цієї заяви [PERSON] підтвердив, що ознайомлений і згоден з Умовами надання банківських послуг, які разом з Пам`яткою клієнта і Тарифами між ним та Банком складають договір про надання банківських послуг. Така анкета-заява містить підпис [PERSON] . Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), старт карткового рахунку проведено 20.02.2014, 26.02.2014 кредитний ліміт збільшено до 1600,00 грн.; 13.10.2017 кредитний ліміт збільшено до 4000,00 грн; в подальшому, 31.10.2017 кредитний ліміт зменшено до 4000,00 грн, 17.01.2018 - збільшено до 9500,00 грн, 18.01.2018 зменшено до 9500,00 грн., 22.01.2018 збільшено до 10000,00 грн., 13.03.2018 збільшено до 15000,00 грн, 31.03.2018 збільшено до 20000,00 грн, 07.04.2018 збільшено до 25000,00 грн, 11.04.2018 збільшено до 27000,00 грн, 12.04.2018 зменшено до 27000,00 грн, 25.04.2018 кредитний ліміт збільшено до 29000 грн, 17.05.2018 збільшено до 31000,00 грн., 06.08.2020 зменшено до 0,00 грн. За змістом довідки, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким йому було надано три кредитні картки: дата відкриття 20.02.2014 з терміном дії 10/17, з датою відкриття 31.10.2017, термін дії якої 06/21 та з датою відкриття 26.07.2021, термін дії якої 07/25. Крім того банком надано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладено умови кредитування по вказаному вище кредитному договору, зокрема, містяться відомості щодо відсоткової ставки за користування кредитом, та який містить підпис [PERSON] . Відповідно до п. 3 вказаного Паспорта, відповідачу встановлено кредит у гривні у вигляді встановленого ліміту на кредитну карту в розмірі до 800 000,00 грн (в залежності від типу картки) з пільговим періодом до 55 днів. Відповідно до п.4 Паспорту споживчого кредиту, процентна ставка у пільговий період становить 0,00001% річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду - 42%, 40,8%, 36% річних (в залежності від типу картки); реальна річна процентна ставка відсотків річних - 51,09%, 51,76%, 42,55% (в залежності від типу картки). Пунктом 5 вказаного Паспорту споживчого кредиту до договору передбачено порядок повернення кредиту, а саме - перебачено кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Пунктом 6 вказаного додатку до заяви визначені пеня та штрафи, які застосовуються як наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а також процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - збільшена відсоткова ставка, яка застосовується при невиконанні зобовязання щодо повернення кредиту 84,00%, 81,60%,72,00% річних (в залежності від типу картки). Також банком надано Виписку по рахунку, у якій відображено рух коштів по банківських картках, зокрема, щодо знятих коштів та коштів, які були внесені відповідачем на погашення використаних. Така виписка відображає використання та рух коштів, згідно виданих [PERSON] карток за період з 20.02.2014 по 26.01.2022. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 20.02.2014, укладеного між сторонами, заборгованість за наданим кредитом, станом на 25.01.2022 складає 37693,11 грн: 34140,80 грн - за тілом кредиту та за простроченими відсотками 3552,31 грн. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства відповідно до якого, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частина 1 ст. 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, довідки про рух коштів вбачається, що протягом строку дії договору, а саме з 20.02.2014 здійснювалось використання кредитних коштів та їх повернення Банку. Однак кошти Банку були повернуті не у повному обсязі, тобто сума використаних коштів перевищує суму внесених, що і мало наслідком виникнення заборгованості, яку Банк просить стягнути. Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту та порушення умов кредитування, у зв`язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, та сплати відсотків за користування кредитом, вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.02.2014 у розмірі 37693,11 грн: 34140,80 грн - за тілом кредиту та за простроченими відсотками 3552,31 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved