Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області - Андрєєва І.О. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві представник позивача зіслалася на те, що під час профілактичного рейду "Діти вулиці" Службою у справах дітей виконавчого комітету Покровської селищної ради було виявлено малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з дідусем [PERSON] та залишилась без батьківського піклування. Батьки дівчинки: мати - [PERSON] , відмовилася від дитини, написавши нотаріальну згоду на усиновлення (нотаріально завірена заява від 02.12.2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 1996), батько - [PERSON] , наприкінці 2015 року, залишивши [PERSON] на матір, виїхав до Російської Федерації, де ймовірно знаходиться дотепер, оскільки з`ясувати його фактичне місце проживання не є можливим. З 2015 року малолітня [PERSON] проживала з [PERSON] у м. Донецьк. Потім родина переїхала в с. Березове Синельниківського району, Дніпропетровської області, як внутрішньо переміщені особи, а восени 2019 року родина оселяється у с. Єгорівка, на території Покровської громади. На даний час родина мешкає за адресою [ADDRESS] . [PERSON] навчається у комунальному закладі освіти «Вишнівська гімназія» Покровської селищної ради, закінчила 7 клас. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.07.2022 року №37, родина проживає у цегляному будинку, в якому чотири кімнати, кухня, коридор. Санітарний стан будинку задовільний. Батьки [PERSON] жодного разу дитини не бачили, ніякої участі у її вихованні та утриманні не приймали. Таким чином, враховуючи вище викладене, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів або державних закладів за місцем перебування вищевказаної дитини; стягувати з [PERSON] [INFO] , ІПН [NUMBER] , на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів або державних закладів за місцем перебування вищевказаної дитини. В судове засідання представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області - [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву на позовну заяву не надавали, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської селищної ради в судове засідання не з`явилася, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мар`їнського районного управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з копії заяви [PERSON] , останній бажає залишити у своїй сім`ї [PERSON] , [INFO] , на правах підопічної, у зв`язку з чим, прийняв [PERSON] на проживання до себе в сім`ю з 20.07.2022 року, до прийняття рішення про опіку у виконкомі селищної ради (а.с.8). Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 21.07.2022 року, який проживає за адресою: [ADDRESS] , комісією в складі депутата Мамонтова К.А., членів комісії [PERSON] , [PERSON] встановлено, що проживає сім`я за рахунок пенсії та підсобного господарства. Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дійсно проживають в сім`ї [PERSON] . Батьки [PERSON] з дитиною не проживають, зв`язку не підтримують. Мама від дитини відмовилась офіційно, з батьком дитини не має зв`язку з 2015 року, тому дівчинка проживає разом з дідусем (а.с.12). Згідно Акту обстеження житлових умов [PERSON] № 37 від 21.07.2022 року, який проживає за адресою: [ADDRESS] , комісією у складі ССД [PERSON] та провідного спеціаліста ССД [PERSON] встановлено: цегляний будинок, в якому 4 жилі кімнати, кухня , коридор. Санітарний стан будинку задовільний. [PERSON] має своє ліжко, стіл та шафу. У родині виховується ще двоє малолітніх дітей. Сім`я має холодильник, телевізор ноутбук. [PERSON] має телефон. На момент перевірки є запас продуктів харчування та зварена їжа. Родина утримує велике господарство та огород. (а.с.13). 21.07.2022 року комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Покровської селищної ради було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] відмовилася від батьківських прав, що нотаріально засвідчено 02.12.2015 року заявою,зареєстрованою в реєстрі за № 1996, батько дитини - [PERSON] наприкінці 2015 року залишив доньку на матір та виїхав до Російської Федерації, де ймовірно знаходиться дотепер, з`ясувати його фактичне місце проживання не є можливим (а.с.32). Рішенням виконавчого комітету Покровської селищної ради № 64/0/9-22 від 26.07.2022 року було затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Покровської селищної ради від 21.07.2022 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с.31). Так, відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається представник позивача, вимагаючи позбавлення батьківських прав є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини. Крім того, згідно ч.2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] та ухиляються від обов`язку щодо її утримання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів або державних закладів за місцем перебування дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, та відповідачки [PERSON] аліментів на користь опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів або державних закладів за місцем перебування дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути 1984,80 грн. судового збору в дохід держави, крім того, з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути 1984,80 грн. судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved