Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення страхового відшкодування до відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору є [PERSON] . Просить стягнути з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] 260000,00 грн. страхового відшкодування та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. 02 грудня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Skoda Octavia, д.н. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП [PERSON] померла. Цивільно-правова відповідальність водія на момент вчинення ДТП була застрахована у Відповідача. 20.01.2022 року через свого представника звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 21.02.2022 року АТ «СК «Мега-Гарант» надіслано витяг з ЄРДР. Листом від 22.02.2022 року АТ «СК «Мега-Гарант» надіслано довідку про отримання пенсії по втраті годувальника. Станом на 13.07.2022 року страхове відшкодування не виплачено. Вважає невиплату страхового відшкодування у повному обсязі у встановлений законом строк безпідставною та такою, що грубо порушує права позивача на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Заява про виплату страхового відшкодування була подана 20.01.2022 року. Цивільно-правова відповідальність позивача не була і не може бути застрахована відповідно до вимог закону. Пішохід не є джерелом підвищеної небезпеки, а наявність чи відсутність вини пішохода у настанні ДТП не може бути підставою для покладення на нього зобовязання із відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Законом гарантовано виплату потерпілому виплату відповідно до розміру відшкодування, за шкоду заподіяну його здоров`ю внаслідок ДТП за участю. Забезпеченого транспортного засобу, який він має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, незалежно від вини потерпілого, якщо не встановлено, що шкода завдана внаслідок його умислу або непереборної сили, чого за обставин цієї справи не встановлено. Відповідно до ст..27.3 Закону Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, тї чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст.27.2. Закону Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 грудня 2021 року становить 6500.00 грн. Загальний розмір відшкодування для Позивача становить: 234000,00 - відшкодування утриманцям померлого; 46800,00 - відшкодування моральної шкоди. Водночас, ліміт страхового відшкодування для АТ «СК «Мега-Гарант» становить 260000.00 грн. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В судове засідання представник позивача Макух А.В. не з`явилась. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. В судове засідання представник відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» не з`явився, вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача суду не надано, відзив не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності третьої особи суду не надано, пояснення не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Процесуальні дії у справі. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , в інтересах позивача діє адвокат Макух А.В. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. На підтвердження позивачами позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, надано наступні докази: Копію витягу з ЄРДР за №12021262060000521 від 02.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України з даних якого вбачається, що внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ст.286 ч.2 КК України. Згідно фабули: 02.12.2021 року о 18-09 год. до Вижницького РВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в смт.Берегоме по вул.Центральній відбулася дорожньо-транспортна пригода. Виїздом СОГ встановлено, що в смт.Берегомет по вул.Центральній, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Шкода Октавія, д/н [NUMBER] , рухаючись зі сторони с.Лукавці в напрямку центру смт.Берегомет допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка раптово вибігла на проїжджу частину дороги. Внаслідок ДТП Данко каретою швидкої медичної допомоги з попереднім діагнозом відкрита черепно мозкова травма. Відкритий перелом правої гомілки, доставлено до Вижницької БЛІЛ. Копію свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №339 з даних якого вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . Судом встановлено, що померла [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] від 31.08.2021 року, Серія [NUMBER] від 31.08.2021 року, копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 12.11.2009 року копією свідоцтва про зміну імені Серія [NUMBER] від 13.10.2020 року та Серія [NUMBER] від 19.06.2019 року, інформацією про склад сім`ї потерпілого від 02.12.2021 року. З копії відомостей про поліс №206389869 станом на 02.12.2021 року вбачається, що транспортний засіб марки Шкода Октавія, д/н [NUMBER] , застрахований у АТ «СК «Мега-Гарант». 20 січня 2022 року позивач [PERSON] через представника звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією листа. 21 лютого 2022 року [PERSON] надіслав до АТ «СК «Мега-Гарант» копію витягу з ЄРДР за №12021262060000521 від 02.12.2021 року, що підтверджується копією листа. Станом на час розгляду справи страхове відшкодування позивачу не виплачено. При вирішенні позовних вимог позивачів про стягнення страхового відшкодування, суд виходить з наступних вимог закону. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-1V «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого, За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покриваються оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до частини 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування». Відповідно до ст. 27.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 35.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Пунктом 27.2. статті 27 Закону встановлено, що: "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.". Згідно ч.1 ст.1200 ЦК України: «У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті". Зі змісту вказаної норми закону слідує те, що дана норма закону чітко встановлює перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди. Зокрема встановлено, що: один з батьків (усиновлювачів) або другий з подружжя чи інший член сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - мають право на відшкодування шкоди по втраті годувальника до досягнення дитини, брата, сестри чи внука померлого чотирнадцяти років. Основними доказами на отримання такого відшкодування є документ, яким встановлено дату народження та родинний зв`язок осіб щодо яких здійснюється догляд, а також документ яким встановлено, що особа, яка здійснює догляд, є безробітною. Отже, з наведеного вище вбачається, що основним доказом наявності права позивачів на отримання відшкодування по втраті годувальника є: наявність родинних відносин. Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 грудня становить 6500,00 грн. Окрім цього, відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до правової позиції висловленої в рамках справи № 208/4598/21, провадження № 61-6997св22 від 05.10.2022 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом у порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 242/1930/21 (провадження № 61-17923св21), на яку, зокрема посилається заявник у касаційній скарзі, та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20(провадження № 61-19906св21). Відповідно до ст.27.3. Закону, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і"ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - М`ТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем та представником надано розрахунок невиплаченої суми страхового відшкодування, а саме: 234000,00 грн. - відшкодування утриманцям померлого, 46800,00 грн. - відшкодування моральної шкоди. Відповідачем доказів на спростування вищевказаного розрахунку не надано, а тому суд вважає даний розрахунок належним, таким, що підлягає врахуванню при винесені рішення. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, враховуючи, що сума страхового відшкодування та моральна шкода на даний час відповідачем не відшкодована, суд, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при винесенні судового рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат. Позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує судовий збір з АТ «СК «Мега-Гарант» в сумі 2600,00 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.23, 979, 990, 1167, 1187, 1194, 1200 ЦК України, ст.8 Закону України "Про страхування", ст.ст. 3, 6, 22, 23, 27, 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved