Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, відповідно до якої просить: встановити факт смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , місце смерті [ADDRESS] , яка настала [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що вона, [PERSON] , є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в підвалі будинку [ADDRESS] за наступних обставин. 24 лютого 2022 року село Циркуни, Харківського району, Харківської області, місце проживання заявника та її батька, було окуповано військами Російської Федерації і з того дня на території села проходили активні бойові дії з регулярними артилерійськими обстрілами. Заявник, разом зі своїм чоловіком, дітьми та батьком, [PERSON] переховувалися від обстрілів в підвалі свого будинку [ADDRESS] . 16 квітня 2022 року хворе серце батька не витримало стресового навантаження, стан його здоров`я різко погіршився. Сім`я зателефонувала до служби «103» для виклику карети швидкої допомоги, але через відсутність транспортного сполучання через активні бойові дії швидка не прибула. Також вони покликали сусідів про допомогу, але батько того ж дня о 00.16 годин в присутності сусідів помер, після чого вони його похоронили. За вказаним фактом смерті [PERSON] було складено письмову довідку, яку засвідчено власноручно усіма свідками цих обставин. Свідками смерті [PERSON] , були: чоловік заявника, [PERSON] , Голова Циркунівської територіальної громади [PERSON] та сусіди: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказує, що отримати свідоцтво про смерть батька [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті [INFO] відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій велись воєнні (бойові) дії, у зв`язку з чим неможливо було отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Місцем смерті [PERSON] , [INFO] , є будинок [ADDRESS] . Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті компетентними органами виконавчої влади України та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022 справу передано для розгляду судді Садовському К.С. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. Ухвалою суду від 15.11.2022 заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засідання заявник просить встановити факт смерті її батька - [PERSON] та надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи щодо повідомлення заінтересованої особи про дату, час і місце проведення судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вислухавши вступне слово заявника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Слід зазначити, що родичами, в розумінні Цивільного процесуального кодексу є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб (статті 20, 52 ЦПК України). Так, у ході судового розгляду встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження 28.03.1987 зроблено запис за №10 у Циркунівській селищній раді Харківського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Батьки дитини: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Циркуни, Харківського району, Харківської області. 28 жовтня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] у відділі ДРАЦС по м.Харкову Харківського МУЮ, що підтверджується відміткою на сторінці 4 паспорта [PERSON] . Крім того, як вбачається з копій сторінок паспорта [PERSON] та [PERSON] , останні зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вбачає підтвердженим факт, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. На підтвердження факту смерті батька, заявник надала фотографії з місця поховання [PERSON] , із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження та дати смерті. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що вони є сусідами сім`ї [PERSON] та були присутніми під час його смерті [INFO] у [ADDRESS] та бачили як його поховали. Вони намагались викликати швидку, но у зв`язку із тим, що їх селище було під тимчасовою окупацією, факт смерті зафіксований не був. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті батька має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть [PERSON] згідно вимог чинного законодавства України. У відповідності з ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі ВССУ), «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016р. №990-V-III «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території»», при розгляді заяв, прийняття судом до уваги документів, виданих органами та установами (лікарняними закладами), які знаходяться на окупованій території, ВССУ зазначив, що відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Висновок ЄСПЛ сформульований у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званий "намібійський виняток", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосовано до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоді особам, які проживають на такій території. Селище Циркуни, центр Циркунівської сілської громади, входить до складу Харківського району, Харківської області, яка згідно Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 16 квітня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувала в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 18 Постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду за результатами розгляду листа Віце-прем`єр-міністру України - Міністру з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України ід 07 квітня 2021 року № 22/4-1801-21 відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою забезпечення апеляційних та місцевих судів методичною інформацією з питань правозастосування було надано роз`яснення щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, згідно з якими, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Звернуто увагу, що згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на наведене, роз`яснено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. В той же час, заявник [PERSON] зверталась до Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України з метою отримання свідоцтвоа про смерть [PERSON] 04.10.2022 за №788/24.26-77 заявник отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки [PERSON] , на підтвердження факту смерті [PERSON] , пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року з №1150/13024. Таким чином, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України де проводяться бойові (воєнні) дії, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з тим, що с.Циркуни, місце смерті [PERSON] , було тимчасово окупованою територією України де проводилися бойові (воєнні) дії, факт його смерті не було зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану, в установленому законом порядку. На вказаній території було тимчасово призупинено доступ до Державних peєстрiв та відповідно призупинена реєстрація актів цивільного стану. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Розглядаючи заяву [PERSON] , суд дійшов до висновку, що від встановлення факту смерті, про який просить заявник, залежить виникнення особистих прав заявника. Останній необхідно провести державну реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть батька. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що смерть [PERSON] , [INFO] , у встановленому законом порядку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян зареєстрована не була, оскільки с.Циркуни було тимчасово окупованою територією де проводились бойові (воєнні) дії. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується наданими письмовими доказами та показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з яких вбачається, що дійсно [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с.Циркуни, Харківського району, Харківської області, у зв`язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved