Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на малолітнього сина. В позовній заяві вона посилалася на те, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем та згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2014 року шлюб офіційно розірваний. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із раптовою агресією Російської федерації проти України, відповідача 04.05.2022 року було зараховано до лав Збройних Сил України, він призваний до в/ч [NUMBER] на військову службу під час мобілізації. Відповідач з часу призову на військову службу матеріально допомагає, однак це відбувається дуже нерегулярно та цієї допомоги зовсім недостатньо для утримання сина та має можливості забезпечити всім необхідним їх з ним малолітньої дитини, що змушує позивача звернутися до суду із відповідним позовом. Відповідач є особою працездатного віку. Знаходиться на службі у Збройних Силах України, а відповідно має стабільний офіційний заробіток та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Отже, будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги не існує, інвалідом або особою з обмеженими здібностями він не являється, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечував. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно копії рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення набрало законної сили 18.07.2014 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , батьком дитини записаний [PERSON] . Відповідно до копії довідки №5869 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої 16 вересня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: мати - [PERSON] , син - [PERSON] . Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину ,визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що дитина проживає з матір`ю, відповідач є батьком дитини, тому повинен приймати участь в її утриманні до досягнення нею віку повноліття, але не виконує свого обов`язку, позовні вимоги визнав у повному обсязі, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , який народився [INFO] . На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 992,40 гривень На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved