Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

15.08.2022 позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просили визнати припиненим іпотечний договір, укладений між ними та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (надалі АКБ «ТАС-Комерцбанк» або Банк), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою H.І. 14.10.2004 року за № в реєстрі 5338, та скасувати записи про обтяження нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 54,07 кв.м. та житловою площею 30,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , у вигляді заборони відчуження, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна №3202724 від 12.05.2006 р. та у вигляді іпотеки, реєстраційний номер обтяження в Державному реєстрі іпотек №3227752 від 19.05.2006 р., що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що позивач [PERSON] є власником двокімнатної квартира, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.1994, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 3-5669. Оригінал договору іпотеки знаходився в банку, тому позивач [PERSON] зверталася до нотаріуса задля отримання його копії. 12.05.2006 р. між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено Кредитний договір №307/0506/88-210 (надалі Кредитний договір), згідно з яким Банк зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти (кредит) у розмірі 20 000,00 доларів США на строк з 12.05.2006 по 11.05.2011 на умовах передбачених цим договором. 16.03.2007 між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № №307/0506/88-210 від 12.05.2006. 17.12.2007 між [PERSON] та ВАТ «СВЕДБАНК», який виступає як правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», було укладено додаткову угоду б/н, якою сторони змінили та виклали в новій редакції п. 3.2 кредитного договору, яким було врегульовано питання нарахування процентів за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 307/0506/88-210-Z1, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою H.І. 12.05.2006 р. за реєстровим № 5338, відповідно до якого в забезпечення виконання основного зобов`язання за Кредитним договором, позивач [PERSON] як іпотекодавець передали в іпотеку Банку як іпотекодержателю належну їй на праві власності вказану вище двокімнатну квартиру, у зв`язку з чим приватним нотаріусом 12.05.2006 було також накладено заборону відчуження на квартиру як предмет договору іпотеки. Згідно п. 5 Договору іпотеки, предмет іпотеки оцінюється в 16\~000,00 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору становить в еквіваленті 80800,00 грн. Кредитні зобов`язання за вищевказаним кредитним договором були виконані позичальником за кредитним договором [PERSON] в повному обсязі, у зв`язку з чим договір іпотеки також фактично припинив свою дію наслідок припинення основного зобов`язання. Розпочинаючи з 2012 року позивач [PERSON] неодноразово зверталася до банку задля вилучення запису про іпотеку, але відповідей не отримувала. Позивачу [PERSON] банк також не надав довідку про підтвердження факту належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Позивач зауважує, що первісний кредитор АКБ «ТАС- Комецбанк» потім правонаступником є ВАТ «СВЕДБАНК», слід за ним ПАТ «ОМЕГА БАНК», який наразі ліквідований. Позивач неодноразово телефонував на гарячу лінію відповідача з проханням зняти обтяження з нерухомого майна, яке було передано в заставу при укладанні кредитного договору, але по теперішній час відповідач довідку про погашення кредиту не надав. Звернувшись до приватного нотаріуса Пахомової Н.І. задля зняття обтяження у зв`язку з виконанням позичальником умов кредитного договору, позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні зазначених нотаріальних дій, мотивуючи це тим, що для зняття заборони відчуження подається відповідне повідомлення банку про погашення кредиту та про припинення іпотечного договору, а також примірник договору, на якому робиться відповідна відмітка про зняття заборони, крім того, саме іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки. Враховуючи той факт, що на сьогоднішній день єдиним законним власником майна є [PERSON] , а існування такого обтяження у вигляді заборони його відчуження, внесену на підставі договору іпотеки порушуються її прва як власника, вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] належним чином виконав умови кредитного договору, але його права порушені, оскільки він позбавлений права отримати довідку про виконання кредиту.. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.08.2022 року було відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. 13.09.2022 на адресу суду від відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено протиправність дій відповідача, оскільки він не є правонаступником банку, а відповідно не є стороною договорів, які укладалися з Банком 24.10.2022 ухвалою суду за клопотанням представника позивачів залучено до участі у справі у якості співвідповідача приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Пахомову Наталію Іванівну. У судове засідання, призначене на 29.11.2022 позивачі та їхній представник не з`явилися, на адресу суду від представника позивачів адвоката Кафтасьєвої Г.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника та про задоволення позову. Також від представника позивачів надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії довідок, що підтверджують відсутність справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами відносно позивачів. Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Пахомова Н.І. в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність. Представник Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, враховуючи те, що всі учасники справи повідомлені належним чином про місце та час слухання справи та не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, за наявними матеріалами справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, що їм відповідають. [PERSON] на праві приватної власності належить двокімнатної квартира загальною площею 54,07 кв.м. та житловою площею 30,1 кв.м. на третьому поверсі 9-ти поверхового жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.1994, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 3-5669. Відповідно до Кредитного договору №307/0506/88-210 від 12.05.2006 (надалі Кредитний договір), укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», Банк зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 20 000,00 доларів США (двадцять тисяч доларів США) на строк з 12 травня 2006 року по 11 травня 2011 року, що підтверджується копією вказаного договору. 12. травня 2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] , яка є майновим поручителем, було укладено Іпотечний договір № 307/0506/88-210-Z1, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою H.І. 12.05.2006 року в реєстрі за № 5338, відповідно до якого позивач [PERSON] як іпотекодавець передала в іпотеку Банку як іпотекодержателю належну їй на праві власності двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою H.І. 12.05.2006 року накладено заборону відчуження на вказану квартиру як предмет іпотеки, яке зареєстровано в реєстрі за № 3202724. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору граничний строк повернення кредиту настав 11.05.2011. За твердженням позивачів, зобов`язання з повернення кредиту були виконані ними в строк та в повному обсязі, у зв`язку з чим Кредитний договір припинив свою дію, внаслідок чого у зв`язку з припиненням основного зобов`язання припинився й іпотечний договір. Разом з тим відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 303484213 від 24.06.2022, станом на момент звернення позивачів з позовом відомості про іпотеку та заборону відчуження спірної квартири не виключені з реєстрів, де в якості іпотекодержателя спірної квартири зазначений АКБ «ТАС-Комерцбанк» (код ЄДРПОУ 19356840). Проте з обставин справи вбачається, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 15.10.2007 р. АКБ «ТАС-Комерцбанк» (код ЄДРПОУ 19356840) змінив найменування на Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» (код ЄДРПОУ 19356840), з 26.06.2009 р. на Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (код ЄДРПОУ 19356840), а з 29.04.2013 р. на Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (код ЄДРПОУ 19356840), при цьому ідентифікаційний номер Банку залишався незмінним, що свідчить про універсальне правонаступництво внаслідок зміни найменування Банку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Отже, в разі зміни найменування Банку відомості про іпотекодержателя також підлягали зміні та державній реєстрації. Крім того, з обставин справи вбачається, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18.11.2019 ПАТ «Омега Банк» було ліквідовано без правонаступництва, про що до ЄДРЮОФОП та ГФ внесено відповідний запис №0691110101027941. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ст.\~609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Відповідно до\~ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Отже, розглядаючи у системному зв`язку\~ст.ст. 593, 609 ЦК України\~та\~ст.17 Закону України «Про іпотеку»\~слід дійти висновку, що застава (іпотека) припиняється у зв`язку з ліквідацією юридичної особи кредитора. Відсутність в реєстрі відповідної інформації про зміну іпотекодержателя свідчить про те, що зобов`язання ліквідованої юридичної особи на момент її ліквідації 18.11.2019 не передавалися і не покладалися на іншу юридичну особу, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 303484213 від 24.06.2022, де в якості іпотекодержателя спірної квартири зазначений АКБ «ТАС-Комерцбанк» (код ЄДРПОУ 19356840). А тому враховуючи те, що 18.11.2019 ПАТ «Омега Банк» було ліквідовано без правонаступників, зобов`язання ліквідованої юридичної особи не було покладено на іншу юридичну особу, то Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою H.І. 12.05.2006 в реєстрі за № 5338, укладений за участі Банку як іпотекодержателя,припинився внаслідок прямого припису закону, а тому підлягає визнанню судом припиненим. Щодо позовних вимог про скасування запису про обтяження нерухомого майна та припинення іпотеки внаслідок припинення іпотеки суд вважає за необхідне зазначити наступне. З обставин справи вбачається, що з метою скасування обтяжень на спірну квартиру 01.07.2022 позивачі зверталися із заявами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з проханням вжити заходи щодо припинення запису про іпотеку та про заборону відчуження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зняти заборону відчуження на спірну двохкімнатну квартиру,у зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань та припиненням договору іпотеки, що підтверджується копією відповідної заяви та квитанцією Укрпошти. Крім того, позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Пахомової Н.І. задля зняття обтяження у зв`язку з виконанням позичальником умов кредитного договору, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що має надати нотаріусу лист від банку-іпотекодержателя, яким буде підтверджено виконання кредитного договору або рішення суду. Відповідно до п.5 глави 15 ІІ Розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012,\~нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: - кредитора про погашення позики; - про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); - про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; - про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; - органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; - про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; - про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; - про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; - про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; - про відчуження майна, переданого під виплату ренти; - за рішенням суду; - в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права. Відповідно до Статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав і основних свобод людини» (далі Конвенції) визначено, що кожна фізична\~або\~юридична\~особа\~має право мирно володіти своїм майном.\~Ніхто не\~може\~бути\~позбавлений\~своєї\~власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В рішенні по справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 Європейський суд з прав людини визначив основні критерії, згідно яких необхідно оцінювати дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи: - чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції; -чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства; -чи переслідувало втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства; - чи було втручання у право власності справедливим, тобто чи було дотримано «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Також, подібні висновки щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції можна знайти в рішеннях у справах «Стретч проти Сполученого Королівства», «Рисовський проти України», «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Спорронг та Льонротт проти Швеції», «Беєлер проти Італії», тощо. Відповідно до\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Враховуючи неможливість звернення Банку як іпотекодержателя за договором іпотеки із заявою-повідомленням про зняття заборони та припинення обтяження та іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у зв`язку з його ліквідацією, а також зважаючи на те, що однією з підстав зняття заборони та припинення обтяження й іпотеки є рішення суду, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам про ефективність захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. ЄСПЛ зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. (Рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства») Отже, при оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто такий спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити ефективне поновлення порушеного права, а тому суд вважає за можливе здійснити захист порушених прав позивачів шляхом визнання припиненим іпотечного договору, укладеного між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (код ЄДРПОУ 19356840) та [PERSON] , та одночасно шляхом скасування записів про обтяження спірної двохкімнатної квартири у вигляді заборони відчуження, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна №3202724 від 12.05.2006 та у вигляді іпотеки, реєстраційний номер обтяження в Державному реєстрі іпотек 3227752 від 19.05.2006. Таким чином, у зв`язку з тим, що ПАТ «Омега Банк», який був правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», 18.11.2019 припинився шляхом ліквідації, без правонаступництва та без передачі прав за спірними кредитним та іпотечним договорами, позивачі не мають можливості скасувати запис про іпотеку та зняти обтяження належної їм на праві власності квартири інакше як за рішенням суду, у зв`язку з відсутністю прямої вказівки про обов`язок нотаріуса вчинити відповідну нотаріальну дію внаслідок припинення іпотеки з підстав ліквідації юридичної особи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved