Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Акціонерне товариство «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України. Представник позивача вказав, що внаслідок реорганізації, шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Представник позивача вказав, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали Договір Кредиту № 08-660/144-302, відповідно до якого позивач зобов`язується надати Відповідачеві кредит у сумі 325000,00 дол. США. Також, як вказав представник, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2015 року по справі 521/19158/14 зафіксовано суму боргу 7887510,32 грн., але відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 14.07.2022 має заборгованість 709875,93 грн., а саме: - сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 709875,93 грн; Враховуючи викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість 709875,93 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали Договір Кредиту № 08-660/144-302, відповідно до якого позивач зобов`язується надати Відповідачеві кредит у сумі 325000,00 дол. США. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2015 року по справі 521/19158/14 зафіксовано суму боргу 7887510,32 грн. Внаслідок реорганізації, шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 14.07.2022 має заборгованість 709875,93 грн., а саме: - сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 709875,93 грн. На підтвердження протилежного матеріали справи не містять жодного доказу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. (Постанова Верховного Суду України від 02.12.2015р. № 6-249цс15). Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, обов`язок боржника сплачувати проценти за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26.04.2017р. справа № 3-1522 гс 16). Ст. 629 ЦК України\~передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 10648,14 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved