Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Залюбовський В.В., звернувся до суду з позовною заявою 12 листопада 2021 року, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., 12 червня 2021 року та зареєстрований в реєстрі нотаріальний дій за №73298; стягнути з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 1362 грн. та витрати із надання йому правової допомоги у розмірі 6000 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у вересні 2017 року між ним та АТ "Альфа-Банк" було дійсно укладено кредитний договір. Згідно кредитного договору з АТ «Альфа-Банк» він отримав кредитну картку, строк дії якої був 3 роки., тобто до 09.2020 року. Після закінчення строку дії зазначеної кредитної картки, іншу картку не отримував і після вересня 2020 року грошовими коштами банку він не користувався. 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис №73298, яким з нього стягнуто на користь відповідача 40092,21 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором. Зазначає, що одних вимог від ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості на його адресу не надходило. Будь-яких кредитних договорів із ТОВ «Вердикт Капітал» він не укладав. Вважає, що виконавчий напис не підлягає до виконання, оскільки вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, чим порушує його права та інтереси. Вказує, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинення виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 вчинений з порушенням діючого законодавства. На підставі викладеного, змушений звернутися до суду із вказаним позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 73298 вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором на загальну суму боргу 40092,21 грн., а також стягнути на його користь витрати по справі: судовий збір у розмірі 1362,00 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 6000,00 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу 12 листопада 2021 року матеріали позову передано в провадження судді Євтушенку О.І., суддею отримано 15 листопада 2021 року. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року було забезпечено позов за заявою позивача, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні за №66280369, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, вчиненим 16 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №73298 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Ведикт Капітал» заборгованості за кредитним - до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішення суду законної сили за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Залюбовський Віктор Васильович до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕТ-ЮА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.Ухвалою суд від 11 березня 2022 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та одночасно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни копію нотаріальної справи за виконавчим написом №6750 від 16.09.2021 року про стягнення заборгованості з [PERSON] . 07 грудня 2021 року ухвалою суду витребувано докази від у приватного нотаріуса у приватного нотаріуса Києво-Сятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Європейська 11/2), завірені належним чином копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №73298 від 12 червня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості. 05 січня 2022 року від представника ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У своїх запереченнях посилається на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка свідчила б протилежне. В обов`язки нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. Нотаріус переконався у безспірності заборгованості у зв`язку з чим, видав виконавчий напис, встановивши протилежне нотаріус відмовив би у вчиненні виконавчого напису (а.с. 48-53). Також від представника відповідача ТзОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому просить відмовити [PERSON] у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги в розмірі 6000 грн. (а.с.67-70). 29 вересня 2022 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду Бая Є.Т. №1111 на підставі наказу №52-к від 06.04.2022 року у справі №214/9547/21 провадження 2/214/2286/22 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТзОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк»» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, з адреси її місцезнаходження на адресу суду повернувся конверт із неврученням адресату з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Пояснення стосовно змісту позовних вимог від неї на адресу суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕТ-ЮА» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Пояснення стосовно змісту позовних вимог від нього на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 07 грудня 2021 року ухвалою суду витребувано докази за клопотанням позивача. Однак ухвала суду виконана не була. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно з копією виконавчого напису від 12 червня 2021 року № 73298, вчиненого на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік), приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», якому ТзОВ «Флексіс» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 21-12/20 від 21 грудня 2020 року, якому АТ «Альфа-Банк» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2 від 21 грудня 2020 року за кредитним договором № 21-20/20 від 21 грудня 2020 року укладеного між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , грошові кошти за кредитним договором № 21-20/20 від 21 грудня 2020 року за період з 21 грудня 2020 року по 25 травня 2021 року в загальній сумі, що становить 39442,21 грн. з яких: 24128,43 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3320,87 грн. - строкова заборгованість за комісією; 11992,91 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями; за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.22). З копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 04 серпня 2021 року слідує, що у виконавчому провадженні під № 66280369 звернено стягнення на доходи [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису № 73298 від 12 червня 2021 року про стягнення з останньої на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитом (а.с.10, 10 зворот). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону). Цими актами є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону (в редакції чинній, на момент вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ст. 89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону в такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. Судом встановлено, що позивачем не визнано заборгованості вказаної у виконавчому написі. Підтвердження того, що позивач отримував вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором від стягувача до видачі виконавчого напису суду не надано. Також суду не надано доказів, які б свідчили про укладення нотаріально посвідчених кредитних договорів з ТзОВ «Вердикт Капітал», ані з ТзОВ «ФК «Флексіс», а відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача щодо неукладення з ТОВ «Вердикт Капітал» чи ТзОВ «Флексіс», АТ нотаріально посвідчених кредитних договорів. Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вказане також зазначено у постанові Верховного суду від 10 листопада 2021 року справа №758/14854/20. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису № 73298 від 12 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Щодо стягнення з Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано копію Договору про надання правової допомоги у цивільному процесі від 31.08.2021, укладений між позивачем та адвокатом Залюбовським В.В., розрахунок витрат на правову допомогу від 31.08.2021 на суму 6000 грн., акт виконаних робіт у справі від 31.08.2021, квитанція №1991 від 31.08.2021, відповідно до якої адвокатом одержано від [PERSON] кошти у сумі 6000 грн. за надання правової допомоги по справі. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн., та відповідно до вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд вважає необхідним стягнути витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. Також на відповідача слід покласти сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн.

Outcome: approved