Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У червні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18 червня 2008 року, яка утворилась станом на 31 березня 2022 року в сумі 17599 грн. 12 коп., з яких: 1397 грн. 82 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 16171 грн. 30 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 30 грн. - заборгованість за пенею. В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] , яка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 31 березня 2022 року утворилась заборгованість на загальну суму 17599 грн. 12 коп., яку в добровільному порядку відповідачка не погашає. В судове засідання позивач АТ КБ «ПриватБанк», яке належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, свого представника не направило. У позовній заяві наявне клопотання представника позивача Гребенюка О.С., у якому він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, у разі відсутності відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 1397 грн. 82 коп. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Cудом встановлено, що [PERSON] 18 червня 2008 року звернулася у АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. До анкети-заяви Банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг. У вказаній заяві, підписаній відповідачкою [PERSON] , сторонами було погоджено кредитний ліміт у сумі 2500 грн., розмір базової процентної ставки за кредитом у розмірі 1,9% в місяць на залишок заборгованості, щомісячну комісію в розмірі 1%. 18 червня 2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, початковий розмір якого становив 1300 грн., вказаний розмір кредитного ліміту в подальшому збільшено до 2500 грн., потім зменшено до 1400 грн., а потім - до 0,00 грн. На виконання умов договору [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії якої до 05/12 року. Кредитними коштами та відповідно кредитною карткою відповідачка користувалася, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит. За розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», доданим до позову, станом на 31 березня 2022 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту від 18 червня 2008 року становить 20615 грн. 70 коп., з яких: 1397 грн. 82 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 16171 грн. 30 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3046 грн. 58 коп. - заборгованість за пенею. При цьому, позивач скористався своїм правом щодо повернення лише частини суми заборгованості, зменшив на свій розсуд суму нарахованої пені та просив стягнути з [PERSON] лише 30 грн. пені, таким чином зменшивши розмір нарахованої заборгованості до 17599 грн. 12 коп. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено у ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг. На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 31 березня 2022 року, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 18 червня 2008 року, примірник Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, виписку по рахунку. Як вбачається з підписаної Анкети-заяви, сторони погодили кредитний ліміт в розмірі 2500 грн., розмір базової процентної ставки за кредитом в розмірі 1,9% в місяць на залишок заборгованості, щомісячну комісію 1%. Однак, як вбачається з самого розрахунку заборгованості, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами нараховувався з 23 липня 2008 року в розмірі 1,9 % в місяць або 22,8% на рік, з 01 січня 2013 року по 13 серпня 2019 року процентну ставку було збільшено банком в односторонньому порядку до 2,5% в місяць або 30% річних, а з 14 серпня 2019 року її знижено до 0%. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням заборгованості по кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, яка змінювалася позивачем в односторонньому порядку ним було нараховано заборгованість по процентах. Таким чином, позивачем з 01 січня 2013 року розмір процентної ставки за користування кредитними коштами збільшено в односторонньому порядку, тобто заборгованість за процентами нарахована в більшому розмірі ніж 1,9% в місяць або 22,8 % річних, що не передбачено умовами кредитного договору, а тому такий розрахунок в частині збільшення процентної ставки не може бути взятий до уваги судом як належний та допустимий доказ розміру наявності заборгованості позичальника перед банком за відсотками. Іншого розрахунку позивач суду не надав. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді можливість збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитними коштами. З огляду на вищевикладене, не заслуговують на увагу і вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені, оскільки в підписаній [PERSON] . Анкеті-заяві між сторонами не було погоджено умови нарахування пені в разі неналежного виконання умов договору. Відповідний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верхового Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа №342/180/17, який відповідно до норм ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судом при застосуванні норм права при вирішенні спору у подібних правовідносинах. За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір відсотків за користування кредитними коштами повинен бути розрахований в межах погодженої сторонами процентної ставки - 1,9% в місяць або 22,8 % річних та на строк дії картки, як це погоджено сторонами при укладенні кредитного договору, а оскільки банк не надав суду належного розрахунку заборгованості відповідно до погодженої процентної ставки, тому позовні вимоги в цій частині є недоведеними належними та допустимими доказами. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому, у суду наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку із [PERSON] лише суми неповернутого тіла кредиту в розмірі 1397 грн. 82 коп., щодо стягнення процентів та пені, то слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 17599,12 грн., а задоволено на суму 1397,82 грн., тобто на 7,94% (1397,82 х 100 : 17599,12). За таких обставин з відповідачки на користь позивача слід стягнути 196 грн. 99 коп. судового збору (2481 х 7,94%).

Outcome: approved