Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 11 серпня 2022року надійшла позовна заява [PERSON] (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - Відповідач) про відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої втратою\~працездатності внаслідок\~професійного захворювання(а.с. 1-4). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 11 серпня 2022 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В. Ухвалою судді від 12 серпня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 52,53). На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідачем 12 жовтня 2022 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача (а.с.61-62). Позивач, у строк, визначений статтями 199, 278 ЦПК України, з урахуванням ухвали про прийняття позову та відкриття провадження у справі, правом подання відповіді на відзив не скористався. Сторони в судове засідання не викликались. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Клопотань про виклик у судове засідання сторін не надходило. Підстав для призначення судового засідання з ініціативи суду не вбачається. Враховуючи викладене, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що кореспондується з положеннями частини 5 статті 279 ЦПК України. Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача. Позивач зазначає, що він пропрацював в на підприємстві Відповідача протягом 17 років, з них з 20.03.2003 року по 18.12.2005 року електрослюсар черговий та з ремонту обладнання; гірничий цех; ШУ з підземного видобутку руди, Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь»; з 18.12.2005 року по 01.10.2015 року машиністом бурової установки, дільниця відкритих гірничих порід, гірничий цех, ВАТ «Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь», з 01.10.2015 року по 18.02.2021 рік - машиніст бурової установки (в кар`єрі) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Відповідно до Акту розслідування причин виникнення захворювання від 14.02.2022 року підставою професійного захворювання постало те, що позивач працюючи на підприємстві під впливом підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та пилу з вмістом діоксиду кремнію від 10/ %\~до 70%. Причиною виникнення професійного захворювання є вібрація загальна: еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 2 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» та становив 61 дБ при ГДР - 59 дБ; концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично допустиму в 3,35 разів і склала 6,7 мг/м3при ГДК 2,0 мг/мЗ згідно вимог «Гігіенічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 року № 1596. 13 січня 2022 року ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» Позивачу було установлено професійні захворювання. У зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю позивача, 07.07.2022р. він пройшов огляд МСЕК, де йому визначено ступень втрати професійної працездатності в розмірі 65% (50% - вібраційна хвороба, 15% - ХОЗЛ) безстроково та визнано інвалідом 3 групи. Через отримані професійні захворювання позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання через слабкість, його постійно\~турбує стійкий\~ниючий біль\~та обмеження\~рухів у\~попереково \~крижовому \~та шийному\~відділах хребта\~з віддачею\~в ноги,\~більше в\~ліву,\~від шиї\~іррадіація \~болю в руки, в пальці, терпкість кінцівок, пальців на руках, крутячий біль в колінах, ліктьових і \~плечових суглобах, відчуття затерпання пальців стоп, загальна слабкість, задишка при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий та з мокротинням, біль за грудиною, підвищена втомлювальність, запаморочення, головний біль. Стан здоров`я позивача не дає йому змоги тривалий час виконувати фізичну роботу пов`язану з навантаженням або інтенсивними рухами. Тривалий процес лікування захворювання, пов`язаного з виробництвом, позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. Таким чином,\~за багаторічну\~працю у\~відповідача по\~вині відповідача\~-\~отримав професійне\~захворювання та\~третю групу\~інвалідності,\~тому просить\~відшкодувати моральну\~шкоду,\~заподіяну тяжким\~ушкодженням здоров`я. Представник Відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Позивачем не доведено належними доказами якими саме неправомірними діями Відповідача було заподіяно шкоду позивачеві. Наявність шкідливих умов праці на деяких робочих місцях є об`єктивним явищем. Нормативними актами з охорони праці передбачаються заходи для максимально можливої нейтралізації дії шкідливих чинників, але не встановлюється заборон на проведення робіт у шкідливих умовах праці. Виробнича діяльність підприємства, яке використовує працю робітників у шкідливих умовах праці не є протиправною за умови дотримання роботодавцем гарантій з прав працівників на охорону праці, встановлених ст.ст.5-8 ЗУ «Про охорону праці». Крім того, Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію процесу не порушував. Позивач не надає суду будь-яких належних та допустимих доказів, що б вказували на те, що він дійсно зазнає моральних страждань, розмір шкоди. Тому просить суд відмовити позивачу в повному обсязі. Крім того покликається на те, що наявність шкідливих умов на деяких посадах є об"єктивним явищем, нормативними актами з охорони праці передбачені заходи щодо нейтралізації шкідливих чинників, однак не встановлена заборона на проведення робіт у шкідливих умовах праці. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] працював на підприємстві відповідача з 20.03.2003 року по 18.12.2005 року на посаді: електрослюсар черговий та з ремонту обладнання; гірничий цех; ШУ з підземного видобутку руди, Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь»; з 18.12.2005 року по 01.10.2015 року машиністом бурової установки, дільниця відкритих гірничих порід, гірничий цех, ВАТ «Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь», з 01.10.2015 року по 18.02.2021 рік - машиніст бурової установки (в кар`єрі) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.9-16). У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, Позивачем отримано хронічне професійне захворювання. Відповідно до\~пункту 18\~акту розслідування\~хронічного професійного\~захворювання (отруєння)\~від 14\~лютого 2022\~року (надалі\~акт Форми\~П-4), причиною виникнення професійного захворювання Позивача є захворювання є\~вібрація загальна:\~еквівалентний корегований\~рівень віброприскорення\~на 2\~дБ перевищував\~допустимий рівень\~згідно ДСН\~3.3.6.039-99\~«Державні санітарні\~норми виробничої\~загальної та\~локальної вібрації»\~та становив\~61\~дБ при\~ГДР -\~59\~дБ;\~концентрація пилу\~перважно фіброгенної\~дії з\~вмістом вільного\~діоксиду кремнію\~від 10\~до 70%\~в повітрі\~робочої зони\~перевищувала гранично\~допустиму в\~3,35\~разів і\~склала 6,7\~мг/м3при\~ГДК 2,0\~мг/мЗ\~згідно вимог\~«Гігіенічних регламентів\~хімічних речовин\~у повітрі\~робочої зони»,\~затверджених наказом\~Міністерства охорони\~здоров`я України\~від 14.07.2020\~року №\~1596(а.с. 22-26). Крім того, пунктом 15 Акту встановлено, що у позивача не було раніш виявлено хронічних професійних захворювань (отруєнь) (а.с.24). Згідно даних Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання № 1001/4.6-9 від 07.10.2021 року, затвердженої в.о. Начальником управління Держпраці у Дніпропетровській області М.С.Брезіцької на робочому місці позивача - машиніста бурової\~установки основними\~факторами є\~важкість праці,\~вібрація,\~шум які\~мають місце\~при виконанні\~технологічних операцій,\~а також\~при проведенні\~допоміжних технологічних\~Супутнім фактором\~є мікроклімат\~(температура\~повітря,\~відносна вологість\~повітря,\~руху повітря).(а.с.18-21). Згідно Інформаційної\~довідки,\~умови праці\~на робочому\~місці позивача\~відноситься до\~3\~класу 4\~ступеня «Шкідливі», по вмісту\~аерозолів переважно\~фіброгенної дії\~в повітрі\~робочої зони\~-\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі),по рівню\~шуму -\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі),\~по рівню\~вібрації -\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі),\~по мікроклімату\~-\~до 3\~класу 4\~ступеня (шкідливі),\~по важкості\~праці -\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі).Умови праці [PERSON] в професії електрослюсар з ремонту обладнання гірничого цеху КМК «Киворіжсталь» відносяться по вмісту аерозолів переважно фіброгенної дії - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі), по мікроклімату - до 3 класу 4 ступеня (шкідливі), по рівню шуму - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі), по важкості праці - до 2 класу (допустимі). Крім того, 13.01.2022 року ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» позивачу було установлено такі професійні захворювання: Вібраційнахвороба другої стадії\~від дії\~загальної вібрації;\~синдром центрально\~-\~переферичної ангіодистонії;\~синдром полірадикулоневропатії\~з вираженими\~статико-динамічними\~порушеннями на\~шийному та\~поперековому рівнях,\~стійким больовим\~компонентом,\~нейродистрофією у\~вигляді двобічного\~плечолопаткового періартрозу\~(ПФ\~другого ступеня),\~деформуючого \~артрозу у\~поєднанні з\~періартрозом ліктьових\~(ПФ\~другого ступеня),\~колінних (ПФ\~ другого\~ступеня)\~суглобів.Хронічне обструктивне\~захворювання легень\~першої стадії\~(пиловий\~бронхіт першої\~стадії,\~емфізема легень\~першої стадії\~),\~група В.\~ЛН першого\~другого ступеня.\~Захворювання професійні.У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, які характеризувалися наявністю шкідливих виробничих\~факторів,\~що перевищували\~гранично-допустимі\~норми,\~через недосконалість\~робочого місця,\~з вини\~Відповідача,\~Позивач отримав\~хронічні професійні\~захворювання(а.с.5-6). 07 липня 2022 року Позивачу висновком МСЕК встановлено 65% втрати професійної працездатності (50% вібраційна хвороба, 15% - ХОЗЛ) та третю групу інвалідності безстроково (а.с.28,29). Нормативно-правове обґрунтування [PERSON] знаходився в трудових відносинах з Відповідачем, тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою ХІ КЗпП України. Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно з частин 3-4 статті 153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до частин 1, 3 ст.13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів,а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України). Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України). Оскільки закон покладає обов`язок створення безпечних і нешкідливих умов праці, власник або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерплому внаслідок фізичного чи психічного впливу небезпечних умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини. Відповідно до статті 22\~Закону України\~«Про охорону\~праці» роботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. Згідно статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно з нормами Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України). Крім того, статтею 46\~Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Водночас, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Виходячи з норм частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з частинами 1 та 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, в даному випадку відповідач несе прямий обов`язок по виплаті позивачу відшкодування з приводу спричинення моральної шкоди. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Висновки за результатами розгляду матеріалів справи На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. Суд не бере до уваги доводи зазначені у відзиві аргументи, що відсутній причино наслідковий зв`язок між роботою позивача на підприємстві відповідача та отримання позивач професійного захворюванням ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з огляду на наступне. Між спричиненою моральною шкодою та отриманням професійного захворювання Позивача, яке пов`язане із тяжкою роботою на підприємстві Відповідача, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Акт, складений за фактом отримання Позивачем професійного захворювання підприємством Відповідача не оскаржувався і цим Актом форми П-4 розслідування хронічного професійного захворювання від 14.02.2022 року встановлено та підтверджено, що факт отримання професійного захворювання позивачем відбулося при виконанні ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача. Суд бере до уваги оцінку умов праці [PERSON] , яка згідно з Державними санітарними нормами та правилами «гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» віднесена до 3 класу 4 ступеня «Шкідливі»; за рівнем вмісту аерозолів\~переважно фіброгенної\~дії в\~повітрі робочої\~зони -\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі),по рівню\~шуму -\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі),\~по рівню\~вібрації -\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі),\~по мікроклімату\~-\~до 3\~класу 4\~ступеня (шкідливі),\~по важкості\~праці -\~до 3\~класу 2\~ступеня (шкідливі).Умови праці [PERSON] в професії електрослюсар з ремонту обладнання гірничого цеху КМК «Киворіжсталь» відносяться по вмісту аерозолів переважно фіброгенної дії - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі), по мікроклімату - до 3 класу 4 ступеня (шкідливі), по рівню шуму - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі), по важкості праці - до 2 класу (допустимі). (п.13 Акту, а.с. 23-24). Крім того, медичним висновком ЛЕК від 13.01.2022р. за № 115 також встановлено, що захворювання [PERSON] є професійним (а.с.5). При цьому чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, наявність фізичного болю, що викликають складність при звичайних життєвих умовах підтверджуються чисельними медичними виписками, що містяться в матеріалах справи (а.с. 30,31-49). У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки завдавача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із завданою шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина в завданні шкоди. Відповідач не скористався обов`язком доведення відсутності своєї вини, та не надав до суду доказів, які б доводили відсутність вини підприємства. Також доводи викладені у відзиві щодо відсутності причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, судом відхиляються, оскільки, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Посилання представника відповідача в у відзиві на те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, був повідомлений про умови праці, наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах, не приймаються судом до уваги, оскільки добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 153\~КЗпП України та ст.\~13\~Закону України\~«Про охорону\~праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. З письмових матеріалів справи достовірно встановлено, що відповідачем не було достатньо створено безпечні умови праці, а тому він також несе відповідальність, включаючи і компенсації за заподіяну позивачу моральну шкоду. Відповідачем не доводився факт відшкодування ним позивачу моральної шкоди. ПАТ «АМКР» є належним відповідачем, оскільки первісно втрату працездатності з підстав професійного захворювання позивачу встановлено у 2022 році. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] пройшов огляд медико- соціальною експертною комісією 07 липня 2022 року, з урахування дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, в даному випадку належним відповідачем є роботодавець ПАТ «АМКР» як правонаступник. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. З письмових матеріалів справи встановлено, що позивач переносить моральні страждання, оскільки позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання, постійно відчуває біль, необхідність у постійних медичних оглядах, лікуванні, що призводить до зниження якості життя та зменшення благ, які Позивач мав до моменту отримання професійного захворювання та втрати професійної працездатності. При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг його душевних та фізичних страждань, тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані втратою професійної працездатності, зокрема 65 % втрати працездатності, 3 (третю) групу інвалідності безстроково, тобто невідворотність та сталість наслідків від професійного захворювання протягом тривалого часу, а так само і тривалість трудових відносин між сторонами у справі, зокрема: 17 років 10 місяців в умовах впливу пилу та 13 років 1 місяць в умовах впливу вібрації, у зв"язку із чим вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошові кошти в сумі 210 000,00 (двісті десять тисяч) гривень. При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 2100,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial