Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

05.11.2021 року позивач - КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, посилаючись на те, що у період з 01.05.2015 року по 31.10.2021 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не оплатила дані послуги у встановлені законодавством строки. Станом на 31.10.2021 року заборгованість відповідача по сплаті наданих послуг складає 26 489 грн. 00 коп., тому позивач просить суд стягнути дану заборгованість з відповідача, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою від 01.08.2022 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подала, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. КОНЦЕРН «МТМ» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п. 2.1 Статуту КОНЦЕРНУ «МТМ», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності КОНЦЕРНУ «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно з п. 1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг. КОНЦЕРН «МТМ» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком заборгованості наданим КОНЦЕРНОМ «МТМ» сума боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у період з 01.05.2015 року по 21.10.2021 року становить 26 489 грн. 00 коп. (а.с. 7-8). Позовні вимоги про стягнення цієї заборгованості пред`явлені до відповідача [PERSON] , проте будь яких доказів того, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг в цій квартирі суду не надано. Так, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач визначений як фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Матеріалами справи встановлено, що за відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , в період з 04.07.1991 року по 09.06.1997 року. Вибула до Києва. За інформацією Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що за [PERSON] відсутні реєстрація прав власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] . Будь-яких доказів про те, що відповідач [PERSON] є власником або користувачем квартири [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Аналізуючи наведені норми права, суд вважає, що оскільки не доведено, що відповідач [PERSON] є власником або користувачем квартири та учасником правовідносин з приводу постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання, у задоволенні позовних вимог відносно останнього слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed