Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

05.09.2022 року позивач,від імені та в інтересах якої діє адвокат Л.М. Курбай, звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку ( пай) в порядку спадкування, мотивуючи свій позов тим, що [PERSON] є дочкою та спадкоємицею [PERSON] , яка померла [INFO] , і після смерті якої залишилося спадкове майно, яке вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. Спадкове майно складається з права на земельну частку ( пай), що знаходиться у власності КСП « Дружба» і належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВЛ № 0197464, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 28.03.1997 року № 105, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 01.04.1997 року № 7682. Зважаючи, що після смерті чоловіка [PERSON] його дружина не оформила належним чином право на земельну ділянку ( пай), однак з моменту відкриття спадщини вважається, що вона отримала право це спадкове майно, яке за життя належало її чоловіку. Після її смерті вказане право на земельну частку ( пай) входить до спадкової маси, яку має право успадкувати позивач. Приватний нотаріус Луцього районного нотаріального округу Р.П. Павлюк відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну частку ( пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме оригінал сертифікату на право на земельну частку. За таких обставин, просить визнати за [PERSON] право власності на земельну частку ( пай) площею 2, 77 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в КСП «Дружба» в адміністративних межах Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 07.09.2022 року позовна заяву прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, в порядку підготовки справи до судового розгляду по суті витребувані письмові докази, підготовче засідання призначено на 29.09.2022 року ( ас 20-21), в якому оголошено перерву до 18.10.2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18.10.2022 року розгляд справи відкладено на 01.11.2022 року ( ас 112-114). Позивач і представник позивача у підготовчому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з підстав наведених у заяві. Крім того, 24.10.2022 року представник позивача подала належним чином оформлені клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів ( документів) і клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] і як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Р.П. Павлюк. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 01.11.2022 року залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на строні відповідача - Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Р.П. Павлюк; закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 17.11.2022 року ( ас 147-150). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 17.11.2022 року залучено до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на строні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( ас 173-175). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 176, 179, 180, 186). Подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи ( ас 181). 28.11.2022 року представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Відзиву за позовну заяву не подали. Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Р.П. Павлюк у судове засідання не з`явилася, хоча була вчасно і належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи ( ас 182). 28.11.2022 року подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Пояснення на позовну заяву не подала. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 176, 177, 183, 184, 185). Пояснення на позовну заяву не подали. [PERSON] подала через представника позивача заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] . Суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності учасників справи, згідно частини 1 статті 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 05 грудня 2022 року - дата складення повного судового рішення. У судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , і [PERSON] ( дошлюбне прізвище - [PERSON] ), яка померла [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.10.1981 року. Дані обставини підтверджуються Свідоцтвом про укладення шлюбу від 24.10.1981 року ( ас 58), Свідоцтвом про смерть від 24.10.2012 року ( ас 65), Свідоцтвом про смерть від 15.07.2015 року ( ас 11). Мамою позивача [PERSON] ( дошлюбне прізвище - [PERSON] ) є [PERSON] ( дошлюбне прізвище - [PERSON] ), що підтверджується: Свідоцтвом про народження від 19.12.1964 року ( ас 41), Свідоцтвом про укладення шлюбу від 21.10.1978 року ( ас 42). Від спільного подружнього життя у [PERSON] і [PERSON] народилось троє дітей: [PERSON] ( ас 43), [PERSON] ( ас 44), [PERSON] ( дошлюбне прізвище - [PERSON] ) ( ас 45). Згідно заповіту від 04.05.2012 року [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, в тому числі належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, грошові заощадження, що знаходяться на його рахунку в Рожищенському відділенні Ощадбанку, земельну частку (пай), заповів своїй дочці [PERSON] ( ас 52), яка відмовилися від прийняття належної їй частини спадщини після померлого батька [PERSON] на користь своєї матері [PERSON] ( ас 50), яка спадщину прийняла шляхом спільного проживання із [PERSON] на день його смерті, але не оформила своїх спадкових справ на все майно (ас 55, 57), крім житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за даресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.05.2015 року ( ас 62). В судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] її діти: син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , разом з нею не проживали і заяв про прийняття спадщини у встановлені законом порядку і строк до нотаріуса не подали, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 128/2015, заведеної 22.12.2015 року після смерті [PERSON] ( ас 35-80). В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , шляхом подання 22.12.2015 року відповідної заяви до нотаріуса ( ас 35) і 03.02.2016 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 10.08.2021 року позивач після смерті [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на цілу земельну ділянку площею 0, 1100 га у межах згідно з планом, що знаходиться в [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме: сертифікату на право на земельну частку ( пай), виданого на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , котра прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Дані обставини підтверджуються: постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2022 року ( ас 9), повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 14.02.2022 року ( ас 10), оголошенням в газеті « Наш край» № 23 (7760) від 09.06.2022 року про втрату сертифікату на право на земельну частку ( пай) ( ас 15). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу ( далі - ЦК) України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частин 1, 2 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засідання належні та допустимі докази, суд встановив, що позивач вчасно і належним чином прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , а інші спадкоємці [PERSON] , а саме її діти: син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , вчасно і належним чином спадщину не прийняли, оскільки разом з нею не проживали і заяв про прийняття спадщини у встановлені законом порядку і строк до нотаріуса не подали. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1260-1265 цього Кодексу. Згідно частин 1, 5 статті 1273 ЦК ( в редакції станом на 23.05.2012 року), спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно частин 3, 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на день її смерті належало спадкове майно - право на земельну частку ( пай), що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВЛ № 0197464, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 28.03.1997 року № 105, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 01.04.1997 року № 7682. Дане спадкове майно, у встановленому законом порядку та строки, [PERSON] прийняла, з врахуванням вимог частин 1, 5 статті 1273, частин 3, 5 статті 1268 ЦК України ( в редакції станом на 23.05.2012 року), але не оформила своїх спадкових справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.( статті 12, 81 ЦПК України). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про визнання права на земельну частку ( пай), яка належала [PERSON] , позивач зазначає, що оригінал правовстановлюючого документу - виданого [PERSON] сертифіката на земельну частку ( пай) втрачено, а дублікат такого сертифікату не може бути виданий, що стверджено довідкою відділу №4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 14.02.2022 року ( ас 10). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та має право на спадкове майно, частину якого прийняла у власність у встановленому законом порядку і строки, зокрема і на спірний пай. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Частиною першою статті 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Установивши, що позивач у встановленому законом порядку та строк прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала право на спірну земельну ділянку ( пай) після смерті [PERSON] , а у позивача, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів, відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спірне майно, суд доходить висновку про визнання за позивачем права на земельну частку ( пай). Зазначені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 грудня 2019 року у справі № 700/26/17 ( провадження № 61-19531св18), від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц ( провадження № 61-46247св18), від 21 жовтня 2021 року у справі № 463/1929/17 ( провадження № 61-2804св21). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд встановив, що позивач, звертаючись до суду з позовом, сплатила судовий збір в сумі 992, 40 грн, який просить не стягувати з відповідача, а залишити за нею. За таких обставин, суд доходить висновку, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved