Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

19.11.2021 року позивач - орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої особи - [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив наступне 21.10.2021 року до чергової частини Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від виконуючої обов`язки директора Іванопільського ліцею Вітченківської А.Ю. про те, що учениця [PERSON] , [INFO] , мала намір покінчити життя самогубством. Попередньо було встановлено, що на другому уроці вказана учениця випивши таблетки «Омез» та «Метронідазол» хотіла викинутися із вікна, по даному факту відкрито кримінальне провадження. Дитина проживає разом із батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , де окрім неї на вихованні перебувають ще троє дітей. [PERSON] перебувала на обліку, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків. 10.11.2021 під час виїзду задля здійснення обстеження умов проживання було встановлено, що неповнолітня неодноразово залишала місце проживання, не бажаючи повертатися у родину, скаржилася у школі на жорстоке поводження та психологічний тиск від батьків, сестер та братів. Мати ж дитини повідомила, що [PERSON] не слухається та втікає з дому, пізно повертається додому або ж взагалі не приходить ночувати. Після чого на підставі рішення виконавчого комітету Краснопільської сільської ради малолітню [PERSON] , було відібрано у батьків та влаштовано до Коростенського міського центру соціальної підтримки дітей та сімей «Віри, Надії, Любові» та поставлено на облік ССД, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування. Одночасно з вирішенням питання про позбавлення відповідача батьківських прав, позивач просить стягнути з відповідача на користь осіб чи установ, де буде проживати дитина, аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона одночасно зазначила, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іванопільською селищною радою Чуднівського району Житомирської області від 01.10.2008 [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є громадянка України [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки-характеристики №1613 виданої 17.11.2021 Іванопільським старостинським округом Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . На території смт. Іванопіль поводить себе задовільно, працює в БО БФ «Іванопільська лікарня». Має п`ятеро дітей, з них четверо неповнолітні. Неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дітей. Неодноразово розглядалося питання на засіданні виконавчого комітету щодо виконання батьківських обов`язків. Від жителів селища та сусідів скарги стосовно [PERSON] , не надходили (а.с.8). Згідно акту обстеження умов проживання на підставі листа Бердичівської окружної прокуратури від 01.11.2021 № 50-90-27-85 дитина [PERSON] перебувала в медичному центрі. Матері невідома причина щодо вчинення спроби самогубства дитиною. Батьки повідомили, що не справляються з вихованням, дитина їх не слухається. З іншими дітьми вони проблем не мають (а.с.10). З даних висновку органу опіки та піклування Краснопільської сільської ради Житомирської області від 18.11.2021 № 1305/03-30 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Житомирської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO]., (а.с.13-15). Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. При розгляді справи позивачем не було доведено наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, вичерпний перелік яких закріплено у ст.164 СК України. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, не забезпечуватиме інтересів самої дитини. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. На підставі наведеного вище та

Outcome: dismissed