Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті. В обґрунтування своєї заяви вказала, що [INFO] у с.Шевченко Пологівського району Запорізької області померла її мати, громадянка України, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про смерть [INFO] . Зазначене місце смерті, с.Шевченко Пологівського району Запорізької області,є тимчасово окупованою територією України. Отримати свідоцтво про смерть у Дніпровському відділу районної державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ або будь-який інший чинний на території України документ. У зв`язку із зазначеним, заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявниці юридичне значення для отримання свідоцтва про смерть матері. До судового засідання заявник [PERSON] надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Дніпровського відділу районної державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п.1,2ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 15.09.1964 року. Мати заявника, [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла [INFO] у с.Шевченко Пологівського району Запорізької області, про що видана довідкапро смерть від 10.04.2022 року КП «Пологівський ЦПМСД ПМР». Заявник [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є дочкою [PERSON] , яка також була громадянином України, однак на момент смерті проживала у с.Шевченко Пологівського району Запорізької області тимчасово непідконтрольній території. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Вищевказане свідоцтво згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання донькою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved