Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про захист порушеного права кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 14 серпня 2006 року між позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у сумі 23500 дол. США, а останній в свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, зі сплатою усіх платежів визначених самим договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 14 серпня 2006 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір Іпотеки. Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею: 65,0 кв. м., житловою: 36,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності. 21 грудня 2009 року Кам`янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області по справі № 2-3601/2009 року позовні вимоги AT «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] задоволено частково та стягнуто солідарно з позичальника та фінансового поручителя на користь AT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014/02-07/57- 2194 від 14.08.2006 року у розмірі: 17 998 доларів США 96 центів, борг по відсоткам за користування кредитом - 1 536 доларів 72 центи. Станом на 05.10.2020 р. заборгованість [PERSON] не погашена. Позивач просить у рахунок погашення заборгованості, що стягнута відповідно до рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.12.2009 року по справі № 2-3601/2009 року за Кредитним договором № 014/02-07/57-2194 від 14.08.2006 року в сумі: 19 535 доларів США 68 центів (Заборгованість за кредитом - 17 998 доларів США 96 центів; борг по відсоткам за користування кредитом - 1 536 доларів 72 центи) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру, загальною площею: 65,0 кв. м., житловою: 36,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] , видане 11.05.2006 року Виконавчим комітетом Кам`янець - Подільської міської ради, - шляхом продажу її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В ході судового розгляду представник позивача позов підтримав посилаючись на обставини , які вказані в позовній заяві. Представник відповідача в ході судового розгляду позов не визнав посилаючись на ті обставини, що на момент звернення позивача з позовом діяв мораторій на звернення стягнення на майно громадян України і даний кредит повинен був бути рекструктуризовний. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали\~справи в\~повному об`ємі,\~суд встановив наступне. 14 серпня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство\~«Райффайзен Банк»\~ \~ \~та \~ [PERSON] було укладено Кредитний договір\~№ 014/02-07/57-2194\~ , згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі: 23 500 доларів США 00 центів, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. 12 січня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/02-07/57-2194/1\~ , відповідно до умов якої Додаток № 1 до Основного договору, яким було затверджено графік погашення кредиту було викладено в новій редакції. 27 січня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду\~№ 014/02-07/57-2194/2\~ ,\~відповідно до\~умов якої,\~Сторони дійшли\~згоди викласти\~п.\~3.4.\~Розділу 3\~«Умови надання\~та забезпечення\~кредиту» Основного\~договору в\~новій \~редакції. Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, Позичальник звернувся до Банку із Заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі 1. «Відомості про кредит» власноручне зазначив, що має намір отримати споживчий кредит та обрав валюту долари США, суму кредитування, строк та зазначив мету, тобто цільове використання кредиту. \~ \~ \~ \~ Своїм підписом під відповідним документом Позичальник засвідчив, що «ознайомлений у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту, з валютними ризиками, при отриманні кредиту в іноземній валюті тощо. З умовами надання та повернення кредиту, а також з діючим законодавством України, що регламентує відношення банку та клієнта був ознайомлений. Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з подальшою можливістю видачи готівки Позичальнику через касу Кредитора. Відповідно до висновку ВГС України, наведеному в Постанові від 06.04.2017 року у справі № 905/2009/15, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Згідно умов п. 3.3. Кредитного договору Сторони встановили, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно, 27 (двадцять сьомого) числа поточного місяця. Період нарахування відсотків починається з дати видачі кредиту в перший період, а в наступному, з 27 (двадцять сьомого) числа минулого місяця по 27 (двадцять сьоме) число поточного місяця. Відсотки нараховуються методом «факт/360» якщо сума кредиту в іноземній валюті, та методом факт/факт якщо сума кредиту в національній валюті, відповідно до Постанови Правління НБУ від 18.06.2003 року № 255. При цьому, відсотки нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані Кредитором Позичальнику і які ще не повернуті останнім відповідно до умов даного Договору. Для розрахунку відсотків день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Погашення основного боргу по кредиту та сплату відсотків Позичальник здійснює у валюті кредиту. Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим Договором. Відсотки за кредит Позичальник зобов`язався сплачувати щомісячно на рахунок доходів Кредитора у відповідності до Графіку погашення заборгованості (Додаток № 1 до Кредитного договору). Основна заборгованість за кредитом (позичкова заборгованість) погашається Позичальником у відповідності до Графіка погашення заборгованості (додаток №, 1 до Кредитного договору). Часткові платежі без попередньої письмової згоди Кредитора не допускаються. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Відповідно до умов п. 8.1. Кредитного договору Кредитний договір набуває чинності з часу надання Позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені) по даному Договору. Отже, з укладенням Кредитного договору, у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 14 серпня листопада 2006 року між Банком (Іпотекодержатель) та громадянкою України [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, який діє в редакції Додаткової угоди № 1 від 06.04.2007 року. Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею: 65,0 кв. м., житловою: 36,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 946, видане 11.05.2006 року Виконавчим комітетом Кам`янець - Подільської міської ради (Надалі по тексту «Предмет іпотеки»). Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили, що заставна вартість Предмета іпотеки визначається сторонами в сумі - 197 725 грн. 00 коп. Відповідно до умов п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за Кредитним договором звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5. цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки, у тому числі у урахуванням податків. Згідно п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т. ч. за рішенням суду (п. 5.4. Договору іпотеки). Таким чином, AT «Райффайзен Банк Аваль» має законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, захистити свої інтереси за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно. Окрім того, 21 грудня 2009 року Кам`янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області по справі № 2-3601/2009 року позовні вимоги AT «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково, а саме: стягнуто солідарно з позичальника та фінансового поручителя на користь AT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014/02-07/57- 2194 від 14.08.2006 року у розмірі: 17 998 доларів США 96 центів, борг по відсоткам за користування кредитом - 1 536 доларів 72 центи . З 28 травня 2020 року дане рішення перебуває на виконанні у Приватного виконавця Лабчук Романа Михайловича . Проте, наразі [PERSON] не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, визначені Кредитним договором, ухиляється від виконання рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.12.2009 року по справі № 2-3601/2009 року. У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, станом на 05.10.2020 року заборгованість останнього перед AT «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором становить: 43 841 доларів США 20 центів (без урахуванням заборгованості по пені), яка складається з: заборгованості за кредитом: 17 974 доларів США 68 центів; заборгованості по відсоткам: 25 866 доларів США 52 центи; розрахована пеня. Відповідно до рішення Кредитора сума пені не зазначається в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства України. За змістом ст. 526 та ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом. Враховуючи, що вимоги Банку та взяті позичальником зобов`язання за Кредитним договором в добровільному порядку не виконані, а також у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, Кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Не направлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту. У відповідності до чинного законодавства України та умов і приписів Кредитного договору AT «Райффайзен Банк Аваль» вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимог про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором Відповідачу , надавши можливість Позичальнику та Іпотекодавцю протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Дані вимоги були отримані, однак, у визначені Кредитором строки не виконані. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Крім того, п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 ЦК України є пеня. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Одночасно з тим, ст. 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторам цього боржника, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 589 ЦК України у разі невиконання обов`язків, забезпечених заставою, заставодержатель отримує право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є видом застави. Стаття 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації Іпотеко держателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовільнити вимоги кредитора навіть у разі, невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційної цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі і у випадку не доведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Таким чином, відповідно до умов Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 Закону України «Про іпотеку». Стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (стаття 3 Закону"Про іпотеку"). Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц у Цивільному кодексі України та в\~Законі "Про іпотеку"\~відсутня така підстава для припинення іпотеки як сплив позовної давності за вимогами кредитора за основним зобов`язанням. У цій справі Велика Палата Верховного Суду відхилила довід позивачки про відсутність у кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з пропуском позовної давності. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки у вказаний ним спосіб знайшли своє підтвердження і підлягають до задоволення. Крім цього суд враховує, що згідно з Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України\~від 24\~лютого 2022\~року N\~2102-IX\~"Про\~затвердження Указу\~Президента України\~" Про введення воєнного стану в Україні" , на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Законом України від 22 травня 2022 року N 2263-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" "Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 17 травня 2022 року N 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану"у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI\~"Прикінцеві\~положення"\~Закону України\~"Про\~іпотеку" доповнити пунктом 5-2 такого змісту: "5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону". Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Враховуючи задоволення позову, що відповідачка як інвалід і ї групи звільнена від сплати судового збору, з державного бюджету позивачу слід повернути судовий збір, сплачений за розгляд справи судом в розмірі 7680 грн.00 коп.. На підставі викладеного ,

Outcome: approved