Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивач посилалася на те, що 16.03.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. З червня 2021 року сторони не підтримують сімейні стосунки, проживають окремо, шлюб між ними не розірвано. За час шлюбу сторонами було набуто право власності на наступне майно: - \~ \~ \~ \~ 25 липня 2014 року був придбаний автомобіль марки «ЗАЗ Sens», 2014 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; -28 січня 2021 року придбали автомобіль «Skoda Yeti», 2012 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку із тим, що сторони проживають окремо, виникла необхідність у поділі спільно нажитого майна подружжя, оскільки на добровільний порядок розподілу відповідач не погоджується. Ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ Sens» становить 105\~614,90 грн., а вартість автомобіль «Skoda Yeti» становить 295\~891,22 грн., згідно висновків експерта. Позивач зазначає, що відповідач має право на отримання коштів за Ѕ автомобіля «ЗАЗ Sens» у розмірі 52\~807,46 грн., а позивач має право на отримання половини вартості автомобіль «Skoda Yeti» у розмірі 147\~945,61 грн., у зв`язку із чим різниця вартості майна становить 95\~138,15 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію різниці вартості автомобілів в розмірі 95 138,15 грн. та визнати за нею право власності на автомобіль «ЗАЗ Sens». У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача визнав частково позовні вимоги, зазначивши, що у 2014 році сторонами було придбано автомобіль «ЗАЗ Sens», яким користується позивач та він не заперечує проти визнання права власності на вказаний автомобіль за позивачем. Представник відповідача заперечив щодо стягнення з відповідача компенсації різниці вартості автомобілів в розмірі 95\~138,16 грн. У січні 2021 року позивач отримав позику від [PERSON] у сумі 5\~500 доларів США, у зв`язку із чим за 7\~500 доларів США ними придбано автомобіль «Skoda Yeti». Через тиждень ними було повернуто позикодавцю 3\~500 доларів США, іншу частину боргу в сумі 2\~000 доларів США необхідно було повернути до серпня 2021 року. У червні 2021 року шлюбні відносини між подружжям припинені та разом сторони не проживали. Оскільки автомобіль «Skoda Yeti» потребував ремонту, то 16 червня 2021 року відповідачем були придбані запчастини та здійснено ремонт на загальну суму 18\~587,74 грн. за власні кошти. Відповідач зазначив, що між подружжям було досягнуто домовленість, що автомобіль «ЗАЗ Sens» залишається у власності позивача, з тією умовою, що відповідач поверне самостійно борг в сумі 2\~000 доларів США. Для розрахунку з кредитором, відповідач був змушений продати 06 липня 2021 року автомобіль, про що відомо позивачеві. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16 березня 2013 року між сторонами був укладений шлюб (а. с. 13). Відповідно до ст. ст. 60, 61 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, при цьому об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Транспортний засіб марки «ЗАЗ Sens», 2014 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстровано 25.07.2014 року на [PERSON] (а. с. 23). Транспортний засіб марки «Skoda Yeti», 2012 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстровано 28.01.2021 року на [PERSON] (а. с. 23). Вказаний транспортний засіб 06.07.2021 року перереєстровано на нового власника. Пунктом 24 постанови Пленуму\~Верхового Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№ 11\~від 21.12.2007\~року роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). В судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON] , який зазначив, що у січні 2021 року відповідач отримав від нього грошові кошти у сумі 5\~500 доларів США для придбання автомобіля «Skoda Yeti». Через тиждень позивач повернув йому позичені кошти в сумі 3\~500 доларів США, іншу частину боргу в сумі 2\~000 доларів США позивачем було повернуто 10 липня 2021 року. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який зазначив, що дійсно придбав 06 липня 2021 року у відповідача автомобіль «Skoda Yeti» та віддав кошти за його придбання в сумі 7\~500 доларів США в присутності позивача. 11.06.2021 року, відповідачем здійснено ремонт автомобіля «Skoda Yeti» на загальну суму 18\~587,74 грн. (а. с. 120). Згідно розписки від 27 січня 2021 року отримав в якості позики грошові кошти в сумі 2000 доларів США до 20 серпня 2021 року. Позику повернуто 10 липня 2021 року (а. с. 119). Згідно розписки від 06 липня 2021 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 7\~500 доларів США в рахунок продажу автомобіля «Skoda Yeti». Розписку складено в присутності [PERSON] (а. с. 118). Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Частиною 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. ст. 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю, при цьому майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. В той самий час як вбачається з матеріалів справи, право спільної сумісної власності на майно припиняється у разі поділу цього майна між співвласниками, у відповідності до положень ч. 3 ст. 372 Цивільного Кодексу. В судовому засіданні беззаперечно встановлений факт, що спірний автомобіль набуто сторонами в період шлюбу, вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Висновком експерта № 8809 від 11.11.2021 року по судовій транспортно-товарознавчій експертизі визначено середню ринкову вартість автомобілю марки «ЗАЗ Sens», 2014 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ,\~яка становить\~105\~614,90\~грн. (а. с. 31-39). Висновком експерта № 8810 від 11.11.2021 року по судовій транспортно-товарознавчій експертизі визначено середню ринкову вартість автомобілю «Skoda Yeti», 2012 року випуску, яка становить 295\~891,22 грн. (а. с. 27-30). Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Судом встановлено, що вищезазначені транспортні засоби були спільною сумісною власністю подружжя, набуті за час шлюбу, є цінним майном та неподільною річчю. За наведених обставин, враховуючи понесені витрати ремонт автомобіля в сумі 18\~587,74 грн., а також суму повернутого відповідачем боргу в сумі 2\~000 доларів США, що станом на 10\~липня 2021\~року складало\~54\~000\~грн., суд вважає за необхідне стягнути в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя з відповідача на користь позивача компенсацію вартості Ѕ частини транспортного засобу у розмірі 22\~550,41 грн. У відповідності до ч. 1ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 4015,06 грн., а також здійснено витрати щодо проведення експертизи в розмірі 3\~500 грн., у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вказані судові витрати в частині задоволених позовних вимог, а саме 23,7 % задоволених позовних вимог, що становить: витрати за проведення експертного дослідження авто товарознавця в сумі - 829 грн. 50 коп.; судовий збір в розмірі 951 грн. 57 коп. 10 листопада 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 39\~000 грн. 15 листопада 2022 року представником відповідача Пономаренко О.Л. надано документи, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000 грн. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною другою\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно\~\~з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 10 статті 141 ЦПК України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат сторони подали обґрунтовані розрахунки судових витрат щодо надання правової допомоги. Виходячи з обставин того, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи складність справи, а також розмір задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2\~000 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5\~000 грн.

Outcome: partial