Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору щодо здійснення батьківських прав від 08.01.2019 року. В позові посилається на те, що 11.02.2011 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 19.09.2018 року за рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 08.01.2019 року з метою визначення місця проживання дитини, між позивачем та відповідачкою було укладено нотаріальний Договір щодо здійснення батьківських прав згідно з яким місце проживання дитини було визначено з матір`ю, а дитина повинна була проживати по одному тижню з кожним із батьків по черзі. Після укладення спірного договору його умови щодо почергового проживання дитини з кожним із батьків спочатку виконувались. Однак, пізніше відповідачка звернулась до Садгірського районного суду м.Чернівців з позовом про стягнення аліментів (справа №726/321/19) не зважаючи на те, що дитина половину часу проживала з батьком, і він самостійно забезпечував дитину. Після надання батьком у суді пояснень щодо дійсних обставин справи, мати попросила суд залишити позов без розгляду (ухвала Садгірського райсуду м Чернівців від 21.06.2019). Позивач звертає увагу суду на те, що коли відповідачці не вдалося стягнути аліменти, умови Договору від 08.01.2019 щодо почергового проживання дитини з батьками перестали дотримуватися з ініціативи матері, проміжки часу під час яких дитина проживала з батьком без заперечень матері поступово збільшувались, матір все рідше забирала сина. З осені 2019 року з моменту початку навчання в школі, син вже постійно проживав з батьком за адресою: [ADDRESS] . На переконання позивача, така модель проживання сина разом із батьком цілком влаштовувала відповідачку, оскільки позивач більше часу приділяв сину, відвозив та забирав дитину зі школи, забезпечував відвідування дитиною позашкільних гуртків, таких як плавання, танці та єдиноборства. За твердженням позивача, вищевикладені обставини зумовили те, що син почав виявляти бажання постійно проживати разом саме з батьком, що зафіксовано у висновку за результатами психологічної діагностики дитини від 10.08.2021 року, проведеного Чернівецьким міським центром соціальних служб, висновку психологічного дослідження від 26.08.2021 проведеного Центром соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернівецької ОДА, висновку судової психологічної експертизи №3143/3649/3650/21-26 від 28.12.2021, висновку судової психологічної експертизи №3475/21-26 від 03.03.2022, а також у заявах психолога. В подальшому, позивачу стало відомо про те, що відповідачка звернулась до суду із позовом про визначення місця проживання дитини з нею з підстав наявності укладеного між сторонами договору від 08.01.2019 року, а позивачем, враховуючи інтереси дитини, було подано зустрічний позов. У зв`язку із тим, що після проживання дитини з батьком впродовж декількох років, дитина виявляє бажання проживати саме із своїм батьком, позивач просив розірвати договір у судовому порядку з підстав істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, порушення його умов відповідачкою, та невідповідністю умов договору інтересам дитини, що на думку позивача є підставою для розірвання договору. Відповідач у своїх заявах по суті спору заперечила проти позову, посилаючись на те, що дійсно між сторонами було укладено договір щодо здійснення батьківських прав, визначення режиму відвідин дитини, яким було визначено місце постійного проживання дитини із матір`ю. За твердженням представників відповідачки, оскільки батько дитини у 2020 році порушив умови даного договору та без дозволу матері не передав дитину матері та продовжує з того часу незаконно утримувати малолітню дитину у себе, змінив місце проживання та місце навчання дитини, тому відповідачка вимушена була звертатися із скаргами на його дії та у 2021 році до Вижницького районного суду Чернівецької області із позовом про визначення місця проживання дитини. Справа на даний час не вирішена судом (справа №727/3529/21). Представники відповідачки вважають, що обставини щодо розгляду пов`язаної справи у Вижницькому районному суді Чернівецької області свідчать про те, що на даний час поки справа не вирішена у Вижницькому суді, то відсутні правові підстави та необхідність у судовому порядку розривати спірний договір, тому як це питання є предметом судового спору по іншій справі і лише після вирішення вказаної справи судом, можна буде встановити за чиєї вини слід розривати договір і на кого покладати судові витрати. Також представники відповідача звертають увагу суду на те, що позивач з метою уникнення відповідальності по іншій справі, з метою впливу на вирішення справи у Вижницькому районному суді Чернівецької області штучно звернувся із даним позовом про розірвання даного договору до Садгірського районного суду м.Чернівці. У судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги, та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідачка у судове засідання не з`явилася хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Представники відповідачки позов не визнали з підстав указаних у відзиві на позов. А також надали суду пояснення та довідку, з якою вбачається, що відповідачка не може особисто прибути у судове засідання, оскільки з 02 серпня 2022 року перебуває закордоном в Німеччині. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, однак спрямував до у суду клопотання про розгляд справи без їх участі. При прийнятті рішення просила врахувати інтереси дитини відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши заяви по суті спору, пояснення сторін, письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні обставини. Позивач та відповідачка з 11.02.2011 року перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 19.09.2018 року (а.с.12-14). [INFO] під час перебування у шлюбі у позивача та відповідачки народився син - [PERSON] (а.с.15). 08.01.2019 року між позивачем та відповідачкою було укладено нотаріальний Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини (а.с.16). Пунктом 4 Договору сторони визначили, що місцем проживання сина є місце проживання матері: [ADDRESS] . Окрім того, п.5 Договору сторони встановили, що дитина буде проживати один тиждень з кожним із батьків по черзі. На момент розгляду справи в суді, умови Договору від 08.01.2019 року щодо місця проживання дитини не виконуються. Судом також встановлено, що ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 01.03.2019 року на підставі заяви [PERSON] було відкрито провадження у справі про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, а 21.06.2019 року на підставі заяви [PERSON] ухвалою суду позов про стягнення аліментів був залишений без розгляду (а.с.17-18). Окрім того, судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівців від 22.06.2021 року батьку надавався дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, на море, без згоди матері у період з 14.08.2021 по 30.08.2021 року, у зв`язку із тим, що мати відмовила батьку у наданні згоди на поїздку дитини на море в Болгарію. Судом у рішенні також було констатовано, що - «позиція матері частково не ґрунтується на піклуванні про інтереси дитини, а свідчить про бажання задовольнити власні амбіції, вплинути на поведінку та права позивача у зв`язку з існуванням обставин, які викликають її невдоволення» (а.с.23-30). Судом також досліджено Акт про фактичне проживання осіб без реєстрації від 29.04.2021 року, складеного ОСББ «Рівненська 5-А» з якого вбачається, що [PERSON] та його син [PERSON] фактично проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 21.11.2018 року (а.с.38). На підставі довідок Діагностично-оздоровчого центру «Скарол» від 05.11.2021 року, Молодіжного спортивного клубу єдиноборств «Централ» від 04.11.2021 року, Чернівецького обласного центру естетичного виховання «Юність Буковини» від 02.11.2021 року судом встановлено, що дитина відвідує заняття (гуртки) з плавання, заняття з панкратіону та заняття в гуртку «Молодість». Приводить та забирає дитину із тренувань, а також здійснює оплату батько (а.с.35). З висновку за результатами психологічної діагностики [PERSON] від 10.08.2021 року, проведеного Чернівецьким міським центром соціальних служб вбачається, що дитина виявляє бажання жити разом з батьком (а.с.31). З висновку психологічного дослідження від 26.08.2021 року, проведеного Центром соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернівецької ОДА вбачається, що для збереження психоемоційного стану дитини, запобігання психотравмуючих ситуацій, доцільним є дозволити [PERSON] проживати з батьком (враховуючи думку дитини). При розмові [PERSON] проговорив, що «хочу жити з татом, з ним цікавіше, ми проводимо багато часу разом, він водить мене на гуртки» (а.с.32-34). З висновку судової психологічної експертизи №3143/3649/3650/21-26 від 28.12.2021 року, підготовленого Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за зверненням батька вбачається, що у Даніеля виявлена прихильність дитини до тата та бажання проживати з татом. Окремо з мамою, без тата, [PERSON] проживати не хоче (а.с.167-177). З висновку судової психологічної експертизи №3475/21-26 від 03.03.2022 року, підготовленого Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за зверненням матері вбачається, що [PERSON] самостійно виявляє бажання та твердо відстоює свою позицію щодо спільного проживання з татом. Також не виявлено примусових обмежень у зустрічах та спілкуванні сина з мамою. Окремо з мамою, без тата [PERSON] проживати не хоче (а.с.178-190). З нотаріально оформлених заяв психолога [PERSON] від 21.06.2022 року, від 28.09.2022 року та від 20.10.2022 року, складених за результатом проведення бесід з дитиною [PERSON] , [INFO] вбачається [PERSON] ствердно висловлює своє бажання проживати разом із батьком (а.с.245). Судом також встановлено, що [INFO] Даніелю виповнилося повних 10 років. На підставі пояснень сторін та письмових доказів, судом також встановлено, що станом на момент розгляду справи у суді між сторонами існує спір про визначення місця проживання дитини, який перебуває на розгляді у Вижницькому районному суді Чернівецької області (справа №727/3529/21). З відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.10.2022 року судом встановлено, що відповідачка [PERSON] влітку 2022 року неодноразово здійснювала виїзд за кордон на значний проміжок часу, а саме: з 19.06.2022 по 05.07.2022 року, та з 06.07.2022 по 25.07.2022 року (що загалом складає 36 днів). З 02.08.2022 року [PERSON] здійснила перетин державного кордону України у напрямку «Виїзд» у пункті пропуску «Ужгород», і станом на день надання відповіді (13.10.2022 року) на відповідачка територію України не поверталася ( а.с.5 том 2). З наданого представниками відповідачки перекладу довідки від 04.11.2022, а також на підставі пояснень представників відповідачки наданих у судовому засіданні 23.11.2022 року судом встановлено, що [PERSON] повністю відсутня на території України починаючи з 02.08.2022 року, та за твердженнями представників відповідачки перебуває в Німеччині в рамках професійного стажування для вивчення німецької мови та отримання знань у стоматології. Вищевстановлені судом обставини свідчать про те, що положення Договору від 08.01.2019 року в частині встановлення місця проживання дитини з матір`ю, та почергового щотижневого проживання дитини з кожним із батьків - не виконуються. У відповідності до ч.2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на систематичне відвідування дитиною школи, позакласних гуртків з плавання, єдиноборств, гуртка «Молодість» тощо, приймаючи до уваги вік дитини 10 років, враховуючи відсутність переконливих доказів фізичного перешкоджання матері у побаченнях з дитиною з боку батька, а також з огляду на тривалу відсутність відповідачки на території України, починаючи 19.06.2022 по 25.07.2022 року (що загалом складає 36 днів), а в подальшому її відсутність з 02.08.2022 року по дату прийняття судом рішення, суд приходить до висновку, що мати в дійсності не зацікавлена у справжньому виконанні умов договору щодо проживання з нею дитини по [ADDRESS] , та почерговому проживанні дитини по одному тижні з кожним із батьків по черзі, що у свою чергу є порушенням умов договору та підставою для його розірвання на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. Більше того, на думку суду тривала відсутність відповідачки на території України, фактично з 19.06.2022 року (загалом більш як чотири з половиною місяці) фактично унеможливлює виконання матір`ю взятих на себе обов`язків щодо здійснення батьківських прав згідно умов спірного договору. З цих підстав договір підлягає розірванню. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що [INFO] дитині позивача та відповідачки [PERSON] виповнилося повних 10 років. Згідно досліджених у судовому засіданні та наведених у рішенні суду висновків служб, судових експертів та психологів Даніель виявляє бажання проживати з батьком. Згідно частини 6 статті 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх дітей. Згідно з ч.ч. 8 та 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 р, зазначено, що особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою і важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Враховуючи, що позивач у момент укладення договору не міг передбачити те, що в подальшому істотно зміняться обставини якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме: що син буде виявляти бажання проживати виключно з батьком, а мати мінімізує свою роль у вихованні сина, та виїде закордон на тривалий проміжок часу, що не залежить від волі позивача, і ризик зміни обставин не несе позивач, то дані обставини також дають підстави для розірвання договору у порядку ст. 652 Цивільного кодексу України. Таким чином, суд приходить до висновку, що укладений між позивачем та відповідачкою Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини від 08.01.2019 року підлягає розірванню. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved