Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

5 жовтня 2022 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої зазначено, що 4 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області, актовий запис №72. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у них не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, у кожного свій бюджет. В подальшому збереження сім`ї неможливе, шлюб існує тільки формально і тому позивач твердо вирішив його розірвати. Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 09:30 15 листопада 2022 року. 15 листопада 2022 року через канцелярію суду сторонами подано заяви, у яких поросять проводити розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, судові витрати залишає за собою. Відповідач позовні вимоги визнала, просить їх задовольнити, а також змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] », при цьому до заяви долучила оригінал свідоцтва про шлюб, видане повторно. У судове засідання, призначене на 15 листопада 2022 року, сторони не з`явилися, при цьому, вирішуючи питання про можливість розгляду справи у їх відсутності, суд враховує наявність у матеріалах справи заяв позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] з 4 квітня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 4 жовтня 2022 року (повторно), актовий запис № 72. \~ \~ \~ \~ Від шлюбу\~мають спільну\~доньку \~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Як зазначає позивач, шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, у кожного свій бюджет. В подальшому збереження сім`ї вважають за неможливе, шлюб існує тільки формально. Зазначені позивачем обставини не заперечуються відповідачем. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначене,\~суд вважає,\~що шлюб,\~укладений між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~підлягає розірванню,\~оскільки подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~неможливе та\~суперечитиме їхнім\~інтересам. За бажанням відповідача, відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Як убачається із заяви, судові витрати позивач залишає за собою.

Outcome: approved