Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

22.09.2021 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Харківської міської ради до [PERSON] , в якій позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 2,5493 га по [ADDRESS] з 01.10.2020 по 31.07.2021 у сумі 89517,26 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що Харківською міською радою відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади місті Харкова, додержання вимог земельного законодавства. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.11.2001 № 2213 АТЗТ «Харківська виробничо-технічна база Молпром» надано в спільне тимчасове платне користування на умовах оренди визначену частку земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею 1,8490 га, для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, виробничого холодильного корпусу, складських корпусів та допоміжних будівель і споруд, строком до 01.06.2026. На підставі вказаного рішення між виконавчим комітетом Харківської міської ради та АТЗТ «Харківська виробничо-технічна база Молпром» укладений договір оренди земельної ділянки від 14.01.2002 № 4/02. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.09.2021 № 273414763, право оренди земельної ділянки припинено 12.01.2017. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.11.2001 № 2213 ЗАТ «Плавлені сири» надано в спільне тимчасове платне користування на умовах оренди визначену частку земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею 0,7003 га, для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, виробничого, холодильного корпусу, складських корпусів та допоміжних будівель і споруд, строком до 01.06.2026. На підставі вказаного рішення між виконавчим комітетом Харківської міської ради ти ЗАТ «Плавлені сири» укладений договір оренди земельної ділянки від 14.01.2002 № 5/02. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.09.2021 № 273418696, право оренди земельної ділянки припинено 09.04.2020. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.09.2021 № 273418696 право приватної власності на нежитлові будівлі по [ADDRESS] зареєстроване : 1. 28.12.2017 за ТОВ «Сантех-Імпорт» на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2014 № 2374 приміщення : -літ. «Е-1» загальною площею 185,3 кв.м., літ. «Р-1» загальною площею 133,9 кв.м., літ. «В-1» загальною площею 1759,0 кв.м, літ. «Б-1» загальною площею 1392,1 кв.м, літ. «И-1» загальною площею 12,9 кв.м, літ. «У-1» загальною площею 36,6 кв.м, літ. «Л-1» загальною площею 19,6 кв.м, літ. Ф-1» загальною площею 19,6 кв.м, літ. «К'-І» загальною площею 47,1 кв.м, літ. «Ж-1» загальною площею 22,0 кв.м, літ. «П-1» загальною площею 30,6 кв.м, літ. «ІД-1» загальною площею 129,5 кв.м, літ. Т-1» загальною площею 76,1 кв.м, літ. «Х-2» загальною площею 258,9 кв.м, нежитлові приміщення напівпідвалу № 3-11, І, 1-го поверху № 1-5 загальною площею 482,8 кв.м. в літ. «С-1»; літ. «Д-4» загальною площею 7124,8 кв.м., літ. «Е'-1» загальною площею 563,6 кв.м., нежитлові приміщення підвалу №1,2; 1-го поверху № 6-14 загальною площею 206,8 кв.м в літ. «С-1»; 2. 29.12.2017 зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2017 № 4890 приміщення літ. «А-1» загальною площею 979,1 кв.м . Згідно з п. 2 договору купівлі-продажу від 23.12.2014 № 2374, нежитлові будівлі, право власності на які зареєстроване за ТОВ «Сантех-Імпорт», розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 6310137900:12:013:0005. Нежитлова будівля літ. «А-1», право власності на яку зареєстроване за [PERSON] , також розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 6310137900:12:013:0005, що підтверджується п. 1 договору купівлі-продажу від 29.12.2017 № 4890. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.07.2021 № НВ-0007180722021 земельна ділянка площею 2,5493 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005) зареєстрована у Державному земельному кадастрі 15.12.2014. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код ЦВПЗ 11.02). Форма власності - комунальна. Отже, вказана земельна ділянка площею 2,5493 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005) перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.07.2021 № НВ-0007180722021 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.09.2021 № 273414763. У період з 01.10.2020 по 31.07.2021 земельна ділянка площею 2,5493 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005) використовувалась ТОВ «Сантех-Імпорт» та [PERSON] без документів, що посвідчують право власності або право користування. За інформацією ГУ ДПС у Харківській області від 15.07.2021 № 18020/5/20-40-24-14-24 [PERSON] грошові зобов`язання за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:12:013:05 у вигляді орендної плати з фізичних осіб або земельного податку з фізичних осіб не декларує та не сплачує. В зв`язку з несплатою за користування земельною ділянкою у період з 01.10.2020 по 31.07.2021, [PERSON] зберегла за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою - грошові кошти. Згідно з розрахунком, ТОВ «Сантех-Імпорт» та [PERSON] зберегли кошти за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за період з 01.10.2020 по 31.07.2021 у сумі 1226263,90 грн. Загальна площа об`єктів нерухомого майна, право власності на які зареєстроване за землекористувачами, складає 12501,2 кв.м (ТОВ «Сантех-Імпорт) + 929,1 кв.м ( [PERSON] ) = 13480,3 кв.м. Для встановлення долі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні [PERSON] позивач застосував наступну пропорцію: 25493 кв.м (S земельної ділянки) * 979,1 кв.м ( [PERSON] ) / 13480,3 кв.м (загальна S об`єктів нерухомого майна) = 1851,61 кв.м. [PERSON] використовує 7,3% вказаної земельної ділянки, виходячи з наступного: 1851,61 кв.м * 100% / 25493 кв.м = 7,3%. Отже, розмір частки безпідставно збережених [PERSON] коштів становить 89517,26 грн (1226263,90 грн * 7,3% / 100%). 29.09.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.77-78). 14.02.2022 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] в особі представника адвоката Жукової Валентини Михайлівни, яка діє на підставі ордеру, в якому сторона позивача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 979,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З метою оформлення права користування земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування вищевказаного об`єкту нерухомого майна [PERSON] звернулась до Харківської міської ради про розгляд питання щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 6310137900:12:013:0005. На даний час дозвіл Харківської міської ради про поділ вказаної земельної ділянки не отримано у зв`язку з відмовою власника об`єктів нерухомого майна ТОВ «Сантех-Імпорт» надати дозвіл на поділ. [PERSON] не здійснює користування земельною ділянкою площею 2,5493 га кадастровий номер 6310137900:12:013:0005, та не має доступу до вищевказаної земельної ділянки, оскільки такий доступ повністю закрито ТОВ «Сантех-Імпорт». Відповідач вважає неналежними та недопустимими доказами у розумінні статей 77-79 ЦПК України розрахунки, які надані позивачем на підтвердження заявленої до стягнення суми, оскільки, крім іншого, жодним нормативним документом не передбачено розрахунку на несформовану земельну ділянку під об`єктом нерухомого майна загальною площею 979,1 кв.м без встановлення меж користування земельною ділянкою, лише на підставі акту обстеження, в якому не вказано місце знаходження об`єкту нерухомого майна, межі та фактичне користування. Оскільки поділ земельної ділянки кадастровий номер 6310137900:12:013:0005 не було здійснено, не виготовлено технічну документацію, не встановлено межі користування земельною ділянкою під нежитловою будівлею літ. «А-1» загальною площею 979,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у приватній власності відповідача, не можна стверджувати, що дана земельна ділянка є сформованим об`єктом цивільних прав. Позивачем не надано доказів, яким чином він здійснював розрахунки на несформовану земельну ділянку, з якої саме площі користування здійснювався розрахунок. Акт обстеження земельної ділянки від 03.08.2021 є неналежним доказом, оскільки він складений одноособово, особою, яка не є сертифікованим інженером-геодезистом, інженером-землевпорядником, оскільки не включена до відповідних Державних реєстрів. Акт не містить будь-якої інформації щодо техніки, яка використовувалась під час складання додатків до акту (плана - схеми), і з фотокарток взагалі не вбачається належності зображених на них об`єктів (а.с.105-108). Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався. 08.09.2022 ухвалою суду залишено без задоволення заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Жукової В.М. про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача Жилка С.Е. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини і доводи, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Жукова В.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини і доводи, викладені у відзиві на позов . Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, право приватної власності на нежитлові будівлі по [ADDRESS] зареєстроване : - літ. «Е-1» загальною площею 185,3 кв.м., літ. «Р-1» загальною площею 133,9 кв.м., літ. «В-1» загальною площею 1759,0 кв.м, літ. «Б-1» загальною площею 1392,1 кв.м, літ. «И-1» загальною площею 12,9 кв.м, літ. «У-1» загальною площею 36,6 кв.м, літ. «Л-1» загальною площею 19,6 кв.м, літ. Ф-1» загальною площею 19,6 кв.м, літ. «К'-І» загальною площею 47,1 кв.м, літ. «Ж-1» загальною площею 22,0 кв.м, літ. «П-1» загальною площею 30,6 кв.м, літ. «ІД-1» загальною площею 129,5 кв.м, літ. Т-1» загальною площею 76,1 кв.м, літ. «Х-2» загальною площею258,9 кв.м, нежитлові приміщення напівпідвалу № 3-11, І, 1-го поверху № 1-5 загальною площею 482,8 кв.м. в літ. «С-1» зареєстроване з 28.12.2017 за ТОВ «Сантех-Імпорт» на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2014 № 2374; - літ. «Д-4» загальною площею 7124,8 кв.м., літ. «Е'-1» загальною площею 563,6 кв.м., нежитлові приміщення підвалу №1,2; 1-го поверху № 6-14 загальною площею 206,8 кв.м в літ. «С-1», зареєстроване 23.12.2014 за ТОВ «Сантех-Імпорт» на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2014 № 2374. - літ. «А-1» загальною площею 979,1 кв.м з 29.12.2017 зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2017 № 4890, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.09.2021 № 273418696, копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.12.2014 р. № 2374, копією договору купівлі-продажу від 29.12.2017 р. № 4890 (а.с.28-51). 10.01.2002 року між Харківською міською радою та Акціонерним товариством закритого типу Харківська виробничо-технічна база «Молпром» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у виконавчому комітеті Харківської міської ради від 14.01.2002 року №4/02 (далі Договір від 14.01.2002 року №4/02), на підставі якого орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.11.2001 № 2213, надав, а орендар прийняв у спільне тимчасове платне користування на умовах оренди визначену частку на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 1,8490 га, в тому числі: ріллі- га, багаторічних насаджень га, сіножатей га, пасовищ га, лісів га, під забудовою га, інших угідь 1,8490 га, згідно з планом земельної ділянки, що додається. Земельна ділянка надається у спільне тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 01.06.2026 для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, виробничого холодильного корпусу, складських корпусів та допоміжних будівель і споруд (а.с.52-54). Відповідно до акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 17.02.2017 р. № 44/17 (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005) земельна ділянка, яка була у користуванні Акціонерного товариства закритого типу Харківська виробничо-технічна база «Молпром» згідно з Договором від 14.01.2002 року №4/02 строком до 01.06.2026 року прийнята орендодавцем до земель запасу міста. Даний акт складено в односторонньому порядку у зв`язку з припиненням юридичної особи орендаря. Інше речове право припинено 12.01.2017 року(а.с.55). Також, 09.01.2002 року між Харківською міською радою та Закритим акціонерним товариством «Плавлені сири» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у виконавчому комітеті Харківської міської ради від 14.01.2002 року №5/02 (надалі Договір від 14.01.2002 року №5/02), на підставі якого орендодавець, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.11.2001 № 2213, надав, а орендар прийняв у спільне тимчасове платне користування на умовах оренди визначену частку на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,7003 га, в тому числі: ріллі- га, багаторічних насаджень га, сіножатей га, пасовищ га, лісів га, під забудовою га, інших угідь 0,7003 га, згідно з планом земельної ділянки, що додається. Земельна ділянка надається у спільне тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 01.06.2026 для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, виробничого холодильного корпусу, складських корпусів та допоміжних будівель і споруд (п.1.2. Договору) (а.с.56-58). Відповідно до акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 27.03.2020 р. № 94/20 (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005 загальна площа 2,5493 га) земельна ділянка, яка була у користуванні Закритого акціонерного товариства «Плавлені сири» згідно з Договором від 14.01.2002 року №5/02 строком до 01.06.2026 року прийнята орендодавцем до земель запасу міста. Цей акт складено в односторонньому порядку у зв`язку з ліквідацією юридичної особи орендаря (а.с.59). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.07.2021 року №НВ-0007180722021 земельна ділянка площею 2,5493 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005) сформована як об`єкт цивільних прав 15.12.2014. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код ЦВПЗ 11.02.). Форма власності - комунальна (а.с.61-63). Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.07.2021 № НВ-0007180722021 про земельну ділянку площею 2,5493 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005). Актом обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005) від 03.08.2021 встановлено, що відповідна земельна ділянка огороджена, доступ обмежений, використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, право власності на які зареєстроване за ТОВ «Сантех-Імпорт» та [PERSON] (а.с.69-72). Відповідач [PERSON] є власником нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 979,1 кв.м за адресоюю: [ADDRESS] ) на підставі договору купівлі-продажу р. № 4890, посвідченого 29.12.2017 приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко Н.Ю., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.109). 06.12.2019 [PERSON] звернулась до Харківської міської ради із заявою про продовження розгляду питання про надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310137900:12:013:0005, площею 2Є,5493 га (а.с.110). Відомостей щодо розгляду Харківською міською радою даної заяви сторони не надали та матеріали справи таких доказів не містять. З листа ГУ ДПС у Харківській області вбачається, що [PERSON] за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310137900:12:013:0005 грошові зобов`язання у вигляді орендної плати з фізичних осіб або земельного податку з фізичних осіб не декларує та не сплачує (а.с.60). Відповідно до складеного розрахунку, за період з 01.10.2020 по 31.07.2021 розмір безпідставно збережених [PERSON] , ТОВ «Сантех-Імпорт» коштів складає 1226263,90 грн (а.с.68). Предметом позову у цій справі є стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати, що становить 89517,26 грн, за користування відповідачем земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів на неї, на підставі статей 1212-1214 ЦК України. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно із статтею 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15). Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17. [PERSON] набула право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 979,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що розташована на земельній ділянці площею 2,5493 га кадастровий номер 6310137900:12:013:0005 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «Сантех-Імпорт», посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко Н.Ю. 29.12.2017 р. № 4890. З урахуванням положень статей 120, 125 ЗК України та статті 1212 ЦК України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2020 у справі №922/4073/19. Відповідно до положень ч. 1 ст. 377 ЦК України, частин 1,2 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» (в редакціях, чинних на момент набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомості) у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходять права на земельну ділянку, на якій вказане майно розміщене, у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. Земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. У п.5.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №922/510/19 зазначено, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною другою статті 120 ЗК України. Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, пункт 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц). З моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц). Разом з тим, позивачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що станом на момент набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомості - нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 979,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 6310137900:12:013:0005, договір оренди земельної ділянки від 10.01.2002, укладений з ТЗТ «Харківська виробничо-технічна база «Молпром» строком дії до 01.06.2026 та договір оренди земельної ділянки від 09.01.2022, укладений з ЗАТ «Плавлені сири» строком дії до 01.06.2026, припинили свою дію, розірвані чи визнані у встановленому законом порядку недійсними. Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що договори оренди земельної ділянки від 09.01.2002 та від 10.01.2002, укладені позивачем з ЗАТ «Плавлені сири» та з АТ «Харківська виробничо-технічна база «Молпром», на момент набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 6310137900:12:013:0005, припинили дію, то вони продовжують діяти на тих самих умовах і в тому самому обсязі для відповідача, як нового власника нерухомого майна, а отже відповідні обставини виключають можливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України, позаяк у наведеному випадку не йдеться про набуття або збереження майна за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала, що є однією з обов`язкових ознак кондикційних зобов`язань. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі № 904/5968/19 та в п.5.9 ухвали Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №922/2059/20. Також суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3, 4 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.01.2019 у справах №922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, в яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою Харківська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові. В акті обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005) зазначено, що обстеженням встановлено, що земельна ділянка площею 2,5493га використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, право власності на які зареєстроване за ТОВ «Сантех-Імпорт» та [PERSON] . До акту обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005), надано план-схему, з якого не вбачається, що він є додатком до акту обстеження. Крім того, з вказаного плану-схеми не вбачається, щодо якої земельної ділянки він складений (відсутній кадастровий номер земельної ділянки та її площа); масштаб, в якому складений цей план; місце розташування земельної ділянки; відсутній опис меж земельної ділянки, опис об`єктів, які розташовані на цій земельній ділянці, їх координати та місце розташування тощо. Суд зауважує, що чинним законодавством України не передбачено формування земельних ділянок на підставі актів огляду земельних ділянок, які не є документацією землеустрою. Тобто, земельна ділянка за користування якої просить позивач стягнути орендну плату визначена позивачем площею 929,1 кв.м, не має ні визначених меж, ні кадастрового номеру, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, тому не може вважатися сформованою земельною ділянкою в розумінні статті 79-1 ЗК України. Крім того, суд зазначає, що визначити розмір безпідставно збережених коштів відповідачем пропорційно розміру належного йому на праві власності нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137900:12:013:0005), за формулою, визначеною позивачем, не видається за можливе, з наступних підстав. Згідно з пунктом «д» частини 1 статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 3 статті 157 ЗК України). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 (далі - Порядок №284). Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував фактичний розмір недоотриманої орендної плати в сумі 89517,26 грн, визначений на підставі розрахунку Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-81, 89, 228, 229, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів. Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 ПК України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель»). Ураховуючи наведене, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки. Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №639/5391/19. За таких обставин, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення комісією міської ради розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності. Суд зазначає, що вказаний висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, яким неодноразово зазначалося, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №646/4546/19, від 28.09.2020 у справі №922/4073/19, від 24.09.2020 у справі № 922/3616/19, від 12.06.2019 у справі №922/902/18, від 08.08.2019 у справі №922/1276/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 у справі №922/3607/18). Матеріали справи не містять технічну документацію з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки орієнтовною площею 929,1 кв.м. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати не містить жодних даних щодо технічної документації земельної ділянки та Витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 929,1 кв.м, що свідчить про недоведеність позивачем своїх вимог. З огляду на викладене у сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн (а.с.15). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покладає понесені позивачем витрати на позивача.

Outcome: dismissed