Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

07.09.2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 7945,17 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.06.2020 року Суворовським районним судом міста Одеси був прийнятий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНФОКС» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2306,96 гривень. Проте, 02.11.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси було задоволено заяву боржника, зазначений наказ скасовано з підстав того, що [PERSON] не являється споживачем житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] , який в свою чергу надав суду копію договору дарування з якого вбачається, що власником 2/9 частки вищезазначеного житлового будинку є [PERSON] та роз`яснено стягувачу про можливість розглянути визначені вимоги у порядку позовного провадження. Відповідач є споживачем філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № [NUMBER] . Позивач надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за які він у відповідності з п.п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розрахуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок водоканалу. Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювались відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року та затверджених тарифів, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами. [PERSON] плату за надані послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 7945,17 гривень за період з 01.02.2019 року по 31.12.2021 рік, що підтверджується розрахунком суми боргу. Відповідач не сплачує у добровільному порядку заборгованість за надані послуги. Ухвалою від 28 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» не забезпечив явку свого представника до судового засідання. Заявою представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справу судовою повісткою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На підставі ч.3\~ст. 130 ЦПК України,\~суд вважає\~що [PERSON] \~ належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи 15.11.2022\~року.\~Відзиву від\~відповідача на\~позов до\~суду не\~надходило,\~як і\~будь-яких\~клопотань і\~заяв. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши представлені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновків, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено, що\~\~ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» здійснює послуги водопостачання та водовідведення за адресою: м.Одеса, пров. Баркасний, 1. Відповідач [PERSON] є власником 2/9 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , саме на нього відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Це підтверджується матеріалами справи, зокрема копією договору дарування від 30 листопада 2016 року, розрахунком заборгованості. Згідно з\~ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~- послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті.\~Статтею 22 цього Закону\~передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 4.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190\~(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). Пунктом 3.2 Правил передбачено, що водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем - не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги. Тобто, відповідач отримує надані позивачем послуги, а позивач надав та продовжує надавати вказані послуги, матеріали справи не містять звернення відповідача у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, висновки яких враховуються судом на підставі ч.6\~ст. 263 ЦПК України, по даній справі. Статтею 162 ЖК України\~передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. ст.\~626,\~629 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»\~особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2статті 14), надаються такі гарантовані державою пільги, передбачені зокрема п. 11 частини 1 статті 20. Відповідно до п. 11 ч. 1\~ст. 20 цього Закону\~особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв`язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] за надані послуги грошові кошти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 7945,17 грн. за період з 01.02.2019 року по 31.12.2021 року. Це підтверджується розрахунком заборгованості, наданим суду позивачем. Доказів неправильності розрахунку заборгованості, відповідачем суду не надано. Згідно ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів;\~\~показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звільнений від сплати судових витрат.

Outcome: approved