Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою в порядку окремого провадження, просить визнати безвісно відсутнім з 21 вересня 2014 року [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . Заява надійшла до суду 15 вересня 2022 року, згідно відмітки на конверті здана на пошту 30 серпня 2022 року. Заявник посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . Вони проживали разом у місті Краснодоні Луганської області. У червні 2014 року заявник з дочкою виїхали до Білорусі, а чоловік залишився. Фактично вони припинили шлюбні відносини і домовились про те, що чоловік буде добровільно висилати кошти на утримання дитини. Після цього чоловік декілька разів надсилав матеріальну допомогу та був на зв`язку. 21 вересня 2014 року він останній раз вислав аліменти на утримання дитини, після чого зв`язок з ним припинився, він зник і не надає відомості про себе до теперішнього часу. Заяву подано за останнім відомим місцем проживання [PERSON] . Заявник зазначає, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім потрібно для реалізації прав та інтересів дитини, які зараз обмежені, отримання дитиною допомоги по втраті годувальника та інших пільг. За змістом поданої заяви [PERSON] просить розглянути справу без її участі, оскільки вона проживає за межами України. Відповідно до положень статті 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З доданих до заяви матеріалів видно, що [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням суду Світлогорського району Гомельської області Республіки Білорусь від 20 лютого 2017 року, рішенням цього ж суду від 21 грудня 2018 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25 відсотків заробітку та/або іншого доходу, починаючи з 13 червня 2018 року і до повноліття дитини (а.с.6-7). З тексту рішення суду про стягнення аліментів видно, що [PERSON] обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини з 21 вересня 2014 року. Постановою державного виконавця Сорокинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Тейкіним О.М. відкрито виконавче провадження ВП №59463274 з виконання виконавчого листа № 426/3328/19, виданого 20 червня 2019 року Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25 відсотків заробітку та/або іншого доходу, починаючи з 13 червня 2018 року і до повноліття дитини (а.с.13). Довідкою державного виконавця від 03 листопада 2020 року підтверджується, що за виконавчим листом № 426/3328/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , пред`явленим до примусового виконання 04 липня 2019 року, наявна заборгованість станом на 01 листопада 2020 року у розмірі 40 891 грн 75 коп (а.с.16). Сватівським районним відділом поліції ГУНП в Луганській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020135550000199 від 22 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, було встановлено, що [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , не попереджений про кримінальну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини. Кримінальне провадження закрито постановою від 29 квітня 2021 року у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України (а.с.14-15). Місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, тому наразі неможливо зробити запити згідно частини 1 статті 307 ЦПК України у відповідні організації за останнім місцем проживання [PERSON] (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо зниклої особи. З тих самих підстав неможливо надання відповідних документів заявником, яка фактично проживає за кордоном. Національною соціальною сервісною службою України на запит суду надано відповідь, за змістом якої станом на 26 вересня 2022 року відсутня інформація про [PERSON] , [INFO] , у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (а.с.29). Зазначені письмові докази підтверджують факт відсутності [PERSON] за місцем постійного проживання протягом більше одного року. Будь-яких даних чи доказів, які спростовують цей факт, судом не отримано. Про безвісну відсутність [PERSON] повідомлено його колишньою дружиною і матір`ю його дитини - [PERSON] , яка отримала останні відомості від чоловіка 21 вересня 2014 року. Тому початком безвісної відсутності [PERSON] слід вважати 21 вересня 2014 року.

Outcome: approved