Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 липня 2006 року уклав шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис за №04. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та систематичні сварки, які виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин. Постійні сварки в сім`ї призвели до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного, внаслідок чого вони припинили спільне проживання та проживають окремо. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Збереження шлюбу вважає недоречним і відновлювати подружні стосунки із відповідачкою не бажає, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Зважаючи на те, що їх шлюб існує формально, позивач просив шлюб розірвати, а неповнолітнього сина [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати разом з ним, а неповнолітню доньку [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати із відповідачкою. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21 червня 2022 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. У своєму поясненні посилався на обставини викладені у позовній заяві. Також додав, що між ним та відповідачкою останніми роками часто виникали сварки з різних побутових питань, через що вони припинили сімейні відносини, які відновлювати не бажає, тому просив шлюб розірвати. Оскільки він та відповідачка дійшли згоди щодо виховання дітей, то просив суд визначити місце проживання сина [PERSON] разом із ним, а місце проживання доньки [PERSON] разом із відповідачкою. Відповідачка [PERSON] під час судового засідання обставини наведені у позовній заяві не оспорювала. На примирення не згідна, оскільки їх шлюб є формальним. Вона не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення сина проживати з позивачем. Водночас просила залишити проживати доньку [PERSON] разом із нею. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. З урахуванням пояснень учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони, 20 липня 2006 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис за №04. Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у зв`язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним, так як у цьому сторони не зацікавлені та з даного приводу сторонами клопотання не заявлялося. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо такого з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дітей. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Виходячи з пояснень сторін та доказів які містять матеріали справи, спір між сторонами з приводу залишення неповнолітнього сина після розірвання шлюбу разом з позивачем відсутній. Тому, суд вважає, що після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити проживати із позивачем, а неповнолітню доньку [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити проживати із відповідачкою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує позицію позивача, який просив залишити за ним витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 56, 105, 112,113, 180-182 СК України,

Outcome: approved