Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У вересні 2022 року Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району як орган опіки та піклування в інтересах [PERSON] , [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначивши про те, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 13.07.2021 перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Відомомості про батька [PERSON] внесені за вказівкою матері відповідно до ст.135 СК України. Діти проживали разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 07.06.2021 до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради звернулася [PERSON] , сусідка [PERSON] , з заявою про вжиття заходів по відношенню до матері дітей, оскільки остання зловживає алкоголем, не працює, не займається вихованням дітей, діти не відвідують дошкольний навчальний заклад. 19.06.2021 о 18 год. 00 хв. за актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку діти були доставлені до КНП «Міська дитяча лікарня №1». При огляді дітей на приймальному відділенні черговим лікарем виявлено у дітей садна по всьому тілу. З 07.07.2021 діти переведені до «Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», де перебувають дотепер. З матір`ю дітей проводилась бесіда, в ході якої вона виявила бажання повернути дітей. Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, двічі здійснювались виходи за місцем проживання дитини, у тому числі з Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за попередньою домовленістю з матір`ю, проте потрапити до помешкання не виявилось можливим. У телефонній розмові [PERSON] повідомила, що перебуває у лікарні, оскільки її співмешканець зломав їй ребра. 28.07.2021 Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснено вихід за місцем проживання [PERSON] та обстежені її умови проживання, встановлено, що в квартирі є необхідна побутова техніка та меблі, проте спостерігались таргани, у молодшої дитини відсутнє окреме місця для сну. 03.08.2021 [PERSON] зверталась до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявою про повернення дітей в родину. Питання доцільності або недоцільності повернення малолітніх дітей в родину [PERSON] розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної адмністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району. Під час першого засідання 12.08.2021 [PERSON] пояснила, що в день, коли забрали її дітей, вона вживала алкогольні напої біля магазину поруч з її домівкою, потім прийшов співмешканець та влаштував бійку. Повідомила, що пісял цього також були випадки коли вона викликала поліцію через насилля по відношенню до неї зі сторони співмешканця, який має судимість за це та на розгляді в суді відносно нього перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням його у вживанні наркотичних препаратів. Також повідомила, що працевлаштувалась до супермаркету «Варус», довідку про доходи зможе надати наприкинці серпня 2021 року. В подальшому [PERSON] на засідання комісії не з`явилась. За підсумками засідань, з урахуванням наявних документів, відсутність інформації щодо доходів [PERSON] , враховуючи спосіб життя, який веде [PERSON] , що створює загрозу життю і здоров`ю дітей, її поведінку, що свідчить про те, що остання ухиляється від виконання батьківських обов`язків, комісія дійшла висновку про недоцільність повернення дітей в родину матері та наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України та направлення до суду матеріалів та позову про позбавлення її батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON] , [PERSON] та стягнення аліментів на їх утримання. Так позивач зазначив про те, що [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, який сьворює загрозу життю та здорорв`ю дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується із дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дитям доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. З урахуваням викладеного, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх сукупних доходів, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання; учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 07 липня 2022 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Дерев`янок І.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з урахуванням того, що відповідач опинилась у складних життєвих обставнах, які вплинули на її сімейні відносини та можливість виконувати батьківські обов`язки по вихованню дітей. Проте наразі [PERSON] прикладає максимум зусиль для добросовісного виконання своїх батьківських обов`язків, приділяє увагу дітям, виправилась, здійснила заходи по зміні неналежних умов для дітей. Відповідач прагне мати можливість спілкуватися з дітьми, цікавиться їх долею, навчанням та станом здоров`я, тобто фактично виконує свої батьківські обов`язки наскільки це зараз можливо. Вказує, що матір має тісний зв`язок із дітьми, які в свою чергу, також хочуть проживати із матір`ю, вважає, що обставин, які перешкоджають поверненню дітей до матері немає. Ухвалою суду від 12 липня 2022 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Дерев`янко І.О. витребувано у Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолініх [PERSON] , [PERSON] 24 жовтня 2022 року на виконання ухвади суду від 12 липня 2022 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради від 18.10.2022 №01-10/998. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, оскільки обставини, які стали підставою для звернення до суду із вказаним позовом продовжують існувати, позитивних змін у поведінці матері не встановлено, питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітею [PERSON] та [PERSON] повторно розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району за результатми якого складено висновок від 18.10.2022 №01-10/998 згідно якого комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Дерев`янко І.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. [PERSON] пояснила, що зазначена ситуація сталася через те, що вона потрапила у тяжкі життєві обставини, що обумовили певні труднощі у вихованні дітей, проте своїх дітей вона любить та хоче щоб вони проживали разом з нею. Зазначила, що вона працює не офіційно, а тому не може надати довідку про свої доходи. Проживає разом зі співмешканцем, який також працює неофіційно на будівництві та надає їй матеріальну допомогу. З приводу невідвідування дітей за час їх перебування у дитячому будинку зазначила, що не мала такої можливості через карантинні обмеження, встановлені у зв`язку із поширенням короновірусної інфекції, а також не хотіла травмувати дітей, оскільки не мала можливості забрати їх додому, а після того, як розпочалася війна та діти були евакуйовані вона не знає де вони знаходяться і у неї не має жодного зв`язку з ними та вона не знає як його відшукати. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 27.12.2017 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації наданої Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на запит служби (управління) у справах дітей по Вознесенівському району Запорізької міської ради державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] батьками вказані: [PERSON] і [PERSON] . З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підстверджується свідоцтвом про смерті серії [NUMBER] від 19.10.2019. 07.06.2021 до Відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надйшла письмова заява [PERSON] про вжиття заходів до її сусідки [PERSON] , яка зловживає спірними напоями, не займається вихованням дітей, діти не відвідують дошкільного закладу, водить до себе чоловіків з якими вживає спиртні напої та влаштовує бійки. Згідно Актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 19.06.2021 [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2017 року народження, були виявлені 19.06.2021 біля магазину по [ADDRESS] , та доставлені до КНП «Міська дитяча лікарня №1». Згідно з листом КНП «Міська дитяча лікарня №1» від 22.06.2021 №01-26/282 при огляді дітей на приймальному відділенні черговим лікарем виявлено садна по всьому тілу. Відповідно до психолого-педагогічних характеристик дітей, виданих ДНЗ №155 «Калинка» від 22.06.2021 №01.15/102 та 01.15/103, діти дошкільний заклад відвідували всього 14 днів, остання дата відвідання - 31.01.2020. [PERSON] емоційно нестабільна дитина, проявляються часті зміни емоційних станів: тривоги, страху, смутку, інтересу. [PERSON] на різні прояви, слова, вчинки реагує знервовано, плаче. Згідно повідомлення КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР від 30.08.2022 №05 [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження, перебувають у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР 07.07.2021 по теперішній час Мати дітей [PERSON] на прийому у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради висловлювала бажання повернути дітей в свою родину. На профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, що підтверджується Наказом № 646 від 13.07.2021 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Наказом № 647 від 13.07.2021. Відділом по Вознесенівському району служби (управління у справах дітей Запорізької міської ради спільно з Запорізьким міським цеі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснений вихід за місцем проживання [PERSON] та обстежені її умови проживання. Згідно Акту обстеження умов проживання від 28.07.2021 встановлено, що в квартирі є необхідна побутова техніка, меблі, проте спостерігались таргани. У молодшої дитини відсутнє місце для сну. 03.08.2021 [PERSON] звернулась до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявою про повернення дітей в її родину. Питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 12.08.2022. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний висновок від № 01/01-33/0761 від 15.09.2021. Згідно зі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З метою всебічного, повного з`ясування обставин справи ухвалою суду від 12 липня 2022 року було витребувано від органу Опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 29.08.2022 повторно здійснено вихід за місце проживання [PERSON] . Згідно з Актом обстеження умов проживання від 29.08.2022 за результатами виходу встановлено, що окремих місць для сну дітей немає, є деякі дитячі речі, продуктів обмаль, письмового столу для дітей немає, в санвузлі несправний бачок унітазу, душова лійка не під`єднана ло шлангу, лежить окремо. Відповідно інформації наданої КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» від 30.08.2022 №05, малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають в установі з 07.07.2021 по теперішній час. Наразі у зв`язку із воєнними діями діти евакуйовані до Львівської області. За час перебування у закладі мати дітей не відвувала жодного разу, умовами проживання, станом здоров`я, нагальними потребами дітей не цікавилась, матеріальної підтримки не надавала. За весь час зафіксовано один телефонний дзвідок 17.05.2022 від жінки, яка виявилася матір`ю [PERSON] та [PERSON] , якій була надана інформація щодо дітей, їхнього стану здоров`я та роз`яснено умови відвідувань. Пісял цього ані усних, ані писмьмових запитів щодо дітей від батьків чи інших зацікввлених осбі на адресу закладу не надходило. Відповідно до листа КНП «Міська клінічна лікарня №1» від 17.08.2022 №729/01-26 діти перебували у закладі з 19.06.2021 по 07.07.2021 за актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. За час перебування дітей у закладі їх мати відвідувала одноразово 26.06.2021, передала 2 яблука, 1 упаковку бубликів, 2 пачки печива, 2 пака соку по 200 гр., 2 пари капців. Більше мати станом дітей не цікавилась, з лікарями та аміністрацією не спілкувалась, матенринську любов та турботу по выдношенню до дітей не виявляла. Ліками та харчуванням діти забезпечувались з фонду лікарні. Згідно листа Запорізького міського центру соціальних служб від 01.09.2022 № 1151/03-01 спеціалістами відділу соціальної роботи Запорізького міського центру соціальних служ 29.08.2022 був здійснений вихід за місце проживання [PERSON] та обстежені її умови проживання. Встановлено, що родина проживає в двокімнатній квартирі, санітарно-гігієнічні норми задовільні. Для дітей відсутні окремі спальні місця, дитяча кімната не облаштована для дітей, наявні лише дитячі речі та іграшки. Під час бесіди з [PERSON] встановлено, що її батьківський потенціал на низькому рівні, має бажання забрати дітей додому. Крім цього, встановлено, що [PERSON] має борг за сплату житлово-комунальних послуг загальним розміром 95 762 гривні., а саме: 77 978,88 грн. за спожиті послуги з теплопостачання, що підтверджується листом Концерну «міські теплові мережі» від 05.10.2022 №4782/42-7854; 14 508,06 грн. за спожиті послуги з холодного водопостачання, що підтверджується листом КП «Водоканал» від 03.10.2022 №4078/22/08; 3 185,74 грн. за послуги з постачання електричної енергії, у зв`язку з чим, 11.10.2021 року помешкання відключене від постачання електричної енергі, що підтверджується листом ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" від 03.10.2022 №16853. Питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , повторно розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 08.09.2022. За результатами засідання, враховуючи відсутність позитивних змін у ставленні [PERSON] до виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до її дітей, документальних підтверджень наявності у неї доходу, який би дозволив утримувати та забезпечувати всім необхідним двох дітей, а також належних умов для для проживання, виховання та розвитку дітей за місцем її проживання, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських проав по відношенню до малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 165 СК України, правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 цієї ж Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; подруге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдужливо ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що діти вже понад рік перебувають у спеціалізованому будинку дитини «Сонечко» проте за цей час [PERSON] не вияавляла до дітей батьківського піклування, не цікавилась їх станом зоров`я, їх долею, не надавала матеріальної підтримки. Доводи [PERSON] про те, що вона не знає де на даний час перебувають її діти, а тому не має можливості з ними хоча би поспікуватися не заслуговують на увагу та спростовуються поясненнями представника [PERSON] - адвоката Дерев`нко І.О. наданими у судовому засіданні, з яких вбачається, що [PERSON] з власної ініціативи телефонувала до дитячого будинку у якому на даний час знаходяться малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та їй повідомили, що діти перебувають у доброму, як фізичному та моральному стані, що навпаки свідчить про те, що [PERSON] не проявляє жодного інтересу до своїх дітей. Також адвокат Дерев`нко І.О. зазначила про те, що [PERSON] не зверталась до неї з проханням дізнатися місцезнаходження дітей та віднайти можливість з ними поспілкуватися. Доказів, які би свідчили про позитивні зміну у родинні [PERSON] та вжиття нею конретних заходів, які свідчили про її прагнення повернути дітей у родину, суду надано не було. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що працює прибиральнецею, проте надати довіку про доходи не має можливості оскільки працює не офіційно. У судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , [INFO] , яки пояснив, що проживає у будинку по сусідству із будинком, де мешкає родина [PERSON] . Зазначив, часто був у гостях в родині [PERSON] , яка постійно піклувалася про своїх дітей. Діти були опрятні та нагодовані. Разом з цим, зазначені свідчення свідка не спростовують доказів наданих позивачем, а належних та допустимих доказів на спростування існування об`єктивних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей відповідачем надано не було і в судовому засіданні не встановлено. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно своїх дітей, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дітей, суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У позові позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на особу або установу на утриманні якої будуть знаходитись діти. Як встановлено судом, станом на час розгляду справи, опіка над дітьми не встановлена і опікуна не призначено. Разом з тим, визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, а за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана неповнолітня дитина, виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] буде неможливим. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей на користь особи або установи, на утриманні якої будуть знаходитися діти, у зв`язку із чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial