Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~08 листопада 2022 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] , у м. Донецьк, матір [PERSON] , 1988 року народження, громадянка України, батько [PERSON] , 1983 року народження, громадянин України. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] у заявниці в м. Донецьку народилася донька [PERSON] . Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України. Для отримання свідоцтва про народження дитини та подальшого оформлення документів на ім`я дитини заявниця звернулася до суду. В судове засідання заявниця не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 113 (арк.с.20). Відповідно до копій паспортів громадян України, заявник [PERSON] , [INFO] та її чоловік [PERSON] , [INFO] , є громадянами України (арк.с.12-13, 14-15). Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 212 від 28.10.2022 року, [PERSON] , яка мешкає у м. Донецьк, у ЦГКБ № 6 м. Донецька народила [INFO] дівчинку вагою 3550 грам. Батьки дитини знаходяться у зареєстрованому шлюбі (арк.с.3). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, обмінної карти пологового будинку ЦГКБ № 6 м. Донецька, у [PERSON] , [INFO] , [INFO] народилася дитина дівчинка (арк.с.6,18-19). Відповідно до досліджених в судовому засіданні фотокарток [PERSON] [INFO] народила дочку (арк.с.7-9). Необхідність встановлення факту, що має юридичне значення (факту народження особи на тимчасово окупованій території України), зумовлена потребою заявника у реєстрації народження доньки та отримання свідоцтва про народження відповідного зразка. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085 р, місто Донецьк є тимчасово окупованою територією України. Правовідносини з приводу встановлення факту, що має юридичне значення, факту народження особи на тимчасово окупованій території України врегульовані положеннями Конституції України, Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), СК України, ЦПК України, Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Закону України\~«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Правилами\~державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (Правила). Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року\~№789-XII дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.\~Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.\~Реєстрація народження дитини засвідчується свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ст.ст.2, 6, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» п.п.1, 2, 3 Розділу І Правил державна реєстрація народження фізичної особи здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження. Відповідно до ст.13 ч.1-4 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.1 Глави 1 Розділу ІІІ Правил визначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.\~Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження.\~Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.\~У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно до п.2 Глави 1 Розділу ІІІ Правил визначено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є:\~а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року №2136;\~б) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545;\~в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545;\~г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545;\~ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності наведених підстав для державної реєстрації народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Відповідно до ст.ст.1, 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Тимчасово окупованою територією визнається і територія АР Крим та м. Севастополя. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.\~Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 4 ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.п.2, 4\~Глави 1 Розділу ІІІ Правил за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ст.293 ч.2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ЦПК України закріплено перелік таких юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження, де серед іншого зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. 8\~Глави 1 Розділу ІІІ Правил\~ державна реєстрації народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішення або будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником. Відповідно до ст.3 Конституції України встановлено права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення. Правова позиція суду та прийняте на її підставі рішення ґрунтуються на тому, що згідно норм Конституції України та наведених положень законів забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим. Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян, в тому числі права на\~проведення державної реєстрації актів цивільного стану як офіційного визнання і підтвердження державою фактів, з якими пов`язується подальше виникнення в громадян певних цивільних прав і обов`язків,\~реалізація яких залежить від можливості прийняття до уваги фактичних даних, викладених в документах, складених та виданих органами, що діють на тимчасово окупованій території України. В межах розгляду даної цивільної справи, правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для реалізації, є право заявника, як громадянина України, яке є одночасно і його обов`язком, на державну реєстрацію народження своєї дитини доньки [PERSON] , [INFO] , а відтак і забезпечення реалізації дитиною заявника свого права на державну реєстрацію свого народження, на набуття громадянства України за народженням. Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин неможливості прийняття у відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державними органами України, в тому числі органами ДРАЦС України, документів, якими посвідчується факт, дата, місце народження дитини, а також дані про її батьків. При цьому, судом враховано, що, згідно практики ЄСПЛ, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, а саме висновків ЄСПЛ у справах\~проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), а також згідно Консультативного висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) (так званий «намібійський виняток») не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій окупованій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Отже, приймаючи до уваги значення встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника та самої дитини,\~враховуючи, що викладені в наданих заявником документах, виданих на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не діють, фактичні дані не суперечать і повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи і досліджені судом докази в своїй сукупності є достатніми та належними для встановлення юридичного факту, а саме народження [INFO] дитини жіночої статі [PERSON] в м. Донецьк, батьком якої є громадянин України [PERSON] , 1983 року народження, матір`ю громадянка України [PERSON] , 1988 року народження. Відповідно до ст.ст.317, 430 ЦПК України дане рішення суду має бути допущене до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved