Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та рух справи Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Балагурак\~В.В.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявоюакціонерного\~товариства комерційний\~банк « ПРИВАТБАНК » (надалі по тексту банк, АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON] , у якій\~просить стягнути\~з відповідача[PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 03.12.2013 року, укладеним між банком та спадкодавцем [PERSON] в розмірі 7878,48 грн, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зазначив, що [PERSON] звернувся до банку за отриманням банківських послуг, про що підписав заяву б/н від 03.12.2013 року. Своїм підписом у анкеті - заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою Відповідача підтверджується той фак., що він був повністю проінформований про умови кредитування в банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Виконання Відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Розміщені на сайті банку Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку є публічною офертою, за якою банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Відповідач акцептував цю оферту шляхом підписання заяви. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua. Крім того, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Відповідно до умов договору, відповідач отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 15000,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Пунктом 1.1.3.2.3. Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п. 2.1.1.12.3 погашення кредиту погашення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, який розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.11.2020 року. Станом на дату смерті позичальника його заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 03.12.2013\~рокустановить 7878,48 грн., з яких: 7878,48 - заборгованість за тілом кредита, в тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита, 7878,48 - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нараховано комісії. Посилаючись на норми статей 608, 1218, 1219 ЦК України представник позивача стверджує, що заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.12.2013\~рокуувійшла до складу спадщини, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість, як спадкоємиці померлого позичальника [PERSON] . Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.05.2022 року залишено позовну заяву без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 175 ЦПК України. 22.06.2022 року ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, за клопотанням представника позивача, та витребувано у Красилівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] .. 06.10.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Відзив на позов відповідач до суду не подала. Аргументи учасників справи. Позивач подав клопотання витребування доказів копії спадкової справи, про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також клопотання про огляд веб-сайту. Клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача відсутнє, до позовної заяви не надавалось, та до суду не надходило. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала та про причини неявки суд не повідомила. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи 06.02.2013 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 23). Факт звернення позичальника [PERSON] до банку підтверджується наданими позивачем копіями анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] -заява не містить жодної інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку [PERSON] .. У цьому документі зазначено, що [PERSON] згідний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Разом із позовною заявою, крім згаданих копій анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] , позивач подав до суду такі документи: розрахунки заборгованості [PERSON] за договором № б/н від 03.12.2013 року станом на 31.10.2015 року, станом на 30.06.2019 року, станом на 31.12.2020 року та станом на 06.12.2021 року, які містять лише підпис представника банку; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold»; Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису [PERSON] про ознайомлення саме з цими редакціями зазначених документів; копію наказу банку про актуалізацію Умов та правил надання банківських послуг від 08.10.2013 року; копію відомостей з ЄДРПОУ; копію банківської ліцензії; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; витяг із статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»; виписку по рахунку [PERSON] за період з 03.12.2013 року по 08.12.2021 року; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , довідку про видані картки клієнту [PERSON] ; копію паспорта [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 30.11.2020 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький); копію реєстра № gnk202110818_063830 рекомендованих поштових відправлень рекомендованих листів. Претензії кредитора до ГНК, з копією фіскального чека УКРПОШТИ від 30.08.2021 року; копію претензії кредитора № SAMDN52000126699545 від 29.07.2021 року, надіслану до Красилівської державної нотаріальної контори; копію повідомлення державного нотаріуса про реєстрацію претензії кредитора від 29.07.2021 року; копію листа претензії № SAMDN52000126699545 від 19.10.2021 року, адресовану на ім`я [PERSON] . Оглядом веб-сайту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою https://privatbank.ua встановлено, що на момент проведення цього огляду на вказаному сайті за посиланням [INFO] в розділі «Архів договорів» у форматі pdf-файлів розміщені різні версії Умов та Правил надання банківських послуг станом на різні дати періоду з 2013 по 2022 роки. На сторінці номер 12 цього розділу за активним посиланням «Повний договір (актуальний на 01.12.2013)» розміщений доступний для скачування pdf-файл з назвою «Повний_договір_актуальний_на_01.12.2013_р..pdf». У цьому файлі, на 658 сторінках викладені Умови та Правила надання банківських послуг. Дату появи на сайті конкретних версій Умов та Правил надання банківських послуг проведеним судом оглядом достовірно встановити неможливо. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.11.2020 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] помер [INFO] (а.с. 70). Після смерті [PERSON] . Красилівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа до майна померлого № 28/2021. Спадкоємцем по даній справі є дружина [PERSON] [PERSON] , на ім`я якої Красилівською державною нотаріальною конторою 01.06.2022 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом реєстраційний № 1-717, реєстраційний № 1-719, реєстраційний № 1-721, реєстраційний № 1-723. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 29.07.2021 надіслав до Красилівської державної нотаріальної контори претензію кредитора № SAMDN52000126699545, у якій просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7878,48 грн; повідомити банк, чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити банк відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб які такі свідоцтва отримали. Державним нотаріусом 01.06.2022 року за № 658/01-16 повідомлено позивача, що спадщину спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] . Між сторонами виникли правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, нормами Закону України «Про захист прав споживачів», а також Главами 84, 86, 87 ЦК України, Законом України «Про нотаріат». Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Стосовно пред`явлення позову до спадкоємця позивальника Згідно з ст. ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Верховний Суд у постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 615/473/20 вказав, що оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. У вказаній справі Верховний Суд наголосив, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного\~статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18.09.2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29.01.2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19.02.2020 року у справі № 607/98/17, від 04.04.2020 року у справі №2609/30529/12. Згідно з частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається\~з матеріалів\~спадкової справи\~№28/2021\~до майна\~померлого [INFO] [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , якій 01.06.2022 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Відомостей про інших спадкоємців матеріали справи не містять. (а.с.170 - 217). Згідно зі приписами статті 1282 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором\~статті 1281 ЦК України\~щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені\~статтею 1281\~ЦК України\~строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених\~статтею 1281\~ЦК України\~строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018 року у справі № 14-53цс18. Як вбачається з копії спадкової справи №28/2021 до майна померлого [PERSON] , банк звернувся 29.07.2021 року до Красилівської державної нотаріальної контори з претензією кредитора № SAMDN52000126699545 за кредитним договором від 03.12.2013 року до спадкоємців [PERSON] , яка зареєстрована в нотаріальній конторі 04.09.2021 року, тобто, до видачі 01.06.2022 року спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, позивач, пред`явивши вимоги до спадкоємців [PERSON] , у строки встановлені\~статтею 1281\~ЦК України, має право звернутись з даним позовом до суду до спадкоємця боржника, яка прийняла спадщину [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначав, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний детально поінформувати споживача у письмовій формі про усі умови кредитування. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У цьому випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (справа № 342/180/17-ц). У анкеті-заяві від 03.12.2013 року розмір наданого кредитного ліміту не вказано, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про обов`язок повернути кошти і встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначено номеру картки та реквізитів карткового рахунку. Водночас, надані позивачем виписки по особовому рахунку [PERSON] підтверджують користування [PERSON] \~ кредитними коштами. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку [PERSON] слідує, що в тіло кредиту зараховано суму фактично використаних коштів клієнта, в тому числі автоматичні (регулярні) платежі, та погашені за рахунок кредита нараховані відсотки (договірне списання) за рахунок кредитного ліміту. Відповідно до наданих позивачем доказів, договірне списання на сплату автоматичних (регулярних) платежів та погашення за рахунок кредиту нарахованих відсотків за рахунок кредитного ліміту не є умовою кредитного договору, укладеного між позивачем та спадкодавцем [PERSON] . Згідно виписки по особовому рахунку позичальника [PERSON] (а.с. 16-21) сума фактично отриманих [PERSON] коштів в загальній сумі склала 31991 грн. 82 коп. Однак, позичальником було повернуто банку кошти в сумі 37090 грн. 72 коп. Отже, станом на дату смерті [INFO] у [PERSON] заборгованість перед\~банком за\~кредитом з\~фактично отриманих\~та неповернутих\~коштів була відсутня. Для визначення конкретних умов договору позивач посилався на долучені до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНК у, як невід`ємні частини кредитного договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку засвідчені лише підписом представника позивача, підпис Богуславського Р.М.\~ про ознайомлення саме з цими умовами відсутній. Наданий банком Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить лише перелік різних видів кредитних карт «Універсальна» та їх характеристику і не вказує на вид кредитної карти, отриманої відповідачем, та строк її дії. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не надав жодних доказів того, що саме наявні в матеріалах справи Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил мав на увазі [PERSON] , ознайомився і погодивася саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Тому суд позбавлений можливості визначити, чи вказані документи на момент отримання [PERSON] \~ кредитних коштів взагалі містили наведені АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позовній заяві умови, зокрема, щодо строку дії договору, можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів). Вирішуючи цей спір суд враховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (справа №342/180/17-ц). Так, Велика Палата зазначила, що роздруківки із сайту позивача Умов та Правил, Тарифів належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У згаданій справі Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відтак, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору із споживачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотрималося вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви) щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок, на думку Великої Палати, не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Згадані Великою Палатою вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» діяли і на момент підписання анкети - заяви [PERSON] .. Тому суд вважає за можливе у цій справі зробити аналогічний висновок про те, що [PERSON] не узгодив із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» умови щодо нарахування відсотків, неустойки та строку повернення кредиту. Враховуючи, що кредитні кошти, що були фактично отримані [PERSON] - повернуті, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до спадкоємця [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 7878,48 грн. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволені позову відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed