Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

13 червня 2022 року позивач звернувся із вищевказаним позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року справу направлено до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2022 року справу направлено за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В обґрунтування позову позивач вказує, що 04 вересня 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 2204 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2021 року, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім`ї стало відсутність взаєморозуміння. На даний час сторони проживають окремо, не мають спільних інтересів, взаєморозуміння. Сторони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, внаслідок чого позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Спору про місце проживання дитини не мають. Позивач вказує, що внаслідок створення відповідачем перешкод у спілкуванні із дитиною, бажання проживати на тимчасово окупованій території України, політичних поглядів та дій відповідача, вторгнення РФ та тимчасової окупації частини України, співпраці родичів відповідача із незаконними збройними формуваннями збереження шлюбу суперечить його інтересам, просить перевірити викладені обставини на наявність ознак, що мають бути передані до правоохоронних органів. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року заяву адвоката Гришиної Тетяни Анатоліївни про ознайомлення з матеріалами справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в електронному вигляді, внесення даних заявника до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи, переведення в електронну форму процесуальних та інших документів по справі, що надійшли до суду в паперовій формі повернути заявнику без розгляду. 28 жовтня 2022 року судом отримана заява представника відповідача за ордером та договором про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 8/22 від 23 жовтня 2022 року [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, внесення даних заявника до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи, переведення в електронну форму процесуальних та інших документів по справі, що надійшли до суду в паперовій формі, задоволена судом. 07 листопада 2022 року до суду надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну представника відповідача [PERSON] . Клопотання обґрунтоване перебуванням відповідача на тимчасово окупованій території України, ознайомлення з матеріалами справи представника відповідача 31 жовтня 2022 року в електронному вигляді. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказала на згоду відповідача із вимогою позову про розірвання шлюбу. Визнала факти: відсутності ведення сторонами спільного життя; припинення шлюбних відносин з лютого 2021 року; окреме мешкання; відсутність ведення спільного господарства; втрати почуття любові та поваги. Водночас, заперечує проти обставин, наведених у позові щодо інших підстав для розірвання шлюбу, вказаних позивачем, оскільки вони містять образи та наклеп, не підтверджені жодними допустимими доказами. Зазначила, що причиною припинення шлюбних відносин стали дії відповідача, агресивна його поведінка, сварки, зловживання алкогольними напоями, погрози. Вказала на відсутність, на час подання відзиву, спору щодо визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року строк для подання відзиву продовжено на 15 днів. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, її представник у судове засідання не з`явилися, поважних підстав неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить дії представника відповідача щодо ознайомлення з матеріалами справи. Заяв, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про розгляд справи у відсутність сторони відповідача не надавали. Враховуючи заяву позивача про розгляд справи у його відсутність, повторну неявку представника відповідача та відповідача до суду без поважних причин, подання відповідачем відзиву, суд вважає за можливе, з урахуванням положення п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу з огляду на таке. Судом встановлено, що 04 вересня 2015 року громадяни України [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 2204 /а.с.21/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] /а.с.22/. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до\~заяв по\~суті справи,\~сторонами визнано,\~що за\~час спільного\~проживання через\~взаємовідносини сторін,\~ними втрачено\~почуття любові\~один до\~одного,\~припинено фактичні\~шлюбно-сімейні\~відносини та\~відсутнє бажання\~їх поновити.\~Збереження сім`ї\~стало неможливим,\~спільне господарство\~не ведеться,\~сторони з\~лютого 2021\~року не\~ведуть спільного\~побуту, мають різні погляди на життя. За ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Оцінюючи інші доводи позивача, щодо політичних поглядів, дій та поведінки відповідача наведені в позові, суд виходить з відсутності в матеріалах справи доказів на їх підтвердження. Крім того, як зазначено вище, з урахуванням положень 112 Сімейного Кодексу України - фактичні взаємини подружжя, яке разом не проживає, не веде спільного господарства, та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаємопочуття любові та поваги між сторонами, свідчать про наявність підстав для розірвання шлюбу. Інші обставини, пов`язані із спілкуванням, висловленням певних позицій не є предметом доказування у справі про розірвання шлюбу. Більш того, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України не наділяють суддю, який розглядає цивільну справу повноваженнями та можливістю перевірки обставин, якими позивач обґрунтовує позов про розірвання шлюбу на наявність ознак, що мають бути передані до правоохоронних органів. Також, оцінюючи інші доводи представника відповідача, покладені в обґрунтування відзиву щодо підстав розірвання шлюбу на дії та поведінку позивача, суд виходить з того, що суду не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження. Надані докази у виді скріншотів соціальної мережі з повідомленнями є недопустимими в зв`язку з відсутністю згоди іншої сторони на їх оприлюднення, а також неналежними через відсутність доказів на підтвердження ідентифікації особи, якою розміщені такі повідомлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved