Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування вимог вказує, що з 14.01.1997 проживає разом із [PERSON] як чоловік та дружина. Офіційний шлюб між ними не зареєстровано, оскільки сторони не вбачали в цьому потреби. Під час спільного проживання мають спільний побут, доходи та витрати, ведуть спільне господарство. Крім того, 30.03.1998 року спільно придбали квартиру [ADDRESS] , яка була зареєстрована на [PERSON] , капітальний та поточний ремонти в якій проводились за кошти заявника. Комунальні платежі сплачуються почергово. Питання розподілу спільного майна не ставилось. На даний час, [PERSON] потребує постійного догляду в силу віку, [PERSON] сама часто хворіє і не може його забезпечити належним чином. Спільних дітей у них немає, син [PERSON] здійснювати догляд заявника не бажає. Враховуючи наведене, з метою уникнення можливих спорів із встановлення права власності на вищеназване нерухоме майно, заявник просить суд встановити факт свого спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 29 березня 1998 року по даний час. Представник заявника до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. [PERSON] в письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без її участі (в силу стану здоров`я не може з`явитись в суд), вимоги заявника визнає та просить задовольнити. Вказує, що проживає із [PERSON] близько 25 років (з 14 січня 1998 року), в тому числі з 30 березня 1998 року в спільно придбаній квартирі [ADDRESS] , у них завжди були довірчі відносини, конфліктів не виникало. Сторони ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки, мають добру репутацію як сім`я в очах сусідів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню, це: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 р. №5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 березня 1998 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14). Місце проживання особи за вказаною адресою зареєстровано з 05 травня 1998 року (а.с.10). Відповідно до відомостей будинкової книги, у вказаному житловому приміщенні, окрім власника, з 05 червня 1998 року зареєстровано місце проживання [PERSON] (а.с.12 -13 ). Згідно копії акту №4 від 12 вересня 2022 року факт спільного проживання заявника та [PERSON] з 1998 року по даний час та ведення ними спільного господарства також стверджується сусідами власниці квартири (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що сторони спільно користуються вищевказаним неруховим майном, сплачують комунальні платежі (а.с.15-17), мають спільних друзів, родичів та знайомих, піклуються один про одного, проводять разом дозвілля та свята (а.с.18-19 фото). З урахуванням всіх досліджених доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним те, що заявник [PERSON] та [PERSON] з 29 березня 1998 року по даний час проживають однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Вони підтримують фактичні сімейно-шлюбні відносини, ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, мають спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved