Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

29 вересня 2022 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому уточнивши свої вимоги (а.с. 28-31), просять стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін АП!» майнову шкоду в сумі 1800 грн. кожному та моральну шкоду в сумі 5000 грн. кожному. Обґрунтовано позов тим, що 08 липня 2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Джоін АП!» від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа туристичних компаній «Поїхали з нами», від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяла ФОП [PERSON] , було укладено договір № 118-2207081 на туристичне обслуговування. Предметом даного договору є надання туристичних послуг, до вартості яких входять послуги з бронювання та підбору туру. Програма туру за узгодженням сторін включала в себе: країна перебування Болгарія, дата поїздки з 18.07.2022 до 27.07.2022, місце перебування [PERSON] , готель [ADDRESS] , категорія номера DBL standart, харчування [NUMBER] сніданок, страхування - враховано, кількість туристів - 2. Загальна вартість туру становить 15861 грн., яка була сплачена позивачем [PERSON] . Прибувши до м. Созополь, Болгарія, позивачі звернулися до керуючої готелем Villa Fregata, однак отримали відповідь, що бронювання на вказані дати на дві особи відсутнє, а вільних місць в обраному та узгодженому готелі немає. Протягом 8 годин (з 12.00 год. до 20.00 год.) [PERSON] неодноразово спілкувалася по телефону з турсубагентом щодо відсутності бронювання та вільних місць у готелі і просила узгодити ці розбіжності з туроператором та приймаючою стороною (Tourist Agency «SOLVEX» Ltd). Протягом дня турсубагент казав чекати. Зателефонувавши приймаючій стороні, позивачі отримали відповідь, що місця відсутні і їм було запропоновано розміщення на 5 ночей в готелі поряд та на 4 ночі в іншому готелі набагато далі від заброньованого. Турсубагент та туроператор нічого конкретного запропонувати не змогли, місця в готелі були лише ті, які далеко від моря і без альтернативних пропозицій та врахування запитів позивачів. Оскільки наближалася ніч, а позивачі все ще сиділи на вулиці, голодні, не мали змоги перевдягнутися, сходити в туалет, тому [PERSON] була вимушена звернутися до поліції міста Созополь, після чого позивачів погодились заселити до себе господарі готелю «TIME OUT», які надали їм вільний номер. Приймаюча сторона узгодила цей готель з туроператором, проте у ньому не надавалася послуга сніданків, за яку позивачі сплатили кошти. Позивачі, знаходячись в іншій державі, не маючи змоги повернутись у місце відправлення, так як проїхали автомобілем близько 2000 км, втомлені та голодні, витратили час та кошти, не могли відмовитись від запропонованого готелю, оскільки фактично не отримали альтернативної пропозиції у вигляді іншого готелю з таким самим місцем розташування, що для позивачів було дуже важливо ( [PERSON] 75 років, він має травму хребта та інші захворювання, тому не має змоги ходити далеко до моря). Відтак, позивачі не мали іншого місця проживання в Болгарії на період тривалості оплаченої туристичної подорожі. Будь-яких дій зі сторони відповідача для врегулювання конфлікту шляхом надання декількох варіантів проживання, один з яких би влаштував позивачів, вчинено не було. Позивачів було поставлено перед фактом про зміну готелю (кілька ночей в одному, кілька в іншому), що порушувало б право на відпочинок, а не перед вибором альтернативних варіантів. Також, через декілька днів до [PERSON] звернулася власниця заброньованого туроператором готелю з вимогою підпису згоди/розписки, яку їй направив відповідач, про те, що вона не має претензій до туроператора, однак позивач відмовилася її підписати, оскільки позивачі понесли моральні та матеріальні збитки. Так, знаходячись в іншій державі вони пережили нервовий зрив, приниження та незручності, оскільки не мали можливості протягом 8 годин заселитися в заброньований готель та спокійно відпочивати, сиділи на вулиці до ночі, не знаючи, що робити далі. Хоча позивачі проживали в запропонованому вже на місці готелі «TIME OUT», однак не отримали очікуваного відпочинку, оскільки альтернативні заходи, визначені туроператором особисто, не задовольняли позивачів та відбувалися всупереч їхній волі, що було грубим порушенням умов договору. Позивачами було витрачено додаткові зусилля для організації свого відпочинку після порушення відповідачем умов договору. Також, позивачам довелось за власний кошт сплачувати сніданки. Оскільки позивачам було завдано майнову та моральну шкоду, а тому вони звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачам в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що 18 липня 2022 року після повідомлення замовником про проблему з поселенням у готель, туроператором були вчинені дії для пошуку альтернативних заходів іншого готелю. Замовнику було запропоновано декілька варіантів готелів, проте позивачі самостійно, на власний розсуд, обрали готель для проживання. Крім того, витрати на оплату сніданків та будь-які інші витрати, які позивачі понесли під час відпочинку, були здійснені ними за особистим бажанням і на власний розсуд. Оскільки позивачі відмовились від альтернативних пропозицій туроператора щодо надання готелів із сніданками, натомість погодившись на проживання у готелі без сніданків, вказані послуги вважаються узгодженими, наданими туроператором та отриманими туристом і кошти за ці послуги туристу не повертаються. Також, жодних доказів на підтвердження витрат, понесених ними на оплату сніданків, позивачами не надано. Суми, які позивачі вказують у позовній заяві, не підтверджені жодними квитанціями, а отже твердження про понесені витрати є голослівними. Після повернення позивачів з туру на адресу відповідача не надходило жодних скарг та претензій, а отже факти, викладені в позовній заяві є недоведеними та документально непідтвердженими. Крім того, з боку позивачів не вчинялись будь-які дії щодо фіксування порушень умов договору: відсутній акт, підписаний уповноваженою особою туроператора та посвідчений представником приймаючої сторони в країні перебування туриста, відсутні будь-які претензії на адресу відповідача після закінчення туру, відсутні докази неналежного виконання відповідачем умов договору. Також, враховуючи, що відповідачем в повному обсязі було виконано всі обов`язки за договором, а також те, що позивачі не довели належними та допустимими доказами заподіяння їм моральної шкоди, а тому відсутні підстави для її стягнення. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа туристичних компаній «Поїхали з нами» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав. Третя особа - фізична особа-підприємець [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань не подала. Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. 08 липня 2022 року між ТОВ «Джоін АП!» (туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діяло ТОВ «Мережа туристичних компаній «Поїхали з нами» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяла ФОП [PERSON] (турсубагент) та [PERSON] (замовник) було укладено договір № 118-2207081 на туристичне обслуговування (далі Договір) (а.с. 12-16). Згідно із пунктом 1.1.1 Договору туроператор відповідно до заявки, поданої замовником через турсубагента та турагента (заявка, Додаток № 1 до цього договору), за плату зобов`язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги (туристичний продукт, турпродукт). До вартості туристичних послуг за цим договором також входять послуги з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів (послуги бронювання), які турсубагент надає замовнику. Замовнику також можуть додатково надаватись послуги з формування замовлення та реєстрації для проведення медичних діагностичних лабораторних досліджень біологічного матеріалу туристів та SARSCoV-2 «Виявлення РНК COVID-19 методом ПЛР». Відповідно до пункту 1.1.2 Договору замовник замовляє туристичне обслуговування туристів вказаних в заявці, діючи від свого імені, а також від імені всіх інших туристів, для яких замовляються туристичні послуги за цим договором, маючи належні повноваження для підписання цього Договору від їх імені. Замовник також виступає поручителем щодо виконання зобов`язань туристами згідно цього Договору. Заявка оформлюється Додатком № 1 в 2-х примірниках та є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 1.2 Договору). Відповідно до пункту 2.1.1 Договору туроператор зобов`язується забезпечити бронювання та надання туристичних послуг відповідно до заявки. Згідно із додатком № 1 до Договору на туристичне обслуговування № 118-2207081 від 08 липня 2022 року: дата поїздки з 18.07.2022 до 27.07.2022, тривалість (ночей) 9, туроператор ТОВ «ДЖОІН АП!», проживання: готель Villa Fregata GW1* + (Болгарія, Созополь), розміщення і тип номеру - DBL standart, дати заселення/виселення - 18.07.2022-27.07.2022, харчування (ВВ) сніданок. Поселення в готель, а також виселення з готелю (звільнення номеру) здійснюється з урахуванням розрахункових годин, що встановлені у готелі. Кількість туристів 2 - [PERSON] та [PERSON] . Транспортування не надається. Страховий поліс так. Оформлення віз немає. Додаткові послуги немає. (а.с. 17). Відповідно до пункту 6.1.1 Договору вартість туристичних послуг складає 15267 грн., що є еквівалентом 404 євро 96 центів, згідно з курсом Євро, встановленого Національним банком України на день укладення Договору, в тому числі послуги бронювання турсубагента. [PERSON] було здійснено оплату за туристичні послуги, відповідно до договору на туристичне обслуговування № 118-2207081 від 08.07.2022 в сумі 15861 грн. (а.с. 12, на звороті). Після оплати за туристичні послуги позивачам було видано ваучер № 2831836 (а.с. 20). У день прибуття позивачів до готелю Villa Fregata, Созополь, Болгарія, виявилося, що заброньований для них номер відсутній і вільних місць в готелі немає, внаслідок чого їх в готель не поселили. Після повідомлення [PERSON] про проблему з поселенням в обумовлений сторонами готель, турсубагентом було запропоновано позивачам поселення в інші готелі, однак, як вказали позивачі, вони знаходилися набагато далі від заброньованого і їх не влаштовували, бо саме через вік та стан здоров`я позивачі обирали готель, який знаходиться неподалік від моря. Після звернення [PERSON] до поліції міста Созополь, позивачів було поселено в готель «TIME OUT», однак в ньому були відсутні сніданки. Пізніше приймаюча сторона узгодила цей готель з туроператором. Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Джоін АП!» було надано позивачам згоду/розписку про те, що у зв`язку з неможливістю надати частину туристичного продукту, а саме: проживання в готелі з 18.07.2022 до 27.07.2022, вони прийняли альтернативний готель і моральних та матеріальних претензій до компанії «Джоін АП!» за заявкою 2831836 не мають і надалі не матимуть, однак позивачі таку згоду підписати відмовилися (а.с. 21 на звороті). Позивачі зазначили, що їм довелося харчуватися самостійно, сніданки коштували 5 Євро на кожну особу, тому вони витратили на їх 3600 грн. Згідно із пунктом 10.1 Договору у випадку неможливості розміщення туриста у готелі, вказаному у заявці, туроператор надає йому можливість проживання в готелі такої ж, або вищої категорії без додаткової оплати. Відповідно до пункту 3.1. Договору у випадку невиконання умов даного Договору з боку туроператора замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за послуги (або їх частину), які ненадані у прямо пропорційному розмірі, за умови дотримання вимог пункту 3.6 даного Договору (пункт 3.1. Договору). Згідно із пунктом 3.6 Договору у випадку невідповідності умов туру умовам даного Договору, турист зобов`язаний повідомити туроператора безпосередньо або через турсубагента не пізніше 3-х днів з моменту їх виявлення. Відповідно до пункту 4.11 Договору туроператор не несе відповідальності щодо відшкодуванні грошових витрат туриста за оплачені послуги, якщо турист у період обслуговування за своїм розсудом чи в зв`язку із своїми інтересами не скористався всіма чи частиною запропонованих та сплачених послуг та не відшкодовує туристу витрати, що виходять за межі послуг, обумовлених цим Договором. Якщо є певні відхилення від узгоджених умов туристичного обслуговування, але турист скористався цими послугами (не відмовився від них), то такі послуги вважаються узгодженими, наданими туроператором та отриманими туристом і кошти за ці послуги туристу не повертаються (пункт 4.18 Договору). Пунктом 6.9 Договору передбачено, що турсубагент оформлює замовнику Акт про надання послуг з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів замовнику на дату початку подорожі за цим Договором. Замовник зобов`язаний на протязі 5 днів після повернення з подорожі розглянути та підписати цей Акт. У випадку не підписання акту замовником та відсутності претензій щодо послуг з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів по закінченню 5 днів з моменту закінчення подорожі турсубагент має право вважати цей акт підписаним замовником. Абзацом 6 Додатку № 2 договору № 118-2207081 на туристичне обслуговування від 08.07.2022 визначено, що у випадку, якщо під час відпочинку вам були надані не ті послуги які ви замовляли (не в тій кількості або якості) або не \~ \~ \~ \~ були надані взагалі, вам потрібно зв`язатися із представником приймаючої сторони (наприклад з вашим гідом), а в разі неможливості зв`язатися з ним зателефонувати співробітнику турсубагента в якому ви замовляли туристичні послуги. При цьому необхідно задокументувати даний факт у представників готелю або гіда приймаючої сторони, у вигляді акту, і після повернення надати даний акт та фото/відеоматеріали, що підтверджують вашу скаргу. Ваше звернення з усіма підтверджуючими матеріалами потрібно надіслати туроператору безпосередньо або через співробітників турсубагента після повернення з туру. Згідно із пунктом 8.2. Договору всі претензії замовника або туриста з питань обслуговування за кордоном або на території України приймаються туроператором до розгляду в письмовому вигляді, за наявності акту підписаного уповноваженою особою туроператора та посвідченого представником приймаючої сторони в країні перебування туриста протягом 14 днів з моменту закінчення туру. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 8, 10 статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Частинами першою-третьою статті 32 Закону України\~«Про туризм»\~передбачено,\~що за\~неналежне виконання\~своїх зобов`язань\~туроператор,\~турагент,\~інші суб`єкти\~туристичної діяльності\~несуть майнову\~та іншу\~відповідальність,\~визначену в\~договорі відповідно\~до чинного\~законодавства. Розмір майнової\~відповідальності туроператора,\~турагента чи\~іншого суб`єкта\~туристичної діяльності\~не може\~перевищувати фактично\~завданих замовнику\~збитків з\~їх вини. Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України у\~разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~частини першої\~статті 13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене та те, що позивачами не надано належних та докустимих доказів, які б підтверджували понесення ними витрат на оплату сніданків в сумі 1800 грн. кожним, а тому суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачів у цій частині. Щодо вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із\~частиною другою\~статті 16\~Цивільного кодексу\~України способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути:\~1)\~визнання права;\~2)\~визнання правочину\~недійсним;\~3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право;\~4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення;\~5)\~примусове виконання\~обов`язку в\~натурі;\~6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до\~частин першої,\~другої статті\~23\~Цивільного кодексу\~України особа\~має право\~на відшкодування\~моральної шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї чи\~близьких родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із\~частинами третьою,\~четвертою статті\~23\~Цивільного кодексу\~України якщо\~інше не\~встановлено законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди\~визначається судом\~залежно від\~характеру правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про туризм» заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Пунктом 3\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» передбачено,\~що під\~моральною шкодою\~слід розуміти\~втрати немайнового\~характеру внаслідок\~моральних чи\~фізичних страждань,\~або інших\~негативних явищ,\~заподіяних фізичній\~чи юридичній\~особі незаконними\~діями або\~бездіяльністю інших\~осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Також, у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до пунтку 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц зазначила, що виходячи з положень статей 16 і 23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Також, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути предявлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Оцінивши наявні\~в справі\~докази та\~доводи сторін, суд\~дійшов висновку,\~що у\~зв`язку з\~тим,\~що відповідачем\~відповідно до\~договору не\~було надано\~послугу з\~бронювання обумовленого\~сторонами готелю\~Villa\~Fregata,\~а запропоновані\~готелі знаходились далеко від моря і без урахування запитів позивачів, останні, перебуваючи в іншій\~державі,\~зазнали незручностей\~та переживань,\~оскільки не\~мали можливості\~протягом 8\~годин заселитися\~в заброньований\~готель та\~спокійно відпочити після довготривалої поїздки, поїсти тощо, сиділи на вулиці до ночі, а також зверталися до поліції. Хоча позивачі й проживали в готелі « [INFO] », однак не отримали очікуваного відпочинку. Також, позивачами було витрачено додаткові зусилля для організації свого відпочинку, що в сукупності свідчить про те, що позивачі понесли моральні страждання та мають право на відшкодування моральної шкоди. При визначенні\~розміру відшкодування\~моральної шкоди\~суд виходить,\~зокрема,\~з характеру\~страждань, яких зазнали позивачі, їх тривалості, а також враховує їх вік і стан здоров`я, вимушені зміни в життєвих стосунках, тому вважає, що компенсація в сумі 5000 грн. кожному буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань. За вказаних обставин, вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial