Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , 24.01.2022 звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з позовом в якому просить визнати за ним право власності, на спадкове майно, яке відкрилось після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] . В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що він як спадкоємець за заповітом, після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, яка окрім іншого складається з 1/3 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , яка їй належить на праві спільної часткової власності. Крім цього ним, як спадкоємцем за законом першої черги, шляхом постійного проживання прийнята спадщина після смерті батька [PERSON] , до якого входить інша 1/3 частина вище згаданого нерухомого майна. Інша 1/3 частина житлового будинку, на праві спільної часткової власності належить позивачу. Однак, через реєстрацію Свідоцтва про право власності на будинковолодіння, яке видане в тому числі і на ім`я померлих [PERSON] та [PERSON] вже після смерті останніх, він позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з даним позовом. 26.01.2022 ухвалою Золочівського районного суду Харківської області відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. 21.02.2022 на підставі ухвали Золочівського районного суду Харківської області закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. 19.09.2022 ухвалою судді Диканського районного суду справу прийнято до свого провадження та призначено її до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Ісоєв М.Н. не з`явились, однак на адресу суду, останній подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Золочівської селищної ради Богодухівського району Храківської області в судове засідання не з`явився, але вказаним органом надіслано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Заперечення проти задоволення позову відсутні. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в смт. Золочів Харківської області померла [PERSON] , що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Як вбачається з належно завіреної копії заповіту, посвідченого 15.01.2001 Писарівською сільською радою Золочівського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 8, [PERSON] на випадок своєї смерті, заповіла частину належного їй будинку, а також інше все своє майно [PERSON] - позивачу по справі. Вказаний заповіт, не скасовувався та недійсним не визнавався. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року позивач по справі прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Крім того, після смерті матері, позивач 15.10.2003 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] в с. Писарівка Золочівського району Харківської області, помер [PERSON] (а.с. 13). Заповіту останній не залишив. Позивач 04.02.2004 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. В подальшому позивач отримав свідоцтва про право на спадщину, після померлих батьків, зокрема на земельні ділянки та грошові кошти. Однак, позивачу [PERSON] постановами державного нотаріуса Золочівської державної нотконтори Харківської області від 19.02.2021 відмовлено в отриманні відповідних свідоцтв про право на спадщину на 1/3 частини житлового будинку, через невідповідність правовстановлюючого документа на нерухоме майно чинному законодавству, виданого на ім`я померлих. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Писарівською сільською радою Золочівського району Харківської області 06.05.2007, власниками житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності, є [PERSON] - позивач по справі, [PERSON] та [PERSON] . Розмір частки кожного з них становить 1/3. Вказане будинковолодіння згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими спорудами, 15.02.2021 КП «Архітектурно-інвентаризаційного бюро Золочівської селищної ради», в цілому складається з житлового будинку - літ. А-1, веранди - літ. а, б, тамбура - літ.а1, кухні - літ. Б, сараю - літ.В, гаражу - літ. Г, погреба - літ Д, вбиральні - літ. Е, огорожі №1-4, колодязя №5. Як вбачається з технічного паспорту, спадковий житловий будинок був побудований в 1962 році. На час набуття права власності спадкодавцями на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Оскільки за життя [PERSON] та [PERSON] правомірно набули право власності на 1/3 частину кожен, спірного домоволодіння, проживали в ньому та користувалися ним як власники, хоча за життя не здійснили реєстрацію такого, (а така відбулась вже після їх смерті), суд приходить до висновку, що дані частини нерухомого майна належали кожному з них на законних підставах, а тому є спадковими. Враховуючи, що вказані вище спадкові частини домоволодіння є спадковим майном, які належали померлим [PERSON] та [PERSON] на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом та за законом, прийняв спадщину після смерті останніх, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності, на це спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved