Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Миколаївський міський центр зайнятості звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Миколаївського міського центру зайнятості незаконно отриману нею допомогу по безробіттю в сумі 1547 гривень 19 копійк та суму сплаченого судового збору в сумі 2270 гривень 00 копійок. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 17.03.2015 [PERSON] була зареєстрована у Миколаївському міському центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу, того ж дня їй було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Пенсійного фонду України та виявлено факт трудових відносин [PERSON] з ТОВ «Фінансовий капітал» з 01.03.2015, даний факт трудових відносин був підтверджений ГУ ПФУ у Миколаївській області шляхом аналізу журналу запитів та обміну інформацією на центральному рівні. У зв`язку з несвоєчасним повідомленням про прийняття [PERSON] на роботу виникло незаконне отримання нею допомоги по безробіттю у сумі 1547 гривень 19 копійок за період 24.03.2015 по 27.04.2015. 16.04.2021 Миколаївським міським центром зайнятості, відповідно до вимог п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 було прийнято наказ №46 про повернення [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю. З метою досудового врегулювання спору 19.04.2021 [PERSON] було направлено претензію за №5092-21М засобами поштового зв`язку рекомендованим листом, в якому визначено, що строк оплати даних коштів складає 15 календарних днів з моменту отримання претензії. Станом на дату подання позову [PERSON] не скористалась добровільним правом погасити свою заборгованість, ні в частковому, ні в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник позивача Миколаївського міського центру зайнятості до судового засідання не з`явився, до початку розгляду справи надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, що містяться в ній, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.268\~ЦК слідує, що позовна давність не поширюється на вимоги у випадках, передбачених законом. Відповідно до\~ч.4 трок давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Судом встановлено, що 17.03.2015 [PERSON] була зареєстрована у Миколаївському міському центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу; того ж дня ій було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 Закону. Згідно з. п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. Аналогічні норми визначені і у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», де зазначено, що застраховані особи зареєстровані у встановленому порядку, як безробітні, зобов`язанні своєчасно подавати відомості, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надані соціальних послуг. Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Пенсійного фонду України та виявлено факт трудових відносин [PERSON] з ТОВ «Фінансовий капітал» з 01.03.2015, даний факт трудових відносин був підтверджений ГУ ПФУ у Миколаївській області шляхом аналізу журналу запитів та обміну інформацією на центральному рівні. У зв`язку з несвоєчасним повідомленням про прийняття [PERSON] на роботу виникло незаконне отримання нею допомоги по безробіттю у сумі 1547 гривень 19 копійок за період 24.03.2015 по 27.04.2015. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення цієї обставини, і впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно із п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих та особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. 16.04.2021 Миколаївським міським центром зайнятості, відповідно до вимог п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 було прийнято наказ №46 про повернення [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю З метою досудового врегулювання спору 19.04.2021 [PERSON] було направлено претензію за №5092-21М засобами поштового зв`язку рекомендованим листом, в якому визначено, що строк оплати даних коштів складає 15 календарних днів з моменту отримання претензії. [PERSON] не скористалась добровільним правом погасити свою заборгованість. Згідно з п. 8 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк, стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються у судовому порядку. З огляду на викладене, враховуючи те, що на вимоги центру зайнятості про повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю позовна давність не поширюється, а ці вимоги є обґрунтованими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved