Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

21.04.2022 року до канцелярії суду надійшла позовна заява, з якою звернулась представник позивача Котищук Світлани Василівни до відповідача [PERSON] , в якій просить суд- - стягнути з [PERSON] на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради 13279,40 грн., як надміру виплачені кошти за призначеною державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям та державною допомогою на дітей одиноким матерям. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] звернулась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради ради із заявою від 02.05.2019 № 3 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. 05.11.2019 відповідач звернулась за призначенням зазначених видів допомог на наступні 6 місяців. На підставі наданих [PERSON] документів, останній була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям на період з 01.05.2019 по 30.06.2019 у розмірі 889,91 грн. та з 01.07.2019 по 31.10.2019 у розмірі 962,91 грн. щомісячно (рішення управління від 10.05.2019 та розпорядження управління від 24.06.2019), 01.11.2019 по 30.11.2019 у розмірі 871,77 грн. та з 01.12.2019 по 30.04.2020 щомісячно (рішення управління від 07.11.2019 та розпорядження управління від 25.11.2019) та державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.05.2019 по 30.06.2019 у розмірі 732,77 грн. щомісячно, з 01.07.2019 по 31.10.2019 у розмірі 825,29 грн. щомісячно (рішення управління від 10.05.2019 та розпорядження управління від 24.06.2019), з 01.11.2019 по 30.11.2019 у розмірі 605,87 грн., з 01.12.2019 по 30.04.2020 у розмірі 707,42 грн. щомісячно (рішення управління від 07.11.2019 та розпорядження управління 25.11.2019). З метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання поширенню гострої респіраторної) хвороби COVID-19, спричиненою короновірусом SARS-CoV-2, 08.04.2020 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 264, згідно якої без звернення відповідача розпорядженнями управління від 07.04.2020, відповідачу був продовжений строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям з 01.05.2020 по 31.05.2020 у розмірі 951,77 грн. та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.05.2020 по 31.05.2020 у розмірі 707,42 грн. 04.05.2020 року відповідач звернулась до Управління з заявою за продовженням виплати допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на наступні шість місяців, надала відповідні заяву та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Управлінням був направлений запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів. Згідно отриманої інформації стало відомо, що відповідач 16.03.2019 придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] за ціною 299500,00 грн., що перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї. При заповненні декларацій від 02.05.2019 та від 05.11.2019 відповідач вищезазначену інформацію не внесла, що вплинуло на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. За інформацією державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб стало відомо, що у І кварталі 2019 року відповідачу був нарахований дохід, отриманий платником податку, як дохід від операції з продажу нерухомого майна у розмірі 375000,00грн. При заповненні декларації від 02.05.2019 вищезазначена інформація відповідачем внесена не була, що вплинуло на розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на і одиноким матерям. Рішеннями управління від 06.05.2020 були внесені зміни до рішень управління від 10.05.2019 та від 07.11.2019. Одночасно відповідача позбавлено права на призначення допомоги з 01.05.2020 по 31.10.2020. Сума кошів, яка підлягає поверненню відповідачем разом склала 15248,55 грн. Одночасно частина надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям утримувалась по 20% допомоги, яка була призначена відповідачу на період з 01.05.2020 по 31.10.2020. 19.08.2020, 26.11.2020 та 08.02.2021 на адресу відповідача направлялись повідомлення про необхідність повернення надміру виплачених коштів та попереджено про їх стягнення в судовому порядку у разі відмови добровільного повернення. На теперішній час загальна сума, яка підлягає поверненню відповідачем склала 13279,40 грн., а саме: 3662,31 - допомога на дітей одиноким матерям та 9617,09 - державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (а.с. 1-3). Відповідач [PERSON] , скориставшись своїм правом подала до суду відзив на позовну заяву, в я кому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки з позовної заяви відсутній розрахунок суми позову, не зрозуміло за який період було надмірно сплачено і які суми, з яких сум утримувались кошти в розмірі 20% з допомоги, призначеної на дітей одиноким матерям. Також пояснила, що продала квартиру, але одразу ж купила меншу за вартістю, тому позивач повинен був би рахувати дохід від продажу, як різницю між вартістю проданих квартир (а.с. 87-89). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 21.04.2022 року представник позивача звернулася до суду із даної позовною заявою. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною соціальною допомогою на дітей одиноким матерям, державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям (а.с. 5). 08.08.2022 року вищезазначена справа надійшла з Дніпровського апеляційного суду до Самарського районного суду з постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2022 року, якою апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задоволено. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 35-37). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху. У визначений строк вказані недоліки були усунуті у повному обсязі. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 03 жовтня 2022 у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.85). Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявами № 3 від 02.05.2019, № 643 від 05.11.2019, № 562 від 04.05.2020 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям та державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям, до якої долучила необхідні для цього документи, зокрема Декларацію про доходи та майновий стан (а.с. 49-60). Рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 10.05.2019 року [PERSON] була призначена державна допомога на період з 01.05.2019 по 31.10.2019 в сумі 732,77 грн. щомісячно, рішенням від 07.11.2019 року - на період з 01.11.2019 по 30.04.2020 в сумі 605,87 грн. щомісячно (а.с.61, 62). Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 10.05.2019 року [PERSON] була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям на сина [PERSON] , [INFO] , на період з 01.05.2019 по 31.10.2019 в сумі 889,91 грн. щомісячно, рішенням від 07.11.2020 року - на період з 01.11.2019 по 30.04.2020, в сумі 871,77 грн. щомісячно (а.с. 63, 64). Без звернення відповідача, розпорядженням управління [PERSON] був продовжений строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державна соціальна допомога одиноким матерям на період з 01.05.2020 по 31.05.2020 у розмірі 707,42 грн. а 951,77 відповідно (а.с.65). З договору купівлі-продажу квартири з реєстровим № 935 від 22.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. вбачається, що [PERSON] продала будинок за адресою: [ADDRESS] за 375000,00 грн., а 16.03.2019 року купила квартиру за адресою: [ADDRESS] за 299500,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири за реєстровим №1432, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів (а.с.67-71). Як вбачається з відповіді на запит від 17.04.2020 №864, за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб І кварталі 2019 року відповідачу був нарахований дохід, отриманий платником податку, як дохід від операції з продажу нерухомого майна (ознака доходу 104) у розмірі 375000,00грн. (а.с.68 з обороту). Відповідно до акту №208164870 від 05.05.2020 року та службової записки завідувача сектору державних соціальних інспекторів Костяк Ірини Миколаївни та службової записки вбачається, що при заповненні декларації від 02.05.2019 року та від 05.11.2019 року [PERSON] не внесла відомості про отримання доходу від продажу квартири, що вплинуло на розмір державної соціальної допомоги (а.с.66, 72). Рішеннями управління від 06.05.2020 були внесені зміни до рішень управління від 10.05.2019 та від 07.11.2019. Одночасно відповідача позбавлено права на призначення допомоги з 01.05.2020 по 31.10.2020. Згідно з довідкою розрахунку переплати по допомозі одиноким матерям за період з 01.05.2019 по 31.10.2019 року, [PERSON] було надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям у сумі 5631,46 грн. та кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.05.2019 по 31.05.2020 року у сумі 9617,09 грн. (а.с. 83, 84). На адресу відповідача направлялось повідомлення про необхідність повернути надмірно отримані кошти 10.07.2020 року №8/14-284, 12.11.2020 за № 2037/14 та 22.01.2021 року за №8/14-52 (а.с.78 з обороту-80). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дані спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992, Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001, якою затверджено «Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми». Відповідно до ст. 16 ЦК України, відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, спрямованих на відновлення порушеного майнового стану потерпілої особи та на усунення негативних майнових наслідків, що настали. Відповідно до абз. 1 ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 допомога у зв`язку з вагітністю та пологами (крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону), допомога при народженні дитини, допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Відповідно до умов, що діяли на момент призначення [PERSON] допомоги на дитину одинокій матері, що викладені у Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подається, зокрема, заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики - п. п. 1 п. 35. Згідно з абз. 1 п. 34 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. При цьому, згідно з абз. 2 п. 34 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Відповідно до п. 48 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Згідно з абз. 2-4 п. 49 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. На підставі абз. 9 п. 49 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, у разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року № 1768-ІІІ, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Статтею 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено що державна соціальна допомога не призначається коли малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї; якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до положень ч. 3 п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї. Приписами п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, визначено, що якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Із матеріалів справи вбачається, що при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] була повідомлена про відмову в призначенні або припиненні виплат призначених допомог та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. В заявах про призначення соціальної допомоги відповідач власноруч ставила свій підпис під зазначеними попередженнями, тобто усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне відповідальність згідно з чинним законодавством України, та одночасно дала згоду на збір інформації про сім`ю та доходи, що необхідно для призначення допомог. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі не добросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Отже, проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши обставини даної справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достовірних правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем при зверненні за отриманням допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям подані недостовірні дані, а саме [PERSON] в поданих деклараціях про доходи та майновий стан особи, яка звернулась за призначенням соціальної допомоги від 02.05.2019 та від 05.11.2019, що зумовило здійснення останній надмірних виплат коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 13279,40 грн. Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved