Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 02 листопада 2022 року до суду з цією позовною заявою, посилаючись на ст.ст. 110, 112, 161 СК України, звернувся [PERSON] який проживає за адресою: [ADDRESS] до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позов обґрунтовано наступним. 14 лютого 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Спільне життя між сторонами не склалось. Позивач вказує, що подальше спільне життя та збереження сім`ї із відповідачем є неможливим у зв`язку з різними поглядами на сумісне життя і на даний час дружина проживає біля своїх батьків, тому він вимушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їхньої дитини, оскільки ці питання не можуть бути вирішені в позасудовому порядку. Оскільки [PERSON] з дружиною вирішили розлучитися та проживають окремо, а їх спільний син [PERSON] на даний час проживає разом з позивачем, тому виникло питання про визначення місця проживання сина після розірвання шлюбу. Позивач вказує, що оскільки відповідачка не працевлаштована, і не має постійного місця роботи і доходу, то вона не має можливості надати умови для проживання дитини разом з нею. Крім того, позивачем вказано, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Томашпільської селищної ради та рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Томашпільської селищної ради, зроблено висновок про доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] біля батька [PERSON] за його фактичним місцем проживання. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 10 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, залучено до участі у справі відділ опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, підготовче засідання призначено на 01 грудня 2022 року. Доводи учасників процесу. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, за обставин зазначених в позові, просив їх задоволити в повному обсязі. Судовий збір просив залишити за ним. Відповідачка [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала не заперечила проти їх задоволення. Зокрема пояснила, що дійсно на даний час їх спільна з позивачем дитина проживає разом з батьком. Вона не заперечує проти визначення місця проживання дитини біля батька, оскільки постійного місця роботи та доходу вона не має, часто від`їздить до м. Києва. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в підготовчому засідання не заперечив проти визначення місця проживання дитини сторін [PERSON] 2021 року народження біля його батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 14 лютого 2019 року зареєстровано шлюб у Томашпільському РВ ДРАЦС ГТУ юстиції у Вінницької області, актовий запис № 8. Після реєстрації шлюбу сторони взяли прізвище [PERSON] / [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі, а саме [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №640 від 23.12.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №638 від 23.12.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Томашпільської селищної ради «Про визначення місця проживання малолітньої дитини біля батька [PERSON] , жителя смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області» від 31 жовтня 2022 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , біля батька [PERSON] , [INFO] за його фактичним місцем проживання, за адресою [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконавчого комітету №408 від 31.10.2022 затверджено висновок органу опіки та піклування Томашпільської селищної ради « Про визначення місця проживання малолітньої дитини біля батька [PERSON] , жителя смт. Томашпіль Тульчинського району». Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Томашпільської селищної ради від 28.10.2022 року №31 , вирішено вважати за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , біля батька [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки про доходи №13 від 17.10.2022 року, головному спеціалісту Сколодчуку О.М. нарахована заробітна плата за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року в розмірі 119531,79 грн. Відповідно до акта обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , умови проживання добрі. На час обстеження в будинку було тепло, всі кімнати будинку чисто прибрані, по сучасному облаштовані, відведено місце для дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ст.ст.104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу, який визнано відповідачем відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваним. Крім того, позивач [PERSON] звернувся до суду для вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини, вказані правовідносини регулюються ст. 161 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно дост.161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Між сторонами у добровільному порядку, шляхом визнання відповідачем вимог позивача визначено місце проживання їхньої дитини, [PERSON] з батьком [PERSON] .. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки суд встановив, що шлюб сторін існує лише формально, відповідачем позов визнано, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов [PERSON] в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Також, аналізуючи обставини в їх сукупності, позицію позивача та відповідача щодо визначення місця проживання дитини, враховуючи завдання суду діяти в інтересах дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з батьком також підлягають задоволенню. Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не просила повернути їй дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище отримане після реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Оскільки позивач просив залишити судовий збір за ним, суд вважає за можливе судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved