Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У грудні 2021 року адвокат Яковенко О.О., в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 179281,76 грн., з яких 174\~299,00 грн. сума основного боргу, 1303,66 грн. 3 % річних за період з 27.08.2021 по 26.11.2021 та 3679,10 грн. сума інфляційного збільшення боргу у вересні - жовтні 2021. Судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору 1792,82 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 8000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальником) укладений Договір позики між фізичними особами від 26 лютого 2021 року, відповідно до умов якого Позикодавець передав, а Позичальник отримав відсоткову позику в сумі 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень готівкою та зобов`язався повернути грошові кошти в строки і у порядку, зазначені в Договорі. Відповідно до положень п. 2.4. Договору, повернення отриманих сум здійснюється Позичальником рівними частками - по 66 667,00 грн. (шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень 00 коп.) щомісяця, в період з 26.02.2021 р. по 26.07.2021 р. та 66 665,00 грн. (шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 00 коп.) - протягом періоду з 26.07.2021 р. по 26.08.2021 р., починаючи з 26.02.2021 р., відповідно до Графіка. На підтвердження факту отримання грошових коштів у сумі 400 000,00 грн., Відповідачем власноручно написано розписку (оригінал розписки міститься у позивача). Відповідачем частково виконано зобов`язання за Договором та повернуто Позивачу грошові кошти у сумі 225 701,00 (двісті двадцять п`ять тисяч сімсот одна) гривня, а саме: - \~ \~ \~ \~у сумі 66 667,00 грн. за період 26.02.2021-26.03.2021 року, - \~ \~ \~ \~у сумі 66 667,00 грн. за період 26.03.2021-26.04.2021 року, - \~ \~ \~ \~у сумі 66 667,00 грн. за період 26.04.2021-26.05.2021 року, - \~ \~ \~ \~у сумі 25700,00 грн за період 26.05.2021-26.06.2021 року. Станом на 26.06.2021 року, Відповідачем повернуто борг за період 26.05.2021-26.06.2021 року у сумі, що є меншою на 40967,00 грн. від суми, що підлягала поверненню в строк до 26.06.2021 р. Відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення Позивачу боргу за період 26.06.2021-26.07.2021 у сумі 66 667,00 грн. та у сумі 66 665,00 грн. за період 26.07.2021- 26.08.2021 року, в результаті чого у Відповідача, не зважаючи на настання 26.08.2021 року граничного строку для повернення боргу за Договором, залишився неповернутим борг у сумі 174 299,00 (сто сімдесят чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень. В усній формі Позивач неодноразово вимагав від Відповідача виконання зобов`язань за Договором та повернення Позивачу грошових коштів, проте Відповідач залишок боргу Позивачу не повернув, посилаючись на відсутність у нього грошових коштів, а останнім часом взагалі на зв`язок не виходить. Оскільки, законом не визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору, за позовом про стягнення боргу за договором позики заходи досудового врегулювання спору не проводились. На підставі ст. 625 ЦК України, до суми основного боргу за Договором, що становить 174 299,00 гривень, нараховано інфляційне збільшення суми боргу у вересні та жовтні 2021 року, що становить 3679,10 грн. та 3% річних за період з 27.08.2021 року по 26.11.2021 року включно, що становить 1303,66 грн. Крім того, позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору 1792,82 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 8000, 00 грн. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк не надіслав відзив на позов. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від позивача чи відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи убачається що 26 лютого 2021 року між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальником) укладений Договір позики між фізичними особами, відповідно до умов якого Позикодавець передав, а Позичальник отримав відсоткову позику в сумі 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень готівкою та зобов`язався повернути грошові кошти в строки і у порядку, зазначені в Договорі. Відповідно до положень п. 2.4. Договору, повернення отриманих сум здійснюється Позичальником рівними частками - по 66 667,00 грн. (шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень 00 коп.) щомісяця, в період з 26.02.2021 р. по 26.07.2021 р. та 66 665,00 грн. (шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 00 коп.) - протягом періоду з 26.07.2021 р. по 26.08.2021 р., починаючи з 26.02.2021 р., відповідно до Графіка. На підтвердження факту отримання грошових коштів у сумі 400 000,00 грн., Відповідачем власноручно написано розписку. Відповідачем частково виконано зобов`язання за Договором та повернуто Позивачу грошові кошти у сумі 225 701,00 (двісті двадцять п`ять тисяч сімсот одна) гривня, а саме: - \~ \~ \~ \~у сумі 66 667,00 грн. за період 26.02.2021-26.03.2021 року, - \~ \~ \~ \~у сумі 66 667,00 грн. за період 26.03.2021-26.04.2021 року, - \~ \~ \~ \~у сумі 66 667,00 грн. за період 26.04.2021-26.05.2021 року, - \~ \~ \~ \~у сумі 25700,00 грн за період 26.05.2021-26.06.2021 року, що підтверджується графіком погашення позики. Водночас, залишок неповернутого боргу становить 174 299,00 (сто сімдесят чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень. Згідно\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Згідно\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої\~статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій\~статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до\~ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Таким чином суд вважає, що складена відповідачем розписка є не лише фактом укладення договору, а й передачі позикодавцем грошових сум позичальнику. При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями\~статті 545 ЦК України\~свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 02.03.2020 року у справі № 355/1301/18. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача основної суми за договором позики від 26 лютого 2021 року у розмірі 174299,00 грн. Крім того, відповідно до змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. В даному випадку, на прострочену суму боргу за договором позики від 26.02.2021 - 174\~299,00 грн., позивачем нараховано інфляційне збільшення суми боргу у вересні та жовтні 2021 року, що становить 3679,10 грн. та 3% річних за період з 27.08.2021 року по 26.11.2021 року включно, що становить 1303,66 грн. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних втрат та трьох процентів річних, вважає його вірним, доказів на спростування розрахунків позивача відповідачем в розпорядження суду не надано. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування судових витрат у вигляді судового збору та витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано суду доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1792,90 гривень, що підтверджується квитанцією А-Банк від 26.11.2021, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1792 грн.90 коп.

Outcome: partial