Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, посилається на те, що він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесе до ЄРДР за № 12021262020003236 від 17.11.2021 за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст.186 КК України. Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Матеріальна шкода потерпілому не відшкодована. [PERSON] оцінив матеріальну шкоду в сумі 52770 (п`ятдесят дві тисячі сімсот сімдесят) гривень та моральну шкоду оцінив в сумі 10000 (десять тисяч) гривень. Ухвалою судді Сторожинецького районного суду від 06 вересня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача [PERSON] направив письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у Райківецькій виправній колонії №78, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки на адресу суду надійшла розписка [PERSON] засвідчена адміністрацією колонії про отримання ним копії позовної заяви з додатками та судову повістку, виходячи з чого суд знаходить за можливе розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відзиву на позовну заяву не поступало, будь-яких клопотань не заявлялося. Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12021262020003236 від 17.11.2021 за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст.186 КК України. Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Матеріальна шкода потерпілому не відшкодована. [PERSON] оцінив матеріальну шкоду в сумі 52770 (п`ятдесят дві тисячі сімсот сімдесят) гривень та моральну шкоду оцінив в сумі 10000 (десять тисяч) гривень. Із досліджених судом копій матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021262020003236, від 17.11.2021 року встановлено, що 16 листопада 2021 року, приблизно о 18 год. [PERSON] , перебуваючи біля магазину "Гастроном", що знаходиться по вул.Миру, 30, в с.Великий Кучурів Чернівецького району Чернівецької області, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами, належними потерпілому [PERSON] , в ході короткочасної розмови з останнім, шляхом різкого руху своїх рук, вийняв у потерпілого з лівої кишені його штанів гаманець з грошовими кошти у сумі 1790 доларів США, тим самим викрав вказаний гаманець з грошима, що належать потерпілому [PERSON] , після чого з місця події зник, спричинивши матеріальний збиток потерпілому [PERSON] в сумі 1790 доларів США. В ході досудового розслідування потерпілому було повернуто 500 доларів. Сума шкоди становить 1290 доларів США, які по курсу НБУ (29,2549 грн.) станом на день розгляду справи становлять 37738 грн. 82 коп. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди, яка полягає у тому, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. На позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови N 6 від 27 березня 1992 року (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає до відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи наведені обставини, надавши оцінку зібраним доказам, а також виходячи із змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд вважає доведеним обставину щодо вчинення відповідачем неправомірного діяння, а саме заволодіння гаманцем з грошовими коштами у сумі 1790 доларів США та відповідно заподіяння такими діями майнової шкоди у вказаній сумі. Отже, беручи до уваги те, що [PERSON] був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, по відношенню до [PERSON] і майнова шкода з урахуванням відшкодованих 500 доларів США становить 1290 доларів США, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 37 738 (тридцять сім тисяч сімсот тридцять вісім) грн. Як вбачається із позову, позивач допустив помилку при вирахуванні еквіваленту долару США до гривні України та завищив їх на 10 тисяч гривень. Сума збитків складає не 47 730 грн., а 37 738 грн. 82 коп. Інші заявлені вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, а саме 1400 грн., які, згідно позову, знаходилися в гаманці та коштів в сумі 3640 грн., які позивач витратив на поповнення викрадених документів, то такі витрати є недопустимими. Згідно вироку суду, яким відповідач визнаний винуватим у вчиненні злочину щодо [PERSON] відповідачу ставилось у вину викрадення 1400 грн. і документів, а тому питання щодо їх відшкодування та відшкодування витрат на відновлення документів ставитися не може. При вирішенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. В силу вимог ч. 1, п. 2. ч. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт спричинення позивачу моральних страждань у зв`язку з неправомірними діями відповідача, тому враховуючи конкретні обставини правовідносин, з урахуванням тривалості душевних страждань та переживань, яких зазнала позивач внаслідок вчинення відповідачем відносно неї неправомірних дій та неповернення їй коштів, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, що буде розумним та справедливим способом відновлення порушеного немайнового права позивача. Оскільки позивач при подачі позову судовий збір не сплачувала відповідно до вимог ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому на підставі вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійоксудового збору.

Outcome: partial