Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , починаючи з 2000 року до часу відкриття спадщини. Визнати право власності у порядку спадкування за законом на 1/5 частину двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] після [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] з 23.10.1998 року зареєстрована і постійно мешкає в [ADDRESS] . За вказаною адресою з 1951 року був зареєстрований та проживав [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] був чоловіком її прабабусі, [PERSON] , померлої [INFO] , а також був вітчимом її бабусі, [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] народила сина, [PERSON] - батька позивача, який 23.01.1982 одружився з матір`ю позивача, [PERSON] , [INFO] . Також позивачем зазначено, що за час життя у [PERSON] нікого з рідних не було, він був самотньою людиною похилого віку, пенсіонером, ветераном і інвалідом Великої Вітчизняної Війни, під час війни отримав поранення обох кінцівок. З самого народження він ставився до неї, як до рідної проонуки, на протязі усього дитинства бавився з нею, виховував, вони багато спілкувалися, дідусь згадував події війни та ділився спогадами. Коли вона подорослішала і почала заробляти, то прийняла на себе усю турботу про дідуся, оскільки з часом він почав хворіти, важко пересувався і потребував постійного стороннього догляду. Останні сім років життя дідуся вони жили разом однією сім`єю, спільно харчувалися, витрачали кошти, позивач забезпечувала його усім необхідним (медичним доглядом, ліками, речами першої потреби, прибирала, прала, прасувала білизну), зустрічали свята в колі знайомих і рідних, опікувалися потребами один одного. Відповідачі були зареєстровані в спірній квартирі, але жили окремою родиною і вели своє власне господарство. Позивач поховала дідуся на кладовищі, сплатила усі ритуальні послуги, організувала помини. Після смерті [PERSON] , який заповіту не складав, залишилася спадщина 1/5 частина двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] , яка за правом спільної сумісної власності у рівних частках по 1/5 частині за кожним також зареєстрована на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Будь-яких спадкоємців за законом першої - третьої черг у спадкодавця не лишилося, єдиним спадкоємцем на майно померлого за законом четвертої черги позивач вважає себе. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, оскільки на час її відкриття постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, від прийняття спадщини не відмовлялася, звернулася до нотаріуса, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 276/2021. 13.05.2021 позивач звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадкування, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії і роз`яснено про необхідність звернутися до суду для встановлення відсутності спадкоємців померлого трьох попередніх черг та встановлення юридичного факту її проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. Ухвалою суду від 15.06.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 48). Ухвалою суду від 20.07.2021 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Департамент реєстрації Харківської міської ради. Також вказаною ухвалою задоволені клопотання позивача про витребування доказів, про виклик свідків у судове засідання. Підготовче провадження у справі було закрито і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 56-57). У судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі ордеру серії ХВ № 000015 від 21.05.2021 року, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність і зазначили, що позовні вимоги [PERSON] підтримують у повному обсязі, викладені в ній обставини підтверджують, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів (а.с. 53). Представник третьої\~особи Департаменту\~реєстрації Харківської\~міської ради\~до судового\~засідання не\~з`явився.\~Про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~був належним\~чином.\~Причини неявки\~суду не\~відомі (а.с.\~93,\~97). Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі докази заявлених вимог у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Спірним майном є квартира [ADDRESS] , яка згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.08.1998 ВАТ «Харківським керамічним заводом» та зареєстрованого у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», на праві спільної власності належить у рівних частках по 1/5 за [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 11404 (а.с. 22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . Судом також встановлено, що [PERSON] за час свого життя був одружений з [PERSON] , 1913 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.11.1951 року, актовий запис № 11 (а.с. 25). За адресою: [ADDRESS] [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] та був зареєстрований за вказаною адресою з 1951 року, що підтверджується відміткою у його паспорті [NUMBER] (а.с. 23-24). [PERSON] , яка є прабабусею позивача, померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом (бюро) запису актів громадянського стану у Ленінському районі м. Харкова на підставі актового запису № 4482 від 21.05.1985 року (а.с. 26). [PERSON] був вітчимом щодо доньки [PERSON] від її першого шлюбу - відповідачки [PERSON] , яка народилася [INFO] , свідоцтво № [NUMBER] , актовий запис № 259 (а.с. 20). [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] »), бабуся позивачки, 22 лютого 1959 року одружилася з [PERSON] , 1938 року народження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 189 (а.с. 21) та від вказаного шлюбу [INFO] народився батько позивачки [PERSON] . 23 січня 1982 року батько позивачки [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відміткою у паспорті [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 12-13). Від вищевказаного шлюбу [INFO] народилася позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 610, де у графі батько зазначений [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки за № 1659, виданої 14.12.2012 року КП «Жилкомсервіс, дільниці № 26», у якій зазначено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є правнучкою [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , які обидва на момент смерті останнього зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). Позивач за вказаною адресою була зареєстрована з 23.10.1998 року, що підтверджується відміткою у її паспорті серії [NUMBER] (а.с. 7-8). Також у вищевказаній довідці № 1659 зазначено, що на день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані також: з 23.08.1955 року дочка - [PERSON] , [INFO] (відмітка у її паспорті серії [NUMBER] ), з 04.06.1980 року - онук [PERSON] , [INFO] (відмітка у його паспорті серії [NUMBER] ), з 0303.1982 року дружина онука [PERSON] , [INFO] (відмітка у її паспорті серії [NUMBER] ) (а.с. 12-13, 15-16, 18, 30). Судом досліджені були також особисті та медичні документи [PERSON] , а саме: Довідка до акта огляду МСЕК серії ХАР-06 № 019613, Висновок про умови та характер праці, довідка Харківського дочірнього підприємства ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця санаторій «Роща», Посвідчення серії [NUMBER] від 20.09.1996, Епікриз Харківського обласного госпіталю інвалідів вітчизняної війни за 2000 рік, довідка серії ХАР-К-82 за № 020250 від 08.04.1987 року щодо інвалідності [PERSON] , медичний висновок № 660 щодо [PERSON] від 02.06.2007 року, Епікриз-виписка із історії хвороби за № 1937 від 21.06.2007 року (а.с. 31-39), з яких вбачається, що [PERSON] був пенсіонером, ветераном, інвалідом Великої Вітчизняної Війни, мав тяжке поранення під час Великої Вітчизняної Війни, обмеження руху, хронічні захворювання, потребував постійного стороннього догляду. Згідно наданої суду заяви відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначили, що жоден з них не претендує на спадщину після смерті [PERSON] . Також зазначили, що вони жили за тією ж адресою, що і спадкодавець, але окремою сім`єю (а.с. 53). З оригіналу акту від 31.05.2021, складеному за участю сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що вбачається, що позивач дійсно жила разом зі спадкодавцем, починаючи з 2000 року до дня смерті останнього, однією сім`єю, турбувалася про нього і забезпечувала його усім необхідним (а.с. 40). Обставини, зазначені в позовній заяві, у судовому засіданні були підтверджені поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен з яких довгі роки є сусідом родини позивача. Свідки надали пояснення аналогічні тим, що зазначені в акті, складеному за їхньою участю 31.05.2021 року, та підтвердили, що позивач та спадкодавець [PERSON] останні сім років жили однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , мали спільне господарство, разом харчувалися, дбали один про одного. Свідки також підтвердили, що на сімейних світлинах, які їм були надані на огляд у судовій залі, зображені разом позивач та її прадід, [PERSON] , під час святкувань днів народження. Спір, що розглядається, стосується встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та\~\~відносин та реалізації права на спадкування. При встановленні судами факту зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК. До спадкоємців четвертої черги\~\~належать не лише\~\~жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати\~\~також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим,\~\~мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як\~\~члена\~\~сім`ї, тощо. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Вирішуючи спір щодо встановлення спільного проживання однією сім`єю позивачки та спадкодавця [PERSON] , починаючи з 2000 року та до часу відкриття спадщини, аналізуючи надані позивачем докази, покази свідків, надавши їм об`єктивну правову оцінку, суд вважає про доведеність цього факту та про задоволення даної позовної вимоги. Щодо позовних вимог в частині визнання права власності у порядку спадкування за законом, судом встановлено наступне. З оригіналу листа-роз`яснення щодо порядку оформлення спадщини з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 17.05.2021 року за вих. № 1073/02-14 судом встановлено, що позивач [PERSON] під час особистого прийому 13.05.2021 року звернулася до державного нотаріуса Другої ХМДНК Шевцової О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , яка була прийнята і зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових спав під № [NUMBER] , в журналі реєстрації вхідних документів Другої ХМДНК за вхід. № 1112/02-14, на підставі якої було заведено спадкову справу за № 276/2021 (а.с. 41). Як вбачається з вищезазначеного документу, на підставі положень, ст.ст. 1258, 1261-1266, 1268, 1270, 1297 та 1298 ЦК України, державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовила заявниці у вчиненні нотаріальної дії і роз`яснила, що для оформлення спадкових прав за законом після смерті спадкодавця [PERSON] їй слід звернутися до суду для встановлення відсутності спадкоємців померлого трьох попередніх черг та факту її проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. В порядку витребування доказів судом була отримана з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори і досліджена копія спадкової справи № 276/2021, заведеної 13.05.2021 року після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що заповіту [PERSON] не залишив, будь-яких заяв про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття від інших спадкоємців померлого не надходило, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було роз`яснено про необхідність звернутися до суду (а.с. 64 - 84). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктом 3.1 Роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 передбачено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Як передбачено ч.ч. 1, 3 і 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття. Спадкоємець, постійно проживаючий разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом з`ясовано, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина 1/5 частина двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] , житловою площею 28,1 кв.м., загальною 41,9 кв.м. Положенням ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент прийняття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом отримують особи, визначені в статтях 1261-1265 ЦК України. При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, тобто точно визначеного кола осіб, котрі спадкують одночасно. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови її від прийняття (ст. 1258 ЦК України). Матеріали справи свідчать, що заповіт [PERSON] не складався, будь-яких спадкоємців за законом першої, другої та третьої черг у спадкодавця немає, єдиним спадкоємцем на майно померлого за законом четвертої черги відповідно до положень ст. 1264 ЦК України є позивач, оскільки положеннями ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/5 частину двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] після [PERSON] , померлого [INFO] , є також обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуюче викладене,

Outcome: approved