Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 25 жовтня 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1 жовтня 2020 року шлюб було розірвано. З моменту народження син постійно проживає з нею, перебуває на її повному утриманні та вихованні. Виключно вона переймається усім необхідним для забезпечення дитини, її здоров`ям та навчанням. Відповідач самоусунувся від утримання спільного сина. З відповідачем немає спільного погодження щодо способів виконання ним, як батьком, обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач перебуває в Збройних Силах України, тобто має добрий стан здоров`я та постійний і систематичний заробіток. Інших осіб на утриманні відповідача немає. Ухвалою від 14 вересня 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 18 листопада 2022 року позивач просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача адвокат Костевич Т.О. 18 листопада 2022 року подав суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. У клопотанні від 17 жовтня 2022 року відповідач позов не визнав, оскільки регулярно надає грошові кошти на утримання дитини, постійно спілкується з сином, купує продукти харчування, одяг, займається його дозвіллям тощо. Зазначений в позові розмір аліментів 1/3 частки всіх доходів (заробітку) вважає завищеним та жодним чином не обгрунтованим. Можливим є задоволення позовних вимог щодо стягнення 1/5 частки всіх доходів (заробітку). Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони з 25 жовтня 2013 року перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1 жовтня 2020 року у цивільній справі № 569/5449/20. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Син сторін проживає з позивачем, про що свідчить інформація про реєстрацію місця проживання особи № [NUMBER] від 7 липня 2022 року, видана Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, та не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються передбачені ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів розміру щомісячного доходу відповідача, наявності у нього на праві власності, володіння чи користування рухомого та нерухомого майна суду не надано. Відомості про стан здоров`я відповідача, наявність у нього інших дітей чи утриманців у справі відсутні. \~ \~За \~положеннями \~ст.12,\~ 81\~ ЦПК\~ України\~ кожна\~ сторона\~ повинна\~ довести\~ обставини,\~ які\~ мають\~ значення\~ для\~ справи\~ і\~ на\~ які\~ вона\~ посилається\~ як\~ на\~ підставу\~ своїх\~ вимог\~ або\~ заперечень.\~ Доказування\~ не\~ може\~ ґрунтуватися\~ на\~ припущеннях. Пред`являючи позов, позивач визначила аліменти в розмірі 1/3 частки доходів (заробітку) відповідача щомісячно, однак не надала доказів на підтвердження того, що потребує матеріальної допомоги на утримання сина у вказаному нею розмірі. Разом з тим, відповідач в порушення вимог ч.3 ст.12 ЦПК України не надав суду доказів, що регулярно надає кошти на утримання дитини. Враховуючи, що відповідач є працездатним та отримує дохід; вік дитини та беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд визначає розмір аліментів в 1/4 частці заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а тому позов належить задовольнити частково. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial