Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Чумак І.М. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до КП «Добропільський міський транспорт» про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якої зазначив, що більше 30 років пропрацював водієм, а з 2014 року займав посаду водія автобусу І-го класу на підприємстві відповідача КП «Добропільський міський транспорт». 18.10.2020 року о 05:45 год. з позивачем стався нещасний випадок на виробництві за наступних обставин. Так, 18.10.2020 року після отримання подорожнього листа та проходження медичного огляду, позивач о 5-35год. завів автобус для того, щоб прогріти двигун та враховуючи наявність вільного часу, перед рейсом вирішив сходити до туалету, який знаходився в боксі №3, для чого він скористався технічними дверями, що маються між боксами. Пройшовши до боксу № 3 позивач вирішив увімкнути світло та напрвився до вимикача, який розташований на колоні з лівої сторони від оглядової ями. На шляху від вимикача він оступився та впав в оглядову яму, внаслідок чого отримав перелом переднє- нижнього відділу суглобової поверхні лопатки, імпресійний перелом голівки плечової кістки, пошкодження сухожилків ротарної манжети правого плечового суглобу, консолідуючий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки.06.11.2020 року за результатами проведеного розслідування причин виникнення нещасного випадку на виробництві було складено акт за формою Н-1/П. 04.11.2021 року відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААВ 214835 [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності та 30% втрати працездатності з подальшим переоглядом. Згідно довідки МСЕК позивачу протипоказана важка фізична праця, праця біля механізмів, що рухаються, робота в підземних умовах. Позивач зазначає, що відповідач має відшкодувати йому моральну шкоду, нанесену внаслідок його травмування на виробництві, яку він обгрунтовує тим, що через отриману 18.10.2020 року травму на виробництві він став інвалідом, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно лікуватися, приймати ліки, оскільки без них його турбує біль у місцях переломів. Він 7 років пропрацював на підприємстві відповідача, був головним годувальником своєї сім`ї, а зараз за станом здоров`я не може забезпечувати свою родину, усі страхові виплати ідуть на медичну реабілітацію та придбання ліків, і від цього він почуває себе неповноцінною людиною. В зв`язку з травмою змінилися образ та якість життя, що завдає моральних страждань, при цьому захворюванні повне одужання неможливе, і перспектива в майбутньому переносити болі, постійно лікуватись спричиняє позивачу додаткові моральні страждання, в зв"язку із чим позивач просив суд стягнути з КП «Добропільський міський транспорт» на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень. Ухвалою Добропільського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 21.01.2022\~року було\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~та залучено\~до участі\~у справі\~в якості\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~ предмет\~спору Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, додатково зазначивши, що позивач до цього часу продовжує лікування після отриманого 18.10.2020 року травмування на виробництві, за час лікування позивач переніс оперативне втручання, до цього часу відчуває біль в місцях травмування, працездатність його руки не відновлена, він не може виконувати необхідну роботу по дому та допомогти своїй сім"ї . З проханням про переведення на іншу роботу згідно рекомендаціям МСЕК від 04.11.2021 року він звертався до відповідача, але йому було відмовлено, і звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України.Позивач також зазначив, що він отримує страхові виплати від Фонду соціального страхування, розмір його одноразової допомоги було зменшено, оскільки було встановлено 5% його вини в нещасному випадку, який із ним трапився. Позивач також зазначив, що 10.11.2022 року він повторно пройшов МСЕК, який продовжив йому третю групу інвалідності та 30 відстотків втрати працездатності на терімн до 01.12.2024 року, із зазначенням рекомендацій щодо протипоказань важкої фізичної праці, біля механізмів, що рухаються, підземних умов праці. Внаслідок отриманих травм він відчуває біль та погіршення стану життя, який він оцінює в 100 000 гривень, які, як компенсацію нанесеної йому моральної шкоди, він просить стягнути з відповідача на його користь. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що 18.10.2020року із позивачем на підприємстві КП «Добропільський міський транспорт» дійсно стався нещасний випадок. Комісією з розслідування нещасного випадку було встановлено, що причинами нещасного випадку є недотримання норм з охорони праці з боку головного механіка підприємства [PERSON] , який не прослідкував про те, щоб на дверях боксу, через який проходив позивач, була б табличка про ремонтні роботи в цьому боксі та щоб було огорожено місце біля оглядової ями. Іншою причиною нещасного випадку, який стався із позивачем, була особиста необережність самого позивача, який мав проходити до туалету через пішохідні дорожки,згідно встановленого на підприємстві порядку, в той час, коли він пішов через бокс, в якому проводилися ремонтні роботи, і в ньому немає пішохідної зони. Також позивач, працюючи тривалий час на підприємстві, мав знати, як проходити біля оглядових ям та проявляти особисту обережність. Підприємство визнає, що було допущено порушення з охорони праці, за що головному механіку було оголошено догану. Відповідачем під час знаходження позивача на лікарняному було виплачено матеріальну допомогу в розмірі 8333,50 грн., і сплачено за лікарняними листками позивачу - 67149,08 грн, у тому числі за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійного захворювання 65726,43 грн. Представник відповідача також додала, що відповідно до рекомендацій МСЕК позивачу пропонувалася посада- робітник з благоустрою, але він від неї відмовився, інші вільні посади, які б відповідали рекомендаціям МСЕК, на підприємстві відсутні. Від запропонованої роботи потерпілий відмовився та 23.12.2021 року написав заяву на звільнення за угодою сторін. Також представник відповідача просив суд врахувати той факт, що підприємство на сьогодняшній день працює в умовах воєнного часу, виконує замовлення органу місцевого самоврядування щодо перевезення для оборонних потреб, а перевезення пасажирів не здійснює, і тому будь-якого доходу не отримує, тобто фінансових коштів підприємства вистачає лише на заробітні плати працівників,кількість яких значно скоростилася, та які залишилися на підприємстві. Окрім того, представник відповідача просила суд врахувати, що позивач має 70% працездатності, оскільки відповідно до довідки МСЕК втратив лише 30% , і на цей час продовжує активне життя, а саме керує транспортним засобом, тобто функція травмованої руки остаточно не втрачена, вона відновлюється, що підтверджується тим, що МСЕК визначено дату наступного переогляду через два роки -10.11.2024 року. Представник відповідача суду зазначив, що підприємством було застосовано всіх заходів щодо усунення нанесеної шкоди позивачу, і тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області зазначила, що позивач [PERSON] дійсно перебуває на обліку в управлінні з 18.10.2020 року та отримує щомісячно виплати. Довідкою МСЕК від 10.11.2022 року визначено дату чергового переогляду- 10.11.2024 року Представник [PERSON] просила суд винести рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Згідно ст.\~2,\~5\~ЦПК\~України\~завданням цивільного\~судочинства\~є\~справедливий,\~неупереджений\~та\~своєчасний розгляд\~і\~вирішення\~цивільних справ\~з\~метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних\~або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів\~фізичних\~осіб,\~прав\~та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів\~держави.\~Здійснюючи\~правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права\~та\~інтереси\~юридичних\~осіб,\~державні\~та\~суспільні інтереси\~у\~спосіб,\~визначений\~законом\~або\~договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з наявної копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Добропільський міський транспорт» з 01.03.2013 року, спочатку на посаді слюсаря з ремонту автомобілів, а 10.08.2014 року його було переведено на посаду водія автобусу І-го класу. Згідно запису № 33 трудової книжки, позивача 23.12.2021 року було звільнено згідно п. 1 ст. 36КЗпП України за згодою сторін (а.с. 21). Згідно копії акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 18.10.2020 року о 05:45 год. на КП «Добропільський міський транспорт», який було затверджено директором КП «Добропільський\~міський транспорт» Мар`янським О.С., комісія з розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідкам, що стався 18.10.2020 року о 05:45 год. з водієм автобуса [PERSON] , 1964 р.н., вивчивши обставини, наслідки нещасного випадку, оглянувши місце нещасного випадку, опитавши свідків, ознайомившись з висновком ступеню тяжкості виробничих травм (протоко ЛКК № 321 від 20.10.2020) виданого КНП «Добропільська ЛІЛ», опитавши потерпілого [PERSON] ,

Outcome: partial