Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») суму страхового відшкодування в розмірі 6 805,00 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.09.2020 року по вул.Промислова, 1 у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Jeep Cherokee», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За цим фактом складено повідомлення про ДТП (Європротокол), згідно з яким винуватцем ДТП є водій автомобіля «Jeep Cherokee» [PERSON] . Майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобіля «Daewoo Lanos» були застраховані у ПрАТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 03.06.2020 року №42142а0зг. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Jeep Cherokee» [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі полісу №АР008059264. Позивач виплатив [PERSON] 22 963,49 грн. страхового відшкодування, а в подальшому ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатило позивачу 16 158,49 грн. страхового відшкодування. У зв`язку з тим, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 6 805,00 грн. Ухвалою судді від 18.10.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з тим подав клопотання від 18.11.2022 року про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримує, а тому суд вважає, що справу слід слухати у відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судовогопроцесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25 вересня 2020 року о 14 год. 15 хв. по вул.Промислова, 1 у м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Jeep Cherokee», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у цій ДТП підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, складеним спільно [PERSON] та [PERSON] з використання спеціального бланку повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] ,були застраховані у ПрАТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 03.06.2020 року №42142а0зг, строком дії до 03.06.2021 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Jeep Cherokee», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», поліс АР №008059264, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн., розмір франшизи 2 500,00 грн. 25.09.2020 року [PERSON] звернувся до позивача ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Згідно з рахунком від 13 жовтня 2020 року №10684 та ремонтною калькуляцією від 13 жовтня 2020 року №1.003.20.0 виконаними ТзОВ «Велет Авто», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Daewoo Lanos» склала 16 813,49 грн. Вартість запчастин відповідно до чеку від 08.10.2020 року №110788, товарного чеку від 08.10.2020 року та від 27.10.2020 року, склала 6 150,00 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування та на підставі страхового акта від 15.10.2020 року №АРХ2640639, ПрАТ «СК «АРКС» перерахувало 16.10.2020 року на користь ТзОВ «ВЕЛЕТ АВТО» 16 813,49 грн. страхового відшкодування [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням від 16.10.2020 року №713792. На підставі страхового акта від 21.10.2020 року №АРХ2643090 ПрАТ «СК «АРКС» перерахувало 22.10.2020 року на користь [PERSON] 5 280,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням від 22.10.2020 року №715411. На підставі страхового акта від 30.10.2020 року №АРХ2648608 ПрАТ «СК «АРКС» перерахувало 02.11.2020 року на користь [PERSON] 870,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням від 02.11.2020 року №718387. Таким чином, ПрАТ «СК «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобуперерахувало на користь [PERSON] страхового відшкодування всього 22 963,49 грн. У подальшому ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатила 25.01.2021 року на користь ПрАТ «СК «АРКС» 16 158,49 грн. страхового відшкодування. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). У справі, яка розглядається, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик,

Outcome: approved