Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить [PERSON] та [PERSON] зняти із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS] . У 2009 році за цією адресою зареєструвалася внучка позивачки - [PERSON] , а у 2013 році і її дочка - [PERSON] . У м. Дубно вони прибули з м.Сімферополь, АРК. У 2014 році онучка з дочкою виїхали з будинку позивачки і наскільки їй відомо, повернулися проживати в Крим, точноъ адреси не знаэ. З того часу вони більше не поверталися у м. Дубно і не виходили з позивачкою на зв`язок. Теперішнє місце проживання [PERSON] та її дочки позивачці не відоме. Перед від`їздом, [PERSON] оформила на ім`я позивачки довіреність з наданням їй повноважень представника для зняття її з дочкою з реєстраційного обліку за існуючою адресою. Термін цієї довіреності закінчився 14 вересня 2014 року і позивачка не встигла зняти вказаних осіб з реєстрації. На даний час відповідачі залишаються зареєстрованими у житловому будинку позивачки, хоча не є для неї членами сім`ї. Крім того, у будинку вони фактично не проживають уже вісім років. Факт реєстрації відповідачів у будинку позивачки позбавляє її можливості отримати житлову субсидію, наявність якої для неї, як людини похилого віку має дуже важливе значення. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідачі відзив на позову заяву не подали, заяв та клопотань від них не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, направлено відповідачам за зазначеною у позовній заяві адресою. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Дубенської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради №391 від 28.10.1999 (а.с.8). Згідно будинкової книги для реєстрації громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 09.04.2009 року, [PERSON] з 29.01.2013 року (а.с.9,10). Як зазначено в Актах про не проживання №77 від 06.07.2022, №90 від 12.08.2022 та №117 від 15.09.2022, складених комісією у складі начальника відділу кадрів ТОВ «Житловик-Дубно» у присутності двох сусідів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2014 року (а.с.14-16). 14.03.2014 року [PERSON] оформила на ім`я [PERSON] довіреність, якою уповноважила [PERSON] представляти її інтереси та інтереси її малолітньої дитини [PERSON] при знятті з реєстраційного обліку за вказаною представником адресою. Довіреність видана терміном до 14 вересня 2014 року (а.с.11). За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири площею 64,8 кв.м. у [ADDRESS] (а.с. 12, 13). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Суд враховує, що будинок за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності позивачки [PERSON] . Відповідачі не являються членами її сім`ї, не проживають у житловому будинку з 2014 року, спільного господарства з позивачем не ведуть, а тому мають бути визнані такими, що втратили право на користування житлом позивачки.

Outcome: approved