Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в житловому будинку [ADDRESS] проживали батьки позивача [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначає, що на момент смерті останнього у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані він, його дружина та діти. Вказує, що звернувшись до Свалявської ДНК з метою прийняття спадщини, йому було повідомлено, що у зв`язку з відсутністю у померлих правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, йому відмовлено у видачі свідоцтва на прийняття спадщини. Тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача просив розгляд справи проводити за наявними у матеріалах справи документами (а.с. 45-47). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Як убачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2016 року, [PERSON] помела [INFO] у віці 64 років, актовий запис № 15 від 28.07.2016 року (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 431 від 21.12.2021 року (а.с. 12). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.05.1968 року, [PERSON] , 1944 року народження та [PERSON] , 1951 року народження, одружились 23.05.1968 року. Прізвища подружжя після укладання шлюбу [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.1973 року, батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 14). Згідно чинного рішення Свалявського районного суду від 22.08.2022 року (справа №306/1296/22) встановлено факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] в м. Свалява, Мукачівського району, Закарпатської області та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Мала Мартинка, Свалявського району, Закарпатської області є чоловіком та дружиною та відповідно батьком та матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-17). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] , за даною адресою разом з [PERSON] , [INFO] (головою дворогосподарства) були зареєстровані [PERSON] , [INFO] (дружина) та [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внук) та [PERSON] (внучка) (а.с. 18-23). Судом встановлено, що [PERSON] видано будівельний паспорт земельної ділянки на будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; свідоцтво № [NUMBER] на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР за адресою [ADDRESS] ; План забудови садиби за вищевказаною адресою (а.с. 24-26). Згідно виписки з рішення виконкому Тибавської сільської Ради від 10.11.1994 року, [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , надано дозвіл на узаконення літньої кухні, кімнати, сараю, хліва і добудову котельні. Видано відповідний будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудівника № 8/95 від 20.02.1995 року (а.с. 28-30). Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 21.06.2022 року № 1276/02-7 житловий будинок [ADDRESS] в період з 1967 по 1973 рік мав № 19; в період з 1977 по 1979 рік мав № 26; в період з 1983 по 1985 рік мав № 28; в період з 1991 року по 2000 рік мав № 37; в період з 2001 року по теперішній час мав № 42 (а.с. 27). Як убачається з державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №033297 від 03.12.1991 року, [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] передали у власність земельну ділянку прощею 0,37 гектарів для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства за адресою [ADDRESS] (а.с. 33). Згідно з технічним паспортом, інвентаризаційна справа № 121/2022 від 10 жовтня 2022 року, житловий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] , складається з: житлового будинку «А», господарська будівля «Б», літня кухня «В», сарай «Г», сарай «Д», вбиральня «Е», колодязь .«І», горожа №1-3. Рік побудови житлового будинку 1969 (а.с. 34-40). Як убачається з довідки №75 від 14.10.2022 року, вартість вищевказаного житлового будинку становить 87 660 грн. (а.с. 41). Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~ Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved