Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог Служба\~у справах\~дітей Ямпільської\~міської ради\~Вінницької області,\~про усунення\~перешкод у\~спілкуванні та\~вихованні дитини\~та визначенні\~способу участі\~у вихованні\~дитини,\~в якому\~просив усунути йому перешкоди у спілкуванні із дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зобов`язавши [PERSON] , [INFO] , не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей та встановити наступний графік зустрічей та спілкування з дітьми: кожну суботу кожного місяця в період часу на 24 години, а також кожну неділю кожного місяця в період часу на 24 години, за фактичним місцем його проживання, а також без обмеження місця прогулянок з можливістю відвідування родичів; кожний день народження дітей не менше 3-х годин в день їх народження кожної; два рази на тиждень кожного місяця відводити та забирати в той самий день в дитячий садок та з дитячого садка дітей; кожні дитсадкові та шкільні канікули дітей (весняні, осінні та зимові) на період не менше половини терміну канікул для відпочинку та оздоровлення дітей на території України, а в період літніх канікул не менше 30 діб; 10 діб на рік на оздоровлення дітей з можливістю виїзду на відпочинок до моря, санаторію, тощо, стягнути на його користь з відповідача судові витрати, які полягають у стягненні з останньої на його користь сплати ним судового збору відповідно до доданої квитанції та витрати які він поніс на професійну правничу допомогу в розмірі\~3000\~грн. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видане 30.08.2017 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис №68 від 30.08.2017. У період перебування у шлюбі з відповідачем у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинено, спільно не проживають на протязі тривалого часу. Позивач разом з відповідачем проживають окремо. Увесь період часу вони підтримують сімейні стосунки виключно в інтересах дітей. Позивач разом з відповідачем спільного господарства, взаємних прав та обов`язків не мають. Одруження з відповідачем виявилося не вдалим. Сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим у них виникли не порозуміння, та різні погляди на життя, врегулювати й нормалізувати ці стосунки вони не змогли хоча й неодноразово намагалися помиритися та проживати, але зрозуміли, що ніяк разом бути не зможуть. З відповідачем вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю. Між ними часто виникають непорозуміння, що тяжким чином впливають на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. Між ними перестала існувати нормальна моральна атмосфера в сім`ї, побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги вони не змогли. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, й за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується копією доданого рішення. На даний час у позивача із відповідачем постійно виникають конфлікти щодо участі позивача у вихованні дітей, тому з метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до органу опіки та піклування Ямпільської міської ради, щодо врегулювання вказаного спору між ними. Відповідно, позивачу було рекомендовано звернутися до суду та вирішити питання, щодо його участі та спілкуванні з дітьми. Діти після припинення його з відповідачем стосунків проживають з останньою в місті Ямпіль за місцем її реєстрації. У них з дітьми склалися міцні, стійкі відносини, діти бажають спілкуватися та проводити час з позивачем як з батьком. Позивач любить своїх дітей та вважає своїм законним батьківським обов`язком приймати активну участь в їх вихованні, батьківською турботою піклуючись про фізичний і духовний розвиток дітей. Відповідач перестала відповідати на усні звернення та телефонні дзвінки з питань зустрічей і спілкування з дітьми, ігнорує обговорення питань їх навчання, виховання, оздоровлення та відпочинку. Через протиправну поведінку відповідача діти обділені його увагою і турботою як рідного батька. Крім того, його обов`язок як батька приймати участь у вихованні дітей, а відповідач по справі позбавляє його такого права та всяко чинить йому перешкоди у такому спілкуванні з дітьми, не допускає його до дітей, обмежує його право приймати участь у вихованні доньок, що змушує його звернутися до суду. Звертаючись до суду бажає обрати такий графік зустрічей, який не порушує режиму дня дітей та навчання, не відриває їх від нормального, звиклого для них середовища та не заважає нормальному існуванню, що в свою чергу не створюватиме для дітей жодного морального, емоційного та психологічного тиску. Виходячи з вищевикладеного можна прийти до висновку, що між ним та відповідачкою склалися стосунки, які позбавляють його можливості регулярно спілкуватися з дітьми. Самостійно і добровільно з відповідачем вони не можуть визначитися зі спільною участю у вихованні дітей, а тому позивач порушує питання про участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, як батька, який мешкає окремо від дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що графіку дітей, а саме коли вони харчуються, відпочивають та граються він не знає, але зі старшою донькою він може бачитися без присутності матері. Вказав, що вони із дружиною розійшлися коли меншій донечці було два місяці. Певний період часу (з березня 2022 року по вересень 2022 року) відповідач із дітьми проживала в Німеччині, і відповідно він не мав можливості брати участь у вихованні дітей. Щодо його умов проживання, то попередньо вони однією сім`єю проживали саме за тією адресою, де він зараз проживає, тому там є умови для проживання/перебування дітей. Старшу доньку позивач заводив у дитячий садочок, забирав дома годував і тоді відводив до матері. Позовні вимоги просить задовольнити, передати йому дітей на всі вихідні дні, а також два рази на тиждень. Вказав, що мати буде бачити дітей з понеділка по п`ятницю. Зазначив, що він в змозі нагодувати дітей, провести гігієнічні процедури, покупати, переодягнути, тому що раніше він це робив. Представник позивача адвокат Снітко В.А в судовому засіданні пояснив, що відповідач чинила перешкоди зустрічі дітей з батьком, а саме переносячи зустрічі без причин. Позивач не мав змоги звернутися до Служби у справах дітей, так як необхідно службі було провести комісію, а на комісії мають бути присутні сторони, саме в той час відповідач з доньками перебувала закордоном, але службі провівши комісія теж важко визначити порядок спілкування батька з дітьми. Не даючи дітей батькові відповідачка таким чином маніпулює і продовжує колишні непорозуміння між позивачем та відповідачем. Також позивач не може знати графіка дітей коли дитина проснулась і коли харчується, але це можливо дізнатися за допомогою матері. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що раніше і на даний час не заперечує позивачу бачити доньок, він їх бачить, у садочок водив, на день народження старша донька проводила час зі своїм батьком, а менша донька при зустрічі з початку плаче, а пізніше заграється зі старшою і перестає плакати, до батька на руки не їде, так як не знає його. Також повідомила, що батько бачився з доньками неодноразово після приїзду з закордону в десятому місяці 6, 7, 26, 27, 28 числа та в листопаді місяці 1, 6 числа. Одного разу коли донька була з батьком на спільних прогулянках дитина приходила додому з мокрими ніжками після чого хворіла. Зазначила, що знаючи фізіологію людини дитина за годину до заняття повинна харчуватися, так як на даний час старша донька починає відвідувати дитячі гуртки, які включають фізичне навантаження, щоб кровоносна система правильно працювала та надавала навантаження на м`язи та приносила користь занять спортом, а не навантажувала ЖКП. Однак позивач пізно привів дитину додому, і відповідно дитина пізно була нагодована, а потім донька відчувала недомагання і скаржилась на біль в животику. Також повідомила що позивач беручи доньку до себе саме в той час підпрацьовує таксистом і на виклик їде разом з донькою, яку садить в машину без відповідного дитячого авто крісла та ще й з чужими людьми. Вона йому зробила зауваження, на що була відповідь «роблю так як вважаю за потрібне», саме тому у неї не має довіри до позивача. Вона не знає чи він впорається, так як він цього хоче, він же хоче брати доньок з ночівлею. Окрім того, заперечує щоб позивач брав діток і виїздив за межі міста Ямпіль, так як у позивача психічно хвора сестра, а батько зловживає спиртними напоями, що може негативно вплинути на дітей. Зазначила, що діти прокидають о 7.30 год., на 8.20 йдуть до садочку, обідішній сон з 13.00 до 16.00, а спатки лягають ввечері біля 21.00 год. Не заперечує щоб батько бачився зі своїми дітьми, однак без ночівлі у нього. Просить суд розглянути її вимоги за попередньо наданим клопотанням. Окрім того, 10.10.2022 за вх.№5468 відповідач [PERSON] подала клопотання на позовну заяву позивача. Вказує, що фактично вона мати та її доньки [PERSON] та [PERSON] приїхали з Німеччини 5 вересня 2022 року де вони знаходилися в зв`язку з військовим станом з березня 2022 року. Відповідач в цілому не заперечує участі у вихованні батька їхніх малолітніх доньок. Фактично позивач відразу ж після їхнього приїзду бачився та спілкувався з дітьми. Відповідач не чинила та не чинить перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дітьми. Та не заперечує проти участі батька у вихованні дітей, але лише в її присутності. Тому просить суд та орган опіки та піклування Ямпільської міської ради Вінницької області врахувати її позиції у вихованні дітей та спілкуванні з ними. По пунктам вимоги позивача коментарі відповідача як матері дітей: по першій вимозі позивача доньки є ще маленькими щоб проводити з батьком 24 години, менша донька [PERSON] батька зовсім не знає і не спілкувалася з батьком. І при його присутності постійно плаче, тому і не може бачитися з батьком довгий час та без присутності матері. Старша донька [PERSON] теж ще не достатньо доросла, щоб іти на тривалий час до батька; По другій вимозі на дні народження дітей, відповідач не проти особистих привітань батька та бачитися в ті дні. Але за попередньою домовленістю з відповідачем та її присутністю. Відводити та забирати дітей з дитячого садка тільки з погодженням з відповідачем та її присутності, так як мати планує старшу доньку водити на гуртки; По четвертому пункту вимоги відповідач заперечує повністю. Діти є ще маленькими щоб такий довгий період (30 діб) знаходитися із батьком. Вони часто хворіють, де при деяких захворюваннях потрібно слідкувати за харчуванням дітей, режимом сну та відпочинку, за режимом прийому та правильним дозуванням ліків, потрібно ретельно проводити ванні процедури, де батько не дасть належного догляду малолітнім дівчаткам. На думку відповідача батько не достатньо переймається безпекою та здоров`ям дітей, тому її як матері, яка несе відповідальність за здоров`я та безпеку дітей страшно залишати на довгий час із батьком. Він зловживає алкогольними напоями, може сісти на підпитку за кермо автомобіля мотоциклу, тощо та посадити поряд дитину. Було зроблено неодноразово зауваження батьку стосовно цього, але він їх не приймає, він вважає свої дії повністю вірними. Ще коли відповідач прийняла рішення з початком війни вивезти у безпечне місце дітей, позивач був проти. Але згодом погодився і вони поїхали до Німеччини. За його згодою вони знаходились у Німеччині. Батько у відео та телефонному режимі спілкувався із старшою дочкою [PERSON] . Через певний час позивач подав позовну заяву до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, знаючи, що вони знаходяться у Німеччині. Згідно абз.3 ч.2 ст.159 СК Украйни під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, просить суд зважати необхідним обрати наступний графік спілкування та виховання позивача з дітьми: Старша донька [PERSON] може бачитись з батьком щосуботи зранку з 12.00 до 18.00 (відвідувати дитячі майданчики, кафетерії, тощо без присутності відповідача; З меншою донькою [PERSON] тільки в присутності матері та старшої доньки [PERSON] (діти проводять час разом); Не вивозити дітей за межі міста Ямпіль, до родичів до iх місця проживання (так як там проживає його рідна сестра психічно хвора (шизофренія), дуже агресивна, може нести небезпеку дітям та батько позивача зловживає алкоголем); Кожного дня народження дітей батько може вільно бачитись, спілкуватися із старшою дочкою [PERSON] до двох годин. з урахуванням думки та побажанням дитини, стану її здоров`я. З молодшою донькою [PERSON] за присутності матері та попередньою домовленістю; [PERSON] відводити старшу дочку [PERSON] у дитячий садочок та молодшу дочку [PERSON] за присутності позивача. Забирати старшу доньку [PERSON] з секцій та гуртків, якщо є в цей день; Всі судові витрати та судовий збір стягнути з позивача. Представник відповідача адвокат Середюк В.В. у судовому засіданні вказав, що у задоволені заявлених позовних вимог необхідно відмовити у відповідності із ст.81 ЦПК України, оскільки а ні позивачем, а ні службою у справах дітей не надано акт обстеження житлово-побутових умов позивача. Вказав, що старша донька може зустрічатися із батьком щосуботи з 16 до 18 год. та щочетверга із 12 до 17 год. з погодженням матері та врахування стану дитини, з меншою донькою щосуботи з 16 до 17 год. та щочетверга з 15.30 до 16.30 год. з погодженням матері та врахуванням стану дитини. День народження дітей одну годину. Що стосується вимоги про канікули дітей з можливістю виїзду із дітьми, то вказав, що діти маленькі, тому у цій частині необхідно відмовити. Дозволити бачитись із дітьми у межах міста з погодженням із матір`ю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області Кіфа А.В., який діє на підставі довіреності вих. №01-02/147 від 12.09.2022 у судовому засіданні повідомив, що засідаючи комісія не прийняла рішення оскільки батьки малолітніх доньок не дійшли згоди, щодо визначення участі батька в процесі утримання та виховання їх дітей, із пропозиціями членів комісії з питань захисту прав дитини, щодо вирішення даного спору не погодились, досудовим способом врегулювати дане питання не вдалося. Не заперечує щодо вирішення даного питання в судовому порядку з урахуванням найкращих інтересів дітей на розгляд суду. Із спілкування у судовому засіданні із малолітньою [PERSON] судом встановлено, що дитина має прихильність як до батька, так і до матері, а також до молодшої сестри. Жваво розповідає про свої поїздки із матір`ю до Німеччини і відвідування певних міст, про своє спілкування із батьком, а також відвідування нею дитячого садочку та гуртків (танці, малювання), а також про молодшу сестричку, про святкування свого дня народження. Дитина не залякана, весела, розвинута, доглянута, а також вихована. Заяви, клопотання: клопотання відповідача про відкладення розгляду цивільної справи (а.с.31); клопотання позивач про виклик та допит свідків (а.с.32); клопотання відповідача про зупинення провадження в цивільній справі (а.с.43); клопотання відповідача про направлення на електрону адресу позовну заяву для ознайомлення (а.с.48); клопотання відповідача про зупинення провадження в цивільній справі (а.с.50); клопотання відповідача про зупинення провадження в цивільній справі (а.с.54); клопотання відповідача на позовну заяву позивача (а.с.60-61); клопотання відповідача про розгляд справи у її відсутність (а.с.70), заява позивача про відмову від виклику і допиту свідків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 13 вересня 2022 року на 11 годину 00 хвилин (а.с.24-26); клопотання відповідача задоволено частково, відкладення підготовчого засідання на 04 жовтня 2022 на 10 годину 00 хвилин (а.с.38-39); клопотання позивача щодо виклику та допиту свідків задоволено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.40-43); задоволено заяву позивача і прийнято відмову від виклику та допиту свідків, оголошено перерву у судовому засіданні до 15 листопада 2022 року на 09 годину 00 хвилин (а.с.88-90), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами та без виходу суду до нарадчої кімнати. \~Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач народився [INFO] у місті Комсомольськ на Амурі Росія, зареєстрований по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.7) судом встановлено, що [INFO] у місті Могилів-Подільський Вінницької області народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони по справі. Із копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.8) судом встановлено, що [INFO] у місті Могилів-Подільський Вінницької області народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони по справі. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.02.2022 №153/19/22 (а.с.9) судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] залишено « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Із висновку Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області вих.№01-02/213 від 07.11.2022 (а.с.84) судом встановлено, що враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 07.11.2022 №01-02/212 служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області вважає за доцільне вирішити дане питання виключно в судовому порядку з урахуванням найкращих інтересів дітей. \~ \~ \~ \~Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно положень до ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст.4 ЦПК України). Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень сторін, та не оспорюються сторонами, між ними дійсно виникає спір з приводу часу та періоду зустрічей батька з дітьми. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участі дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучаться з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно приписів\~ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із\~батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний\~брати участь\~у її\~вихованні і\~має право\~на особисте\~спілкування з\~нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.ч.1-2\~ст.159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає\~способи участі\~одного з\~батьків у\~вихованні дитини\~(періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини. Судом встановлено, що спілкування позивача з дітьми не буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дітьми повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дітей. Крім того, діти для повного і гармонійного розвитку її особистості потребують любові і розуміння. Вони мають, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньок, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивачем, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дітей. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено,\~що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дітьми, про що свідчить його звернення до суду за захистом цього права. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між сторонами, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дітьми, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини. Згідно висновку служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області за вих.№01-02/212 від 07.11.2022 служба вважає за доцільне вирішити даного питання виключно в судовому порядку з урахуванням найкращих інтересів дітей. Зважаючи на викладене, з урахуванням інтересів дітей, їх віку, поведінки батьків, між якими є певні непорозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дітей, пояснення матері дітей щодо їх денного розпорядку дня,\~психічний та фізичний стан малолітніх доньок, не спілкування із дітьми значний відрізок часу зі сторони позивача у зв`язку із відсутністю дітей на території України, суд вважає за можливе визначити позивачу способи його участі у вихованні та спілкуванні із малолітніми доньками, враховуючи як найперше інтереси малолітніх дітей. Враховуючи, що між сторонами у справі, в межах даного спору, виникли відносини, які регулюються сімейним законодавством України, при цьому позивачем визначено спосіб захисту порушеного права шляхом визначення порядку спілкування з малолітніми доньками, тому за наявності встановлених судом обставин, які підтверджують порушення прав позивача, як батька, на вільне спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні, є підстави для вирішення питання про відновлення порушених прав батька шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з малолітніми доньками в межах визначеного рішенням суду графіку спілкування батька з дітьми. Визначаючи позивачеві дні та години спілкування з дітьми, суд враховує те, що сторони не проживають разом із досягнення молодшою донькою одного місяця, тобто дитина взагалі не знає позивача як свого батька, також судом враховується та обставина, що діти більше шести місяців проживали разом із матір`ю поза межами України, тобто зв`язок між дітьми та батьком також був втрачений, і його відновлення має відбуватися поступово, щоб не зашкодити інтересам та психічному, а також духовному та фізичному розвитку дітей, що дітки не отримали травму психологічну, а тому побачення позивача з доньками спочатку повинні бути обмежені, поки батько та доньки не почнуть знайомитися один з одним і поки не стане зрозумілою зацікавленість позивача у формуванні стосунків із його доньками, і відповідно зворотній зв`язок не піде від діток щодо батька. Позивач просить надати можливість побачення з дітьми: кожну суботу кожного місяця в період часу на 24 години, а також кожну неділю кожного місяця в період часу на 24 години, за фактичним місцем його - [PERSON] проживання, а також без обмеження місця прогулянок з можливістю відвідування родичів. Однак, у постанові ВС №754/9026/16-ц від 23.06.2020 вказано, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька. У постанові ВС №711/6649/17 від 05.12.2018 зазначено, що з урахуванням того, що дитина ніколи не проживала постійно разом із батьком і має сталий емоційний зв`язок з матір`ю, висновки суду про тимчасове, до досягнення дитиною семирічного віку, обмеження права батька на спілкування з дитиною без присутності матері є виправданим інтересами дитини. Аналогічні обставини мають місце і у даній справі, а тому суд може визначити способи участі позивача у спілкуванні та вихованні із дітьми а саме: із старшою донькою у присутності матері (до досягнення дитиною семирічного віку) або без присутності матері за згодою дитини з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, після досягнення старшою донькою семирічного віку визначити способи участі батька у спілкуванні та її вихованні без присутності матері, однак із урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, меншою донькою у присутності матері (до досягнення дитиною семирічного віку) та/або старшої доньки за визначенням матері з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, після досягнення меншою донькою чотирьохрічного віку визначити способи участі батька у спілкуванні та її вихованні без присутності матері та/або старшої доньки за згодою дитини, однак із урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, після досягнення меншою донькою семирічного віку визначити способи участі батька у спілкуванні та її вихованні без присутності матері, однак із урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути. Така ж правова позиція висвітлена у рішенні ЄСПЛ справа «Кацікерос проти Греції» заява №2303/19, а саме: «…побачення заявника з дочкою спочатку повинні бути обмежені, поки батько та дочка не почнуть знайомитися один з одним і поки не стане зрозумілою зацікавленість першого у формуванні стосунків із його дочкою. Як наслідок, обмеження, накладені на побачення заявника з дочкою, не були настільки суворими, щоб завадити заявнику створити міцні стосунки з нею, але дозволяли поступове встановлення зв`язку між ними. Також відповідні обмеження були поступово послаблені.». Визначення порядку участі батька у вихованні дітей в усі вихідні дні є неприйнятним, оскільки порушують права дітей на спілкування із матір`ю у вільний від занять у дитячому садочку час, про що зазначено у постанові ВС №643/16210/17 від 27.06.2019. А тому, суд має підстави для часткового задоволення заявлених вимог у цій частині, а саме визначення часу участі батька у вихованні та спілкуванні із своїми малолітніми дітьми спочатку декілька годин у вихідні дні, не обмежуючи при цьому прав матері на виховання та спілкування дітей, а також із врахуванням режиму дня дітей (харчування, обідішній сон і т.ін.). Аналогічна позиція суду, що стосується вимоги позивача щодо його спілкування із дітьми у день народження малолітніх доньок. Що стосується вимоги позивача два рази на тиждень відводити та забирати дітей в дитячий садочок та з дитячого садочка, то суд вважає, що така вимога підлягає задоволенню, однак з певними обмеженнями, оскільки буде сприяти налагодженню стосунків між батьком та його малолітніми доньками, а саме - кожен вівторок та п`ятницю відводити та забирати [PERSON] з дитячого садочка з урахуванням графіку відвідування садочка дитиною, а також у разі наявності у ці дні у дитини гуртків, додаткових занять або факультативів, відводити доньку та забирати з них, з поверненням дитини до місця її постійного проживання у присутності матері (до досягнення дитиною семирічного віку) або без присутності матері за згодою дитини з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, а також кожен вівторок та п`ятницю відводити та забирати [PERSON] з дитячого садочка з урахуванням графіку відвідування садочка дитиною, а також у разі наявності у ці дні у дитини гуртків, додаткових занять або факультативів, відводити доньку та забирати з них, з поверненням дитини до місця її постійного проживання у присутності матері (до досягнення дитиною семирічного віку) та/або старшої доньки [PERSON] за визначенням матері з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути. Що стосується заявленої позивачем вимоги щодо дитсадкових та шкільних канікул дітей, то суд приходить до висновку, що у даній частині необхідно відмовити, оскільки у дитячому садочку у діток взагалі відсутні канікули, а вимога щодо шкільних канікул заявлена передбачено, оскільки дітям виповнилося лише п`ять та два роки відповідно,і вони ще є дошкільнятами. Що стосується вимоги позивача 10 діб на рік на оздоровлення дітей з можливістю виїзду на відпочинок до моря, санаторію тощо, то суд приходить до висновку, що у цій частині заявлених вимог необхідно відмовити із врахуванням малолітнього віку дітей (5 і 2 роки), безпеки їх здоров`ю. Відмовляючи позивачеві повністю у двох вищевказаних позовних вимогах, суд вважає за необхідне роз`яснити [PERSON] , що після досягнення дітьми семирічного віку, а також початку відвідування ними шкільних освітніх закладів, останній має право на звернення до суду із позовом (у разі необхідності) щодо зміни його участі у вихованні та спілкуванні з доньками, а саме організації ним зимового та літнього відпочинку дітей під час шкільних канікул, а також визначення часу на оздоровлення дітей, та їх вивіз до моря, санаторію. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено частково, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок згідно квитанції №50 від 20 липня 2022 року, а також 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial