Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

07 квітня 2022 року позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] із [PERSON] в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно з дня пред`явлення вказаного позову і до досягнення дитиною повноліття, та визначення місця проживання [PERSON] із [PERSON] . Ухвалою суду від 11 квітня 2022 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. На виконання цієї ухвали, позивач [PERSON] 15 квітня 2022 року подав позовну заяву в новій редакції, в якій уточнив обставини на обгрунтування позовних вимог, у тому числі в частині вимог про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем більше чотирьох років. За шість місяців до розлучення сторін у відповідача відбувся психологічний зрив, який негативно відобразився на дитині, після даного випадку дочка переїхала жити з позивачем та його батьками ( [PERSON] , [PERSON] ). Надалі, позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка має добрі взаємовідносини з [PERSON] . На даний час, на утриманні позивача перебуває троє дітей, а саме [PERSON] (дочка від попереднього шлюбу дружини позивача), [PERSON] (спільний син [PERSON] та [PERSON] ) та [PERSON] . Позивач працює приватним підприємцем в сфері ІТ, має постійне місце проживання, не зловживає спритними напоями та добре відноситься до дітей, однак після повномасштабного вторгнення Російської федерації в Україну його доходи впали, відтак він змушений був шукати додаткові способи економії та заробітку. З метою оформлення посвідчення багатодітної сім`ї позивач звернувся до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей, однак отримав відмову, у зв`язку із цим він знову звернувся до управління, з проханням визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , однак отримав відмову, оскільки дочка має 15 повних років, тому може самостійно визначити своє місце проживання. На даний час дочка навчається у медичному коледжі, для неї створено всі умови для повноцінного та гармонійного розвитку особистості, однак відповідач відмовляється допомагати в оплаті навчання їхньої дочки, оскільки вона проти того, щоб дочка навчалась у даному навчальному закладі. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свою дочку, хоча має таку можливість, оскільки у шлюб повторно не вступала, інших дітей чи непрацездатних батьків у неї немає, стягнень за виконавчими документами відносно неї не проводилось. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою судді від 19 квітня 2022 року залучено до участі у справі як третю особу Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 17 травня 2022 року на 11 год. 10 хв., яке, у зв`язку із неявкою відповідача та представника третьої особи, відкладено на 16 червня 2022 року на 15 год. та, у зв`язку із повторною неявкою відповідача та представника третьої особи, відкладено на 14 липня 2022 року на 14 год. 30 хв. 16 червня 2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Тришак О.Г. подав до суду клопотання про виклик та допит свідка [PERSON] та про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, які відповідно до реєстру вхідної документації було передано судді 17 червня 2022 року об 11 год. 30 хв. У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 14 липня 2022 року, задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а також, за клопотанням представника відповідача, підготовче судове засідання було відкладено до 03 серпня 2022 року на 12 год. 30 хв. 26 липня 2022 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Магдич О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог. Зокрема вказано, що однією із підстав пред`явлення позову позивач зазначає стан здоров`я відповідача, зокрема наявність у неї психологічного зриву, однак зазначене не відповідає дійсності, оскільки після розірвання шлюбу між сторонами та розлукою з дочкою у відповідача виникло захворювання, яке позбавляло [PERSON] можливості самостійно піклуватись за себе та не пов`язане з «психічним зривом». Позивач свідомо та спеціально налаштовує дочку проти відповідача, повідомляючи їй неправдиві факти відносно матері, крім того, оскільки позивач проживає разом із дочкою, його вплив на неї призвів до того, що вона не бажає проживати з матір`ю та її батьками, має хибне уявлення про те, що мати є меркантильною та корисливою. До того ж, після пред`явлення відповідачем позову до суду про поділ майна подружжя, позивач неодноразово погрожував відповідачу, та створив такі умови, внаслідок яких [PERSON] перестала спілкуватись з матір`ю, не повідомляє про стан її здоров`я, а також про отриману її дочкою травму, яка була спричинена падінням з самоката. Відповідач не ухиляється від обов`язку утримувати дитину, більше того, коли це необхідно було вона забезпечувала дочку, зокрема перерахувала 10 000 грн. на картку позивача, призначені для виїзду дитини за кордон, однак унаслідок відсутності спілкування з дитиною [PERSON] не може обговорити із дочкою обсяг допомоги, який має бути наданий нею для реалізації планів доньки. Вплив позивача на дочку та створення ним перешкод у її спілкуванні з матір`ю призвели до того, що [PERSON] може прийняти рішення на основі недобросовісних та незаконних маніпуляцій. З цих підстав просила справу скерувати органу опіки та піклування для підготовки висновку щодо визначення місця проживання дитини та відмовити в задоволенні позову. До відзиву на позов також долучила клопотання про виклик свідків, у задоволенні якого було відмовлено у підготовчому судовому засіданні 03 серпня 2022 року. Ухвалою суду від 03 серпня 2022 року матеріали цивільної справи №607/4538/22 скеровано до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради для надання письмового висновку щодо визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] ,у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 22 вересня 2022 року до на 16 год. 13 вересня 2022 року представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради подав до суду відповідь, у якому вказав, що питання про визначення місця проживання дитини розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 02 вересня 2022 року, після виконання п. 3 ст. 15 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради буде надісланий на адресу суду. 20 вересня 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Магдич О.О. подала до суду клопотання про участь відповідача в розгляді справи в режимі відеоконференції, яке, відповідно до поданої нею 21 вересня 2022 року заяви просила не розглядати. Підготовче судове засідання, призначене на 22 вересня 2022 року відкладено на 12 жовтня 2022 року на 15 год. 15 хв. 26 вересня 2022 року від Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надійшли матеріали справи з письмовим висновком щодо визначення місця проживання дитини, рішенням, яким було затверджено даний висновок, та заявою представника третьої особи про розгляд справи у її відсутності. 12 жовтня 2022 року у підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача про участь відповідача в режимі відеоконференцзв`язку та про долучення доказів, проведено підготовче судове засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розпочато судовий розгляд, заслухано вступне слово учасників, досліджено частину доказів, після чого в розгляді справи оголошено перерву до 15 листопада 2022 року до 12 год. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Тришак О.Г. позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на мотиви, викладені в позовній заяві (первісній та після усунення недоліків), та просив позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Магдич О.О. заперечила проти задоволення позову, підтримала обставини, викладені у відзиві на позов. Вважає, що підстави для визначення місця проживання дитини відсутні, оскільки вона досягла віку, з якого дитина сама визначає своє місце проживання. Підстави для стягнення аліментів також відсутні, оскільки позивач виїхав за кордон, місце проживання дитини відповідачу не відоме. Відповідач, беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, позову не визнала, пояснила, що востаннє проживала разом із дитиною в період з 25.12.2021р. до 05.02.2022р., позивач навмисно створив такі обставини, внаслідок яких дитина втратила бажання з нею спілкуватись, місце перебування дитини на даний час їй не відоме, на її вимогу позивач їй такої інформації не надає, з метою встановлення місця проживання дитини вона зверталась до відповідних органів, але вони також не встановили її місця проживання. Від надання дитині матеріального утримання вона не відмовляється, надавала і бажає надалі надавати їй матеріальну допомогу, проте, на жаль, на даний час не знає ані місця знаходження дитини, ані її потреб. У квітні 2022 року перерахувала на рахунок позивача для потреб дочки 10000 грн., 15.11.2022р., у день засідання, - 2000 грн. на рахунок дитини, приєднаний до рахунку позивача. Постійного заробітку вона не має, але має бажання і розуміє свій обов`язок утримувати дитину. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, однак, як зазначалося, раніше нею була подана заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 07 серпня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2018 року. [INFO] в сторін народилась дочка [PERSON] , про що 06 грудня 2006 року зроблено актовий запис №2580 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2006 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 вересня 2020 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 26 вересня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №1640. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що 25 березня 2021 року зроблено актовий запис №658 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 березня 2021 року. Крім того, у [PERSON] є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 листопада 2011 року. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 10 вересня 1999 року, виданим Міським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №17, виданою ОСББ «Оболоня 11» 18 березня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (батько), [PERSON] (мати) та [PERSON] (сестра). Також, у ній зазначено, що за цією ж адресою проживають без реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №346 від 18 березня 2022 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] за місцем реєстрації в [ADDRESS] не проживає. З відповіді Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради №7617-Ф від 22 березня 2022 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі посвідчення батьків багатодітної сім`ї та дітей з багатодітної сім`ї, оскільки ним не надано визначених постановою КМ України від 28 жовтня 2020 року №1003 «Про внесення змін до Порядку виготовлення і видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї». Як убачається з відповіді Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради №8468-Ф від 31 березня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] повідомлено, що заяву від 24 березня 2022 року розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та щодо визначення місця проживання [PERSON] зазначено, що оскільки дитина досягла 15 років, згідно з ч. 3 ст. 160 СК України, вона може визначити місце свого проживання самостійно. Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2021 рік від 02 лютого 2022 року сума його доходу за звітний рік становить 337 450 грн. З платіжного доручення №000015 від 08 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] оплатив Медичному коледжу ПФНЗ грошові кошти в розмірі 10925 грн. за навчання [PERSON] . Відповідачем надано копію щоденника пацієнта із записом за 04.01.2022р. та діагнозом «Хвороба Лайма», однак зазначена копія виготовлена в такий спосіб, що дані про прізвище, ім`я, по батькові пацієнта відсутні, а відтак, суд позбавлений можливості встановити із такого доказу будь-які обставини. У виписному епікризі №4830 УНП «ТОДКЛ» ТОР зазначено, що 01 липня 2022 року у [PERSON] виявлено закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Підшкірна гематома потилиці. З квитанції №9М6А-182Н-4РХН-40ТК від 17 березня 2022 року вбачається, що [PERSON] перерахувала [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 грн. Також відповідач долучила DVD-диск із аудіозаписами телефонних розмов та розмови, як вона зазначила, у приміщенні суду, із назвами файлів «Запис телефонної розмови 12.01.2022» та «Уривок розмови в приміщенні суду 10.12.2021», зі змісту яких не можливо достеменно встановити ні джерело походження та фіксації запису (оскільки DVD - носій не є першоджерелом фіксації аудіозапису, а лише його вторинним носієм - копією), ні дані співрозмовників, зокрема ідентифікувати сторін за голосом, та, крім того, відсутні відомості про те, що запис телефонної розмови, згідно вимог ЦК України, здійснений зі згоди особи, що свідчить про одержання цих записів усупереч вимогам закону. Відтак, зазначені аудіозаписи не є належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні вимог 77 - 79 УЦПК України. Відповідно до наданого органом опіки і піклування - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради висновку №1006 від 21 вересня 2022 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1006 від 21 вересня 2022 року, орган опіки та піклування не рекомендує визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У висновку зазначено, що на засідання комісії з`явився представник позивача Тришак О.Г. та повідомив, що позивач та [PERSON] перебувають за кордом, також підтвердив проживання дочки разом із батьком. Під час проведення обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , працівниками органу опіки та піклування встановлено, що зі слів дідуся [PERSON] , [PERSON] проживає в квартирі разом із донькою та іншими членами сім`ї, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 64 кв.м., з усіма комунальними зручностями. Для дитини створено усі умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Дитина має окрему кімнату, диван, стіл, книги, взуття та одяг відповідного віку. [PERSON] також повідомив, що [PERSON] перебуває за кордоном разом із дитиною [PERSON] . Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Загальна сума доходу за І півріччя 2022 року становить 90 000 грн. Мати дитини, [PERSON] на засідання комісії не з`явилася. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , вона перебуває за кордоном, тому не має змоги з`явитись на засідання комісії. Відповідачем повідомлено, що причиною проживання дочки разом із батьком [PERSON] є планомірне та тривале налаштування дочки проти неї. З лютого 2022 року у відповідача немає жодної інформації щодо місця перебування дочки [PERSON] , її стану здоров`я. Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначаться нею самою. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування не рекомендує визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із долученої представником відповідача Магдич О.О. відповіді Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради №23456-Ф/2022 від 20 вересня 2022 року вбачається, що [PERSON] було повідомлено про проведене працівниками управління обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, проінформовано, що 19 вересня 2022 року [PERSON] у телефонній розмові відмовився надавати інформацію щодо дитини [PERSON] працівнику управління, а тому йому було направлено лист на електронну адресу, з проханням повідомити місце перебування дитини. У повідомленні Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради №23261-Ф/2022 від 19 вересня 2022 року [PERSON] було проінформовано про надходження 07 вересня 2022 року на адресу управління заяви [PERSON] , яка повідомила про відсутність відомостей про перебування її дочки, у зв`язку із цим [PERSON] було роз`яснено про його обов`язки, передбачені СК України, та необхідність повідомлення місця перебування дитини [PERSON] у термін до 27 вересня 2022 року. Зі скріншоту з електронної пошти відповідача вбачається, що вона 02 вересня 2022 року надіслала позивачу на електронну адресу лист, у якому просила повідомити стан здоров`я та фактичне місце проживання [PERSON] . До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями статті 29 ЦК України, зокрема, її частиною другою, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що орган опіки та піклування або суд вирішує спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання лише малолітньої дитини. Натомість неповнолітня дитина, яка досягла чотирнадцяти років, визначає своє місце проживання самостійно. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом установлено, що [PERSON] на день подання позову досягла 15 річного віку, відтак вона вправі визначати своє місце проживання самостійно. За таких обставин суд враховує положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, відповідно до яких відсутні передбачені законом підстави для визначення судом місця проживання дитини з батьком. Закон не встановлює права суду визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років. З пояснень представника позивача та пояснень відповідача встановлено, що на даний час [PERSON] вирішила проживати з батьком. У такому випадку втручання суду у приватне життя дитини щодо визначення її місця проживання на невизначений строк може призвести до порушення її ж права самостійно визначати в будь-який час на власний розсуд, з ким із батьків вона бажає проживати. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі за № 753/6498/15-ц; від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц. Щодо доводів позивача про те, що рішення суду про визначення місця проживання дочки разом із ним необхідне йому для отримання статусу багатодітної сім`ї, то суд звертає увагу на те, що наведений у Постанові Кабінету Міністрів України від 02.03.2010р. № 209 перелік документів для отримання такого статусу, серед яких - копія рішення суду із зазначенням місця проживання дитини з одним із батьків після розірвання шлюбу, не дає підстав суду визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років, усупереч вимогам Цивільного та Сімейного кодексів України. Враховуючи викладене, у задоволенні позову в частині вимог про визначення місця проживання дитини з батьком слід відмовити. Щодо вимоги про стягнення аліментів. Судом установлено, що станом на момент пред`явлення позову дитина проживала з батьком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач стверджує, що на даний час місце перебування дитини їй не відоме, вона має сумніви, де і з ким проживає дитина. 14.07.2022р. позивач особисто був присутній у судовому засіданні, тобто станом на вказану дату перебував у м.Тернополі. Як пояснив у судовому засіданні 12.10.2022р. представник позивача, станом на зазначену дату позивач із дочкою проживає в Австрії. Із відповідачем [PERSON] дочка не проживає, що відповідач особисто підтвердила у судовому засіданні. З приводу розшуку дитини у будь-які компетентні органи відповідач не зверталася. Не може бути розцінена як така заява до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, оскільки її зміст зводиться до встановлення адреси перебування дитини, оскільки між сторонами наявний спір щодо участі матері у вихованні дитини. Відповідач, проживаючи окремо від дитини, не надала доказів надання дитині систематичного і достатнього матеріального утримання. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для стягнення з неї аліментів. Наявність між сторонами спору щодо участі матері у вихованні дитини, створення позивачем умов, які відповідач вважає такими, що перешкоджають їй спілкуватись з дитиною, не звільняє відповідача як матір дитини, яка проживає окремо від неї, від обов`язку утримувати дитину. Враховуючи відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України матеріальне становище дитини, яка росте, навчається, потребує постійного матеріального забезпечення, стан її здоров`я, матеріальне становище відповідача, стан її здоров`я, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України у частці від доходу відповідача, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] у його користь аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. За вказаних обставин позов [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. У зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 992,40 грн. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 160, 161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial