Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позовні вимоги. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О. С., 22.07.2022 року звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 60\~992 грн. 73 коп. за кредитним договором № SAMDNWFC00003282150 від 10.04.2019 року, станом на 10.06.2022 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 01.04.2014 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у наслідок чого утворилась заборгованість. 10.04.2019 року відповідач та АТ КБ «ПриватБанк» підписали Додаткову угоду № SAMDNWFC00003282150. Відповідно до укладеної Додаткової угоди від 10.04.2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена у п. 1.2 Додаткової угоди, якщо Клієнт здійснить платіж у розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додатковій угоді. Строк повернення кредиту вказаний у п. 1.3 Додаткової угоди. Зазначає також, що згідно п. 1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п 1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п. 1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2. Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п. 1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п. 1.4 Угоди не поширюються. Відповідно до п. 1.7 в разі порушення клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено п. 1.7.2 Угоди. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав внаслідок чого станом на 10.06.2022 року утворилася заборгованість у сумі 60\~992 грн. 73 коп., яка складається з 3\~941 грн. 10 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 57\~051 грн. 63 коп. заборгованість за пенею. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути із відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у справі. Рух справи в суді. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2022 року зазначену позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 24). 13.09.2022 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви у якій позивач виконав умови ухвали суду (а.с. 27). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.09.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 46). Позиція сторін по справі. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Зі змісту\~ст.\~76-80\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідачем на підставі заяви № б/н від 01.04.2014 року, яку останній підписав, у АТ КБ «ПриватБанк» були фактично отримані грошові кошти у кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7). 10.04.2019 року між відповідачем у справі та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено Додаткову угоду до Договору № SAMDNWFC00003282150 (а.с. 8). Із змісту вказаної Додаткової угоди (п. 1.2) вбачається, що банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла у період з дати надання клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 00 грн. 00 коп., комісії на 00 грн. 00 грн., пені на 51\~604 грн. 28 коп., штрафу 00 грн. 00 коп, якщо клієнт здійснить платіж у розмірі та в строки вказані у п. 1.5.1 Додатковій угоді, а саме не менше 1\~700 грн. 00 коп. у строк не пізніше 10.04.2019 року. Строк повернення кредиту вказаний у п. 1.3 Додаткової угоди до 25.07.2019 року. Згідно п. 1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п. 1.5 Угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п. 1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Додаткової угоди встановлено, що у разі прострочення виконання клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2. Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п. 1.2, та умова про зміну процентної ставки передбачена п. 1.4 Угоди не застосовується. Також відповідно до п. 1.7 Додаткової угоди в разі порушення клієнтом строків по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 безперервно: п. 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту (п. 1.7.2 Угоди), починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою. Додатковою угодою до Договору сторони узгодили суму заборгованості, що виникла у період з дати укладення Договору до дати підписання додаткової угоди та складає 62\~692 грн. 73 коп. Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла у період з дати надання клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 00 грн. 00 коп., комісії на 00 грн. 00 грн., пені на 51\~604 грн. 28 коп., штрафу 00 грн. 00 коп. Згідно із наданим банком розрахунком заборгованості за договором, станом на 10.06.2022 року утворилася заборгованість у розмірі 60\~992 грн. 73 коп., яка складається з 3\~941 грн. 10 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 57\~051 грн. 63 коп. заборгованість за пенею (а.с. 4). Мотиви прийняття рішення судом. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Отож суд вважає, що між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання відповідача до запропонованих відповідачем умов договору. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у додатковій угоді. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Аналіз наданих позивачем доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» виконав прийняті на себе зобов`язання у повному обсязі, надав [PERSON] картковий рахунок з можливим кредитним лімітом у визначеному сторонами розмірі відповідно до умов кредитного договору № б/н від 01.04.2014 року, та відповідно до Додаткової угоди до Договору № SAMDNWFC00003282150 від 10.04.2019 року утворилась заборгованість, що виникла у період з дати укладення договору до дати підписання додаткової угоди, що у свою чергу також не спростовано відповідачем у справі. Водночас, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого утворилася заборгованість станом на 10.06.2022 року у сумі 60\~992 грн. 73 коп., яка складається з 3\~941 грн. 10 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 57\~051 грн. 63 коп. заборгованість за пенею, що і зумовило звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду із даним позовом. За змістом ст. 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Тож у разі укладення договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім цього, положеннями ст. 258 ЦК України встановлюється позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно правових позицій Верховного суду України (у справі № 6-100 цс 14), зазначено, що за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені, відповідно до статті 253 ЦК України, обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Судом встановлено розбіжність суми, яку просить стягнути позивач у позові (60\~992 грн. 73 коп., яка складається з 3\~941 грн. 10 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 57\~051 грн. 63 коп. заборгованість за пенею), у той час як із укладеної додаткової угоди № SAMDNWFC00003282150 від 10.04.2019 року вбачається, що банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла у період з дати надання клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 00 грн. 00 коп., комісії на 00 грн. 00 грн., пені на 51\~604 грн. 28 коп., штрафу 00 грн. 00 коп., зазначаючи, що погашення заборгованості здійснюється клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 3\~129 грн. 48 коп. протягом трьох місяців (додано графік погашення із зазначенням суми та кінцевою датою погашення боргу) (а.с. 9). Приймаючи до\~уваги зазначене,\~та той\~факт,\~що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що з останнього на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним (Додатковою угодою до Договору) договором № SAMDNWFC00003282150\~від 10.04.2019\~року у розмірі 9\~388 грн. 45 коп. (сума, яка передбачена до погашення протягом трьох місяців згідно п. 1.5.2 Додаткової угоди, та графіком погашення), відтак суд вважає\~доцільним зменшити\~розмір пені\~із врахуванням\~суми прощення\~(анулювання)\~частини заборгованості,\~згідно Додаткової\~угоди №\~SAMDNWFC00003282150\~від 10.04.2019\~року у\~відповідності до\~ст.\~551\~ЦК України (60\~992 грн. 73 коп. (сума\~заборгованості зазначена\~у позовній\~заяві) - 51\~604 грн. 28 коп. (сума прощення, згідно Додаткової угоди) = 9\~388 грн. 45 коп.). Судові витрати по справі. Задовольняючи позовні\~вимоги частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2\~481 грн. 00 коп. (а.с. 17) розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 381 грн. 82 коп. (15, 39 % від 2\~481 грн. 00 коп.) судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial