Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача завдані збитки у розмірі 40 530,22 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 23.08.2021 року на а/д Київ-Вишгород-Десна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» відповідно до полісу страхування №АР2041331. У зв`язку з настанням страхового випадку, відповідно до умов полісу страхування №АР2041331, 17.11.2021 року ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» відшкодовано власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 40 530,22 грн. Таким чином, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» після виплати страхового відшкодування страхувальнику, до позивача (страховика) перейшло право вимоги до відповідальної за збитки особи, тобто відповідача, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 40 530,22 грн. Ухвалою суду від 05.07.2022 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, в просильній частині позовної заяви представник позивача просить провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено постановою Вишгородського районного суду Київської області від 15.09.2021 року справа №363/3647/21, що 23.08.2021 року близько 14 години 15 хвилин, на 29 км. а/д Київ-Вишгород-Десна, гр. [PERSON] , в порушення п.2.3.А Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , не забезпечив технічний стан транспортного засобу внаслідок чого допустив відрив заднього лівого колеса автомобіля, яке в подальшому здійснило зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Вищевказаною постановою Вишгородського районного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 28.09.2021 року. На час ДТП, автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] відповідно до полісу страхування №АР2041331 був застрахований в ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС», що підтверджується роздруківкою із сайту МТСБУ. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 25.08.2021 року з метою отримання відшкодування звернулась до ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно до страхового акту №1261/4390/59/21 від 17.11.2021 року за договором страхування №АР2041331 ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» вартість суми страхового відшкодування за ремонті роботи автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , в наслідок його пошкодження становить 46 348,14 грн. 17.11.2021 року ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» здійснило виплату страхового відшкодування автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , згідно страхового акту №1261/4390/59/21 від 17.11.2021 року у розмірі 40 530,22 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №5888 від 17.11.2021 року. 24.01.2022 року ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» направило [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу вих.№4390/ІНС, але відповідач у добровільному порядку витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 40 530,2 грн. не відшкодував. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з положення ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 993 ЦК України до ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, позивач відшкодував шкоду, заподіяну з вини відповідача, тобто виконав умови за договором страхування наземних транспортних засобів, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved