Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

31.08.2022 року [PERSON] звернулась в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем, їх спільний син залишився проживати разом з позивачкою. [PERSON] перестав належним чином цікавитись життям сина та не виявляв будь-якого бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. При цьому заперечень стосовно місця проживання дитини зі сторони відповідача не було. На сьогоднішній день дитині виповнилось 10 років, і хоча він знає про батька, але вже на протязі останніх чотирьох років взагалі його не бачив. Як наслідок у спілкуванні з позивачкою, син про батька вже не запитує на не цікавиться ним. [PERSON] разом з сином проживає у квартирі разом із матір`ю [PERSON] та чоловіком [PERSON] . Між позивачкою, її дитиною, матір`ю позивачки [PERSON] та чоловіком позивачки склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню сина, його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дитини по сьогоднішній день здійснює позивачка. Батько участі у цій сфері життя дитини не приймав раніше та не приймає зараз. Позивачка утримує дитину на даний час, оскільки відповідач вже чотири місяці взагалі не перераховує аліменти, у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів. За таких обставин позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 06.09.2022 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.10.2022 року задоволено клопотання [PERSON] . Зобов`язано орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмільницької міської ради надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Підготовче засідання відкладено на 08.11.2022 року. Ухвалою суду від 08.11.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 24.11.2022 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, зазначаючи, що позовні вимоги пітримує та просить їх задовільнити. Щодо ухвалення у справі заочного судового рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Хмільницької міської ради Нестерук Н.Ф. судове засідання не з`явилась. Надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує та вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Органом опіки і піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.05.2012 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір"ю - [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2018 року (справа № 149/2124/18), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.( а.с. 9). Відповідно до довідки голови будинкового комітету (вул. Монастирській, 1, м. Хмільник) від 16.08.2022 року № 08-21/717, [PERSON] проживає за адресою - [ADDRESS] , з 1992 року і по даний час. Разом з нею проживають: мати - [PERSON] , чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] , [INFO] . Зі слів сусідів свої обов`язки по вихованню дитини мати виконує сумлінно. Батько дитини [PERSON] батьківські обов`язки по вихованню дитини не виконує з 2018 року. Дитину не відвідує (а.с. 11). Місце проживання матері та дитини також підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (номер витягу: 2022/000334150 від 15.08.2022 року; номер витягу: 2022/000334092 від 15.08.2022 року) (а.с. 8,24). За місцем проживання та роботи [PERSON] характеризується позитивно (а.с. 12,15). З довідки ліцею № 3 м. Хмільника Вінницької області від 17.08.2022 року № 08-21/716, вбачається, що [PERSON] навчається в 5-Б класі ліцею № 3 м. Хмільника Вінницької області. За час навчання зарекомендував себе як добросовісний учень, проявив середній рівень навчальних досягнень, сумлінно виконував доручення класного керівника. Вихованням дитини та здобуттям його освіти займається мама - [PERSON] . Про батька дитини - [PERSON] , будь-якої інформації (як батька учня, що відвідує школу) немає, оскільки участь у шкільному житті сина він не брав. Дитину до школи приводили і забирали мати і бабуся. Забезпеченням побутових потреб дитини займаються мама і бабуся (а.с. 13). Згідно довідки від 31.08.2022 року № 18-31-33/34125 Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Хмельницький), [PERSON] має наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить - 12776 гривень (а.с. 16), що також підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.08.2022 року № 18-31-33/34139 ВП № 57852535 (а.с. 17). Відповідно до висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 636 від 03.11.2022 року, позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним та буде відповідати інтересам дитини (а.с. 47-49). Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами законодавства. Відповідно Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ) (далі - Конвенція) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції). За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження, оскільки судом встановлено, і відповідачем не заперечувалося, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач тривалий час не сплачує аліменти, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується за сином, навіть на свята; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення відповідача від виховання сина та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, а також висновок виконкому Хмільницької міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] як виключної міри, спричиненої тривалим нехтуванням відповідачем своїми батьківськими обов`язками. При цьому суд роз`яснює відповідачу зміст ч. 1 ст. 169 СК України, якою визначено, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved