Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

03.02.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Експлуатаційне лінійне управління автодоріг» - відповідача, яким просив стягнути з Відповідача на користь Позивача матеріальні збитки у сумі 21587,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. Позивач обґрунтовує позов тим, що 13.10.2017 року о 21 год. 40 хв. його автомобіль SsangYongRexton д/н [NUMBER] (легкий універсал-В сірого кольору), рухаючись на території місті Миколаєва, по вулиці Погранична, 159 сталось ДТП з причиненим пошкодження належного йому ТЗ у наслідок наїзду у вибоїну дорожнього покриття розміром 1,1х1,0 м, яка не була огороджена знаком згідно п. 10.3.16 ДСТУ 4100:2014, дорожній знак 1.12 «Вибоїна». відсутні. Також зазначає, що 13.10.2017 року працівниками поліції було виявлено адміністративне правопорушення за ознаками передбаченими ч. 4 ст. 140 КУпАП, а саме виявлено порушення вимог правил норм та стандартів ДСТУ, що виразилось в наявності вибоїни дорожнього покриття розміром 1,1х1,0 м, глибиною 0,20 м., що призвело до скоєння ДТП з матеріальними збитками транспортного засобу. Працівниками поліції складені матеріали адміністративного правопорушення та направлені до Центрального районного суду м. Миколаєва. Вищевказане підтверджується встановленими обставинами у постанові Миколаївського апеляційного суду від 20.09.2021 року по справі №490/10077/19. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2018 року, справа №490/9141/17 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 4 ст. 140 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки були відсутні докази на підтвердження відповідальності [PERSON] , як особи яка відповідальна за стан доріг. Позивач вважає, що хоча й було зафіксовано факт ДТП з причиненими пошкодженнями транспортного засобу позивача, однак не було встановлено винну особу, яка відповідальна за стан доріг та вчинила адміністративне правопорушення за ознаками ст. 140 ч. 4 КУпАП. Позивач вважає, що саме з вини [PERSON] - КП «ЕЛУ Автодоріг» сталося ДТП та йому заподіяні матеріальні збитки, які зафіксовані схемою місця ДТП від 13.10.2017 року, протоколом, письмовими поясненнями [PERSON] від 13.10.2017 року та актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 13.10.2017 року, а також Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.09.2021 р. у справі №490/10077/19. його авто отримало механічні пошкодження та він поніс матеріальні збитки в загальній сумі 21587 грн., які підтверджуються видатковою накладною ТОВ «Ультрамарин» №223 від 17.10.2017 року, квитанцією ТОВ «Улитрамарин» до прибуткового касового ордеру №28 від 17.10.2017 року на суму 16760 грн. на придбання нових запчастин та комплектуючих; актом виконаних послуг №1 до чеку №2874 від 21.10.2017 року Автосервіс «100 доріг» на суму 2727 грн. -заміна автозапчастин, регуліровка, шиномонтажні роботи, рахунком №110 від 20.10.2017 року та акт виконаних робіт на поточний ремонт від 20.10.2017 року з ФОП [PERSON] на суму 1700 грн. - рихтувально-зварювальні роботи, розбірка-збір; замовлення-наряд №ПП-0000596 від 26.10.2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №558 від 26.10.2017 року ФОП [PERSON] на суму 400 грн. - регулювання кутів установки коліс. Також позивачем понесені судові витрати, які складаються з правової допомоги та витрат по сплаті судового збору. 27.01.2022 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву КП «ЕЛУ Автодоріг», відповідно до якого просили закрити провадження по справі №490/9883/21, оскільки власником та відповідальною особою за організацією ремонту доріг є Миколаївська міська рада та виконавчий орган - Виконавчий комітет ММР, а ТОВ «Будівельна компанія «Дорлідер» здійснювала за вказаною адресою поточний ремонт та при здійсненні ремонтних робіт саме вона мала встановити дорожній знак «Вибоїна». 07.10.2022 року через канцелярію суду надійшли заперечення на відзив від Позивача, відповідно до яких вказує, що оскільки КП «ЕЛУ Автодоріг» є балансоутримувачем дороги де сталося ДТП та вказана організація створена органом місцевого самоврядування, то саме КП «ЕЛУ Автодоріг» є належним відповідачем по справі. 11.10.2022 року через канцелярію суду надійшла відповідь на заперечення на відзив КП «ЕЛУ Автодоріг», відповідно до яких Відповідач вказав, що відповідальною особою за організацію ремонту доріг та власником є Миколаївська міська рада та Виконавчий комітет ММР, а також те, що Відповідач не є належним відповідачем, оскільки відповідно до Договору про закупівлю №1529 від 05.10.2017, оскільки в договорі зазначено, що шкода завдана в результаті надання послуг третій особі з вини Підрядника компенсується Підрядником, а з вини Замовника - Замовником. А отже, Відповідач стверджує, що з вищевикладеного вбачається що позиція Позивача щодо невиконання КП «ЕЛУ Автодоріг» своїх зобов`язань є необґрунтованою та безпідставною, а тому провадження про справі слід закрити. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.12.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 22.12.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою судді Гуденко О.А. від 22.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.10.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представником Позивача - адвокатом Власенко С.О. подано заяву про розгляд справи за відсутності Позивача та його представника. 11.10.2022 року через канцелярію суду представником Відповідача подано клопотання про проведення судового засідання за відсутності Відповідача за наявними матеріалами. Тому, у відповідності до ч.3 ст.223 ЦПК України, враховуючи заяву представника позивача та клопотання представника відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та за відсутності сторін. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.10.2017 року о 21 год. 40 хв. автомобіль SsangYongRexton д/н [NUMBER] (легкий універсал-В сірого кольору), який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16.10.2013 року, рухаючись на території місті Миколаєва, по вулиці Погранична, 159 сталось ДТП з причиненим пошкодження належного йому ТЗ у наслідок наїзду у вибоїну дорожнього покриття розміром 1,1х1,0 м, яка не була огороджена знаком згідно п. 10.3.16 ДСТУ 4100:2014, дорожній знак 1.12 «Вибоїна» - відсутні. 13.10.2017 року працівниками поліції було виявлено адміністративне правопорушення за ознаками передбаченими ч. 4 ст. 140 КУпАП, а саме виявлено порушення вимог правил норм та стандартів ДСТУ, що виразилось в наявності вибоїни дорожнього покриття розміром 1,1х1,0 м, глибиною 0,20 м., що призвело до скоєння ДТП з матеріальними збитками транспортного засобу. Працівниками поліції складені матеріали адміністративного правопорушення та направлені до Центрального районного суду м. Миколаєва. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2018 року, справа №490/9141/17 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 4 ст. 140 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.Як вбачається з вказаної постанови на підтвердження вини [PERSON] , уповноваженою особою, яка складала протокол, суду не надано документів, які б підтверджували, що саме [PERSON] є особою, відповідальною за стан дорожнього покриття та в її обов`язки входить забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні доріг і вулиць. У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Миколаївської міської ради, треті особи- Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, Управління комунального майна, про стягнення відшкодування майнової шкоди у розмірі 21587 грн.Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 13.10.2017 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася у м.миколаєві, вул.Погроанична, 1591 , завдано шкоду автомобілю «SsangYongRexton», що належить на праві власності [PERSON] . Оскільки відповідно до ч.1 ст.16 ЗУ «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходиться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, то відповідач і повинен нести цивільно-правову відповідальність. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.06.2021 року (суддя Черенкова Н.П.) по справі №490/10077/19 відмовлено [PERSON] до Миколаївської міської ради в задоволенні позовної заяви. Відповідно до Постанови Миколаївського апеляційного суду від 20.09.2021 року по справі №490/10077/19, апеляційну скаргу представника [PERSON] було залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.06.2021 року залишено без змін. Як вбачається зі змісту наведених судових рішень, суди дійшли висновку про те, що у завданні шкоди винних осіб відповідача у встановлений законом спосіб не встановлено, та цих доказів сторонами суду не надано ( заключення експертизи, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, тощо). Передача об`єктів комунальної власності у господарське відання за змістом пункту 4 стаття 136 ГК передбачає перехід до балансоутримувача не тільки прав власника, але і його обов`язків, в тому числі і відповідальності. Висновок про відповідальність балансоутримувача доріг неодноразово висловлювався Верховним Судом, зокрема у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 0508/1310/2012. Водночас, весь обсяг обов`язків (відповідальності) КП «ЕЛУ автодоріг» або Департаменту ЖКХ у цьому спорі може бути встановлений судом при безпосередній участі у справі цих осіб, а тому суд обґрунтовано обмежився висновками про відсутність підстав відповідальності лише заявленого відповідача - міськради.За цих обставин встановлення інших конкретних обставин пригоди 13 жовтня 2017 року не має правового значення та не може вплинути на результат розгляду справи. Так, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] внаслідок ДТП заподіяні матеріальні збитки, в загальній сумі 21587 грн., які підтверджуються видатковою накладною ТОВ «Ультрамарин» №223 від 17.10.2017 року, квитанцією ТОВ «Улитрамарин» до прибуткового касового ордеру №28 від 17.10.2017 року на суму 16760 грн. на придбання нових запчастин та комплектуючих; актом виконаних послуг №1 до чеку №2874 від 21.10.2017 року Автосервіс «100 доріг» на суму 2727 грн. -заміна автозапчастин, регуліровка, шиномонтажні роботи, рахунком №110 від 20.10.2017 року та акт виконаних робіт на поточний ремонт від 20.10.2017 року з ФОП [PERSON] на суму 1700 грн. - рихтувально-зварювальні роботи, розбірка-збір; замовлення-наряд №ПП-0000596 від 26.10.2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №558 від 26.10.2017 року ФОП [PERSON] на суму 400 грн. - регулювання кутів установки коліс. Відповідно до копії Розпорядження начальника Фонду комунальної власності міської ради закріплено за КП «ЕЛУ автодоріг» дороги, згідно з додатком до розпорядження, які розташовані в Заводському районі м. Миколаєва, на праві повного господарського відання, згідно з чинним законодавством України. також вказано КП «ЕЛУ автодоріг» забезпечити правильне ведення бухгалтерського обліку вищевказаного майна, його збереження та ефективне використання, своєчасно здійснювати капітальний та поточний ремонт майна, що передане йому у повне господарське відання. КП «ЕЛУ Автодоріг» дійсно є балансоутримувачем доруг на праві господарського відання згідно чинного законодавства України та Розпорядження Фонду комунальної власності Миколаївської міської ради від 19.12.2020 №119р. Рішенням Антимонопольного комітету України №729 - р від 24.11.2020 року КП «ЕЛУ Автодоріг» було визнано розпорядником бюджетних коштів. На момент скоєння ДПТ 13.10.2017 року КП «ЕЛУ Автодоріг» не було розпорядником бюджетних коштів та не мало належного фінансування на утримання доріг міста Миколаєва. Поточний дрібний ремонт асфальтобетонного покриття КП «ЕЛУ Автодоріг» виконувало відповідно до укладених договорів з Департаментом ЖКГ ММР, виконувало роботи як підрядна організація. 07.08.2017 року за результатами проведення закупівлі послуг за державні кошти між Департаментом ЖКГГ ММР в якості замовника та КП №ЕЛУ Автодоріг» в якості підрядника було укладено договір №951 про надання послуг до ДК 021:2015 (45230000-8) - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (попередження виникненню та ліквідація місць концентрації ДТП в Інгульському районі м. Миколаєва) з кількістю послуг - 800 м.2 і відповідно до технічного завдання тендерної документації та вимог чинного законодавства. Департаментом ЖКГ ММР були проведені торги з публікацією англійською мовою (ідентифікатор закупівлі - UA-2017-08-10-001201-с) за ДК 021:2015:50230000-6 - Послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги (поточний ремонт дороги по вул. Погранична від вул. 5 Слобідська до пр. Богоявленський (непарний бік) у м. Миколаєві). За результатами аукціону між Департаментом ЖКГ ММР в якості замовника та ТОВ «Будівельна компанія «Дорлідер» я якості підрядника був укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти №1529 від 05.10.2017 року, термін надання послуг до 01.11.2017 року. Отже, поточний ремонт дорожнього покриття ділянки по вул. Погранична 159 в м. Миколаєві - яка розташована по пепарній стороні вул.Пограничній між вул. 5-а Слобідська та пр.Богоявленським, здійснювалося станом на 13.10.2017 року ТОВ «БК «Дорлідер», та відповідно останнє і не встановило дорожній знак «Вибоїна» Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Положеннями статті 1166 ЦК України встановлені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №902/320/17). Окрім цього, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 686/10520/15, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15).Крім цього згідно правової позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 суд самостійно встановлює наявність чи відсутності складу цивільного правопорушення у деліктних правовідносинах. Позивач наполягає, що саме відповідач по справі має відшкодовувати спричинені йому збитки. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81, ст. 76, ч. 2 ст. 78 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів. Статтею 16 цього ж Закону передбачено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами благоустрою є покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів. За нормою ст. 5 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях. Пошкодження належного позивачу автомобіля відбулося на вул. Погранична, 159 в м. Миколаєві. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів. Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, що визначено ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги». Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, що визначено ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги». Відповідно до ст. 18 цього Закону складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Пунктом 2 частини 1 статті 19 вищевказаного Закону визначено основним обов`язком органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів - організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами. Фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів врегульовано також вищезазначеним Законом і не є предметом даного спору. Розподіл коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, з метою збереження та розвитку вулично-дорожньої мережі відповідно до пріоритетів, визначених державними програмами та перспективними планами розвитку транспортної системи міст та інших населених пунктів, з урахуванням фактичного стану вулично-дорожньої мережі і регулюється бюджетним та іншим законодавством між учасниками таких суспільних відносин. В ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 цього Закону, визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Отже, у розумінні наведених положень у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами. Таким чином, причинами заподіяння власнику транспортного засобу матеріальної шкоди, є неналежне виконання обов`язків відповідної служби автомобільних доріг. Відповідна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року в справі № 369/4095/16-ц (провадження № 61-27894св18), від 13 лютого 2019 року в справі № 0508/1310/2012 (провадження № 61-5632св18) тощо. Якщо дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок пошкодження проїзної частини та в результаті невиконання власником (балансоутримувачем) покладених на нього вказаними нормативно-правовими актами обов`язків щодо належного експлуатаційного утримання автодороги, забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці, в тому числі, шляхом обмеження швидкості руху на вказаній аварійній ділянці шляхом встановлення попереджувальних дорожніх знаків, то останній несе відповідальність згідно з вимогами діючого законодавства. Аналогічні висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року в справі № 0508/1310/2012 провадження № 61-5632св18, та Постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 748/60/17 провадження № 61-16100св18. Враховуючи системний аналіз наведених норм та правил, суд зауважує про те, що КП «ЕЛУ Автодоріг» довело відсутність своєї вини у даних правовідносинах, а за такого позов задоволенню не підлягає. При цьому, весь обсяг обов`язків (відповідальності) ТОВ «БК «Дорлідер» та Департаменту ЖКХ ММР - саме як уповноваженої особи власника щодо нагляду та контролю за належним станом доріг , у цьому спорі може бути встановлений судом при безпосередній участі у справі цих осіб. За такого суд відхиляє доводи позиваач про те, що оскільки у 2002 році ММР з метою здійснення господарської діяльності для вирішення соціально-економічних проблем міста по управлінню, утриманню та експлуатації доріг засноване КП «ЕЛУ автодоріг» - то саме це підприємстов як балансоутримувач дороги є відповідальною особою за спричинення збитків, завданих неналежним її станом . Так, згідно наданих відповідчаем документів, КП підпорядковане Департаменту ЖКГ ММР, на момент події не було розпорядником бюджетних коштів та поточний ремонт ддоріг виконувало відлповідно до укладених договрів з Департаментом ЖКГ ММР саме як підрядна організація в межах бюджетного фінансування. І саме уповноваженим органом власника підприємства укладено як замовником договір на закупівлю послуг за державні кошти щодо ремонту дороги по вул.Пограничній у 2017 році не з КП, а з іншою підрядною організацією ТОВ БК «Дорлідер» і саме цьому товариству виділено 9 351 070 грн 80 коп. бюджетних коштів на поточний ремонт дороги по вул.Погранична, який воно повинно було здійснити з 05.10.2017 по 01.11.2017 року. Відповідно до розділу УІІ Договру № 1529 від 05.10.2017 року - шкода, завдана третій особі з вини підрядника - компенсується підрядником, а з вини замовника- замовником. Договором також урегулювано порядок та строки проведення оплати робіт та їх виконання. Вказаний договір не передбачає вини балансоутримувача доріг за невиконання поточного ремонту вказаної ділянки дороги. Для виникнення в особи обов`язку з відшкодування шкоди за змістом вимог частини другої статті 1172 ЦК України, крім наявності загальних умов (наявність шкоди, протиправність поведінки, вина та причинно-наслідковий зв`язок між збитками та протиправною поведінкою), необхідною є наявність спеціальних умов, які визначаються залежно від суб`єктивного складу відповідних відносин, зокрема, наявність договору підряду та дія підрядника за завданням замовника. У зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Враховуючи відмову в задоволенні позову судові витрати понесені позивачем в силу ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed