Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 180\~000 гривень та судовий збір у розмірі 2700 гривень. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що 01.09.2020\~року близько\~21\~год.\~30\~хв.\~ [PERSON] ,\~керуючи технічно\~несправним автомобілем\~«ВАЗ»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~рухалася по\~вул.Льотчиків\~Визволителів,\~у напрямку\~від вул.\~С.Петлюри\~до с.Підлісці,\~Кременецького району,\~Тернопільської області\~та здійснила\~наїзд на\~пішохода [PERSON] .\~Внаслідок наїзду\~автомобіля «ВАЗ»\~(номерний\~знак [NUMBER] )\~ [PERSON] отримала\~тілесні ушкодження,\~які стали\~безпосередньою причиною\~її смерті.\~Постановою старшого\~слідчого відділу\~від 30.11.2020\~року кримінальне\~провадження,\~яке внесене\~до Єдиного\~реєстру досудових\~розслідувань за\~№ 12020210000000434\~від 02.09.2020\~року,\~закрито у\~зв`язку з\~відсутністю складу\~кримінального правопорушення\~передбаченого ч.\~2\~ст.\~286\~КК України.\~На момент\~настання ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~не була\~застрахована за\~договором обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів.\~У зв`язку\~з втратою\~годувальника,\~право на\~відшкодування отримали\~діти загиблої:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~Потерпілі своєчасно\~звернулися до\~позивача із\~повідомленням про\~ДТП від\~09.12.2020\~року,\~та заявами\~на виплату\~страхового відшкодування\~від 03.02.2021\~року від\~01.02.2021\~року,\~від 01.02.2021\~року.\~Позивач відшкодував\~потерпілим завдані\~позивачем збитки\~ в розмірі 180 000 грн. 00 коп. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілим цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілим, виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 180000 грн. 00 коп. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2022 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] до суду не подавала. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує відносно заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. За вказаних обставин суд приходить до переконання, щозгідно з ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України\~слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. 30.11.2020 постановою Головного управління Національної поліції в Тернопільській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020210000000434 від 02.09.2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Як убачається із вказаної постанови про закриття кримінального провадження 01.09.2020 року близько 21 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи технічно несправним автомобілем «ВАЗ» (номерний знак [NUMBER] ), рухалася по вул.Льотчиків Визволителів, у напрямку від вул. С.Петлюри до с.Підлісці, Кременецького району, Тернопільської області та здійснила наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної ДТП [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинула. Також встановлено, що в даній дорожній обстановці [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку із настанням смерті потерпілої не порушила, тому в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 286 КК України. Однак в її діях виявлено ознаки адміністративного правопорушення, а саме те, що [PERSON] залишила місце ДТП, до якої вона причетна, керувала технічно несправним автомобілем та без діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власник наземних транспортних засобів. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 08.09.2020 року. На дату скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом полісу із централізованої бази МТСБУ. 09.12.2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали у Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 03.02.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали у Моторне (транспортне) страхове бюро України заяви про виплату страхового відшкодування. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 29.06.2010р, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] від 26.05.2015р. та серії [NUMBER] від 08.06.2005р. Згідно з довідкою МТСБУ № 1 від 22.03.2021 року розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] складає 45 000 грн. Відповідно до наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] з департаменту фінансів Моторно (транспортного) страхового бюро України, наказано сплатити 45 000 грн. Вказані кошти були сплачені згідно з платіжним дорученням № 942661 від 26.03.2021року. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.06.2010. Згідно з довідкою МТСБУ № 2 від 22.03.2021 року розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] складає 90 000 грн. Відповідно до наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] з департаменту фінансів Моторно (транспортного) страхового бюро України, наказано сплатити 90 000 грн. Вказані кошти були сплачені згідно з платіжним дорученням № 942653 від 26.03.2021 року. Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року [PERSON] призначено опікуном над малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою МТСБУ № 3 від 22.03.2021 року, розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] складає 45 000 грн. Відповідно до наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] з департаменту фінансів Моторно (транспортного) страхового бюро України, наказано сплатити 45 000 грн. Вказані кошти були сплачені згідно з платіжним дорученням № 942670 від 26.03.2021 року. Згідно розрахунку розміру відшкодування шкоди пов`язаною із втратою годувальника, справа №71537, загальний розмір витрат МТСБУ складає 180\~000 гривень. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганнямхімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~ \~ \~ \~Постановою старшого слідчого ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області від 30.11.2020 встановлено, що в 01.09.2020 в дорожній обстановці, яка склалася водій [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку із настанням мерті потерпілої не порушила, тому в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 286 КК України. Дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постанові Верховного Суду у постанові № 450/4163/18 від 03.05.2022. \~ \~ \~ \~26.03.2021 здійснило регламентну виплату потерпілим у ДТП особам. Відповідач на час вчинення ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відсутність його вини як водія автотранспортного засобу та закриття відносно нього кримінального провадження не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відповідно до положень статті 1187 ЦК України цивільно-правова відповідальність наступає і без вини водія, за винятком умов, передбачених частиною п`ятою цієї статті ЦК України. Судом не встановлені обставини, які б вказували на наявність непереборної сили або умислу потерпілого під час ДТП. Згідно ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно підпункту а пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, МТСБУ має право зворотної вимоги у порядку частини першої статті 1191 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в порядку регресу з відповідача в користь позивача сплачене страхове відшкодування у розмірі 180 000 грн. та стягнення згідно ст. 141 ЦПК сплачений судовий збір в розмірі 2700 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved