Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Тетяни Петрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буглак Олеся Гурамівна, Міністерство юстиції України, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Райдужний район» про визнання незаконним та скасування рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування державних реєстрацій речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, витребування нерухомого майна з незаконного володіння та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на квартиру. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 травня 2019 року набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. 03 липня 2020 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Тетяна Петрівна сформувала заяву № 52946585 від 03 липня 2020 року повідомлення про знищення об`єкта нерухомого майна. 14 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко Олегом Анатолійовичем прийнято рішення № 53116162 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] . 31 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений та зареєстрований Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г. за № 3680. 31 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 53833828 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2122460980000) про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Позивач зазначив, що він як єдиний власник квартири не мав наміру звертатися та не звертався до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Т.П. із заявою та будь-якими іншими документами для державної реєстрації припинення права власності на квартиру у зв`язку із знищенням. Крім цього, квартира знаходиться у багатоквартирному будинку за адресою [ADDRESS] , яка ніколи не знищувалась та не знищена, документи, які засвідчують факт знищення не створювались та позивачем ніколи не заявлялись, довіреності на виконання дій щодо припинення права власності на квартиру позивачем не видавались. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г. незаконно здійснили державні реєстрації прав, оскільки не здійснили пошук за всіма наявними у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, критеріями пошуку, а саме, не здійснили перевірку категорії «пошук розділів» у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та не здійснили пошук у Державному реєстрі прав відомостей за ідентифікатором пошуку «за адресою об`єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки назва адміністративно-територіальної одиниці». 07 квітня 2021 року від представника третьої особи Міністерства юстиції України надійшли пояснення на позовну заяву в яких просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення та слухати справу у відсутність представника Мін`юсту. 06 липня 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив визнати [PERSON] добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] , придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 31 серпня 2020 року, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Буглак О.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 3680 та визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що 31 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . На момент укладення договору, приватний нотаріус КМНО Буглак О.Г. перевірила всі обставини, а саме відповідність ст. ст. 203, 215 ЦК України. Позивач не мав жодних сумнівів з приводу того, що [PERSON] є власником квартир, що і стало підставою для укладення договору купівлі-продажу цього майна. 03 вересня 2021 року від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив в якому остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі мотивуючи тим, що [PERSON] не виявляла свого волевиявлення в укладені правочину та існування низки протиправних дій щодо квартири поза волею відповідача за зустрічним позовом, є підставою для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу квартири від 31 серпня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3680 та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Буглак О.Г. недійсним. Відповідач за зустрічним позовом є динним законним власником квартири, проте в результаті проведення низки протиправних реєстраційних дій та укладення спірного договору купівлі-продажу квартири, відповідачку за зустрічним позовом протиправно позбавлена права власності на квартиру. На підставі зазначеного, [PERSON] не є добросовісним набувачем в розумінні ч. 1 ст. 388 ЦК України. Представник позивача в судовому засіданні за задоволенні первісного позову наполягав в повному обсязі та просив його задовольнити. Щодо вимог зустрічного, то заперечував в повному обсязі та просив відмовити. Відповідач приватний нотаріус Алтутіна Т.П. в судове засідання не з`явилась. Неодноразово надсилала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач приватний нотаріус Василенко О.В. в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача 3 в судовому засіданні на задоволенні зустрічного позову наполягав в повному обсязі та просив суд задовольнити. Щодо вимог первісного позову заперечував в повному обсязі та просив відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Бугак О.Г. в судове засідання не з`явилась. Надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи Міністерства юстиції України в судовому засіданні послався на розсуд суду. Представник третьої особи ОК «ЖБК «Райдужний район» в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовчому засіданні 06 липня 2021 року судом задоволено клопотання про залучення співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 року клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Тетяни Петрівни належним чином завірені: 1. матеріали реєстраційної справи припинення права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 52946500 від 03.07.2020 року; 2. матеріали реєстраційної справи про закриття розділу в Єдиному державному реєстрі права власності, рішення № 52946585 від 03 липня 2020 року. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенко Олега Анатолійовича належним чином завірені матеріали реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 53116162 від 14.07.2020 року. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буглак Олесі Гурамівни належним чином завірені матеріали реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 53833828 від 31 серпня 2020 року. 21 липня 2021 року від приватного нотаріуса КМНО Буглак О.Г. надійшов лист про неможливість виконання ухвали суду від 06 липня 2021 року. 28 липня 2021 року від приватного нотаріуса ХМНО Алтуніної Т.П. надійшов лист про неможливість виконання ухвали суду від 06 липня 2021 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року витребувано у Київського державного нотаріального архіву, який знаходиться за адресою: 03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 76-Г, документи здані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем, а саме: належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення №53116162 від 14 липня 2020 року. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буглак Олесі Гурамівни належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення №53833828 від 31 серпня 2020 року. Витребувано у Міністерство юстиції України, яке знаходиться 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а саме: рішення прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Тетяною Петрівною №52946500 від 03 липня 2020 року; рішення прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Тетяною Петрівною №52946585 від 03 липня 2020 року; рішення прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем №53116162 від 14 липня 2020 року; рішення прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак Олесею Гурамівною №53833828 від 31 серпня 2021 року. 20 вересня 2021 року від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист щодо неможливості виконання ухвали суду від 26 серпня 2021 року. 21 вересня 2021 року від приватного нотаріуса КМНО Буглак О.Г. надійшов лист про неможливість виконання ухвали суду від 26 серпня 2021 року. 06 жовтня 2021 року від Міністерства юстиції України надійшов лист - повідомлення щодо виконання ухвали суду від 26 серпня 2021 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року витребувано з ДП «Національні інформаційні системи» наступні докази: належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 53116162 від 14 липня 2020 року; належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 53833828 від 31 серпня 2020 року; належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 53116162 від 14 липня 2020 року, а саме: Рішення прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Тетяною Петрівною № 52946500 від 03 липня 2020 року; Рішення прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Тетяною Петрівною № 52946585 від 03 липня 2020 року; Рішення прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем № 53116162 від 14 липня 2020 року; Рішення прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак Олесею Гурамівною № 53833828 від 31 серпня 2021 року. 01 грудня 2022 року на адресу суду від ДП «НІС» надійшов лист про неможливість виконання ухвали суду від 02 листопада 2021 року. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2122460980000. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року витребувано з Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) а саме: належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 53116162 від 14 липня 2020 року; належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , рішення № 53833828 від 31 серпня 2020 року; належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а саме: Рішення прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Тетяною Петрівною № 52946500 від 03 липня 2020 року; Рішення прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Тетяною Петрівною № 52946585 від 03 липня 2020 року; Рішення прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем № 53116162 від 14 липня 2020 року; Рішення прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак Олесею Гурамівною № 53833828 від 31 серпня 2021 року. 20 липня 2022 року на адресу суду надійшов лист від Департаменту з питань реєстрації щодо надання копії документів реєстраційної справи на виконання ухвали суду від 04 липня 2022 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача - 3, пояснення представника третьої особи - 2, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 15 травня 2019 року позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. (а.с. 10, 11, 12, том 1). 03 липня 2020 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Тетяна Петрівна (номер свідоцтва 4085, місце здійснення діяльності: [ADDRESS] ), сформувала заяву № 40295665 від 03 липня 2020 року повідомлення про знищення об`єкта нерухомого майна (а.с. 196, том 2). 03 липня 2020 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Т.П. зареєструвала рішення № 52946585 про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи, згідно якого вирішила закрити розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу за реєстраційним номером № 1584473880000 у зв`язку із знищенням об`єкта нерухомого майна та проведенням державної реєстрації припинення права власності на нього (а.с. 198, том 2). 15 вересня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 12020100040005067 за фактом заволодіння невідомими особами шляхом обману квартирою [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу (а.с. 16, том 1). Позивач просить визнати незаконними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Тетяни Петрівни та скасувати рішення № 52946500 від 03 липня 2020 року про державну реєстрацію припинення прав та їх обтяжень у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] та визнати незаконними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Тетяни Петрівни та скасувати рішення № 52946585 від 03 липня 2020 року про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи та проведенням державної реєстрації припинення права власності на нього. Свої вимоги обґрунтував тим, що як єдиний власник квартири не мав наміру звертатися та не звертався до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Т.П. із заявою та будь-якими іншими документами для державної реєстрації припинення права власності на квартиру у зв`язку із знищенням. Крім цього, квартира знаходиться у багатоквартирному будинку за адресою [ADDRESS] , яка ніколи не знищувалась та не знищена, документи, які засвідчують факт знищення не створювались та позивачем ніколи не заявлялись, довіреності на виконання дій щодо припинення права власності на квартиру позивачем не видавались. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Суд, приймаючи рішення по даній позовній вимозі вважає за необхідне зазначити наступне. 15 вересня 2020 року адвокат Сулім Я.В. в інтересах [PERSON] звернувся зі скаргою до Міністерства юстиції України в якій просив визнати незаконними дії приватного нотаріуса Алтуніної Т.П. та рішення про державну реєстарцію щодо спірної квартири, визнати незаконними дії приватного нотаріуса Василенка О.А. та скасувати рішення про державну реєстрацію щодо спірної квартири та поновити запис про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] . За результатами розгляду скарги, колегією Міністерства юстиції України встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру прав приватним нотаріусом Алтуніною Т.П. проведено реєстраційні дії щодо припинення права власності та закриття розділу на квартиру у зв`язку із знищенням без жодних документів, які підтверджують таке знищення. Було виявлено факти несанкціонованого доступу до Державного реєстру прав під ключем приватного нотаріуса Алтуніної Т.П., яка після виявлення невідкладно повідомила про це технічного адміністратора Державного реєстру прав. Приватним нотаріусом Василенком О.А. не надано належної оцінки документам, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності. Зокрема, приватним нотаріусом Василенком О.А. не було перевірено наявності документа про присвоєння поштової адреси багатоквартирному житловому будинку, у якому знаходиться квартира, не встановлено наявності у Державному реєстрі прав документів, на підставі яких здійснювалося будівництво цього багатоквартирного житлового будинку. Оскільки оскаржувані рішення прийняті з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації, а оскаржуване рішення, прийняте приватним нотаріусом Василенком О.А. на підставі посвідченого ним договору купівлі-продажу, тому скарга [PERSON] задоволена частково: скасовано рішення від 03 липня 2020 року № 52946500, № 52946585 та рішення № 53116162 від 14 липня 2020 року та тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу Василенку О.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три роки (а.с.43-45, 46, том 1). З листа Мін`юсту щодо виконання наказу Міністерства юстиції України від 11 грудня 2020 року № 4291/5 повідомлено [PERSON] про неможливість виконання такого наказу в частині скасування рішення від 14 липня 2020 року № 53116162, прийнятого приватним нотаріусом КМНО Василенком О.А. у зв`язку із наявністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності за [PERSON] . Таким чином, враховуючи те, що в порядку фактичного досудового врегулювання спору наказом Мін`юстом № 4291/5 від 11 грудня 2020 року було скасовано рішення приватного нотаріуса Алтуніної Т.В. № 52946500 від 03 липня 2020 року та рішення № 52946585 від 03 липня 2020 року та даний наказ в частині, що стосується приватного нотаріуса Алтуніної Т.П. було виконано, що підтверджується листом МЮУ від 24 грудня 2020 року, тому суд не вбачає необхідності у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Тетяни Петрівни та скасувати рішення № 52946500 від 03 липня 2020 року про державну реєстрацію припинення прав та їх обтяжень у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] та визнання незаконними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Тетяни Петрівни та скасувати рішення № 52946585 від 03 липня 2020 року про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи та проведенням державної реєстрації припинення права власності на нього. Позивач просить визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича та скасувати рішення № 53116162 від 14 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що приватний нотаріус незаконно здійснив державну реєстрацію права, оскільки не здійснив пошук за всіма наявними у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, критеріями пошуку, а саме, не здійснив перевірку категорії «пошук розділів» у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та не здійснив пошук у Державному реєстрі прав відомостей за ідентифікатором пошуку «за адресою об`єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки назва адміністративно-територіальної одиниці» та порушив Порядок № 1141. 14 липня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. прийняв рішення № 53116162 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого здійснив державну реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON] та відкрив розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на нерухоме майно (а.с. 212, том 2). Частиною третьою статті 10 Закону встановлено обов`язок державного реєстратора, зокрема, встановлювати відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей' про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; обов`язок, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку № 1141 під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор додатково здійснює пошук інших заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на те саме майно та рішень судів про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією таких прав, у базі даних заяв. Пошук заяв про державну - реєстрацію прав та їх обтяжень у базі даних заяв здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна та ідентифікаторами, визначеними у підпунктах 2 і 3 пункту 11 Порядку № 1141, тобто за адресою об`єкта нерухомого майна та/або за кадастровим номером земельної ділянки. Пошук заяв за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна, номером запису тощо звужує обсяг пошукової інформації. Формування відомостей у Державному реєстрі прав, у тому числі в його архівних частинах, є механізмом виконання обов`язку державного реєстратора щодо встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідності відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, наявності обтяжень прав на нерухоме майно. Метою формування відомостей у Державному реєстрі прав є отримання інформації про зареєстровані права, обтяження речових прав на нерухоме майна, необхідної у конкретному випадку для виконання передбачених законодавством обов`язків державного реєстратора. Так, пунктами 10, 11 Порядку № 1141 передбачено, що під час розгляду заяви державний реєстратор здійснює пошук у Державному- реєстрі прав відомостей про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб`єкта цього права; 3) інші речові права та суб`єкта цих прав; 4) іпотеку та суб`єкта цього права; 5) обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав. Пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами: 1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи; 2) за адресою об`єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки-назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим, область, м. Київ. м. Севастополь), району, населеного пункту або селищної, сільської ради; 3) за кадастровим номером земельної ділянки; 4) за номером запису. Судом оглянуто матеріали реєстраційної справи про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] (а.с. 199-219, том 2) та встановлено, що приватним нотаріусом Василенком О.А. не надано належної оцінки документам, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності. Так, не здійснено належним чином перевірки відомостей Державного реєстру прав на наявність та/або відсутність обтяжень, а також не здійснено пошук документів, які містяться в Державному реєстрі прав, що підтверджують прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку, в якому знаходиться квартира, документа про присвоєння поштової адреси та документів, що підтверджують законність такого будівництва. Отже, реєстраційні дії вчинені приватним нотаріусом з порушенням норм, які регулюють порядок державної реєстрації права власності, тому слід визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича та скасувати рішення № 53516162 від 14 липня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] . Крім того, позивач просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 31 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений та зареєстрований Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г. за № 3680, недійсним. Між сторонами виникли правовідносини щодо визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. Предметом доказування є недодержання вимог, що є необхідними для чинності правочину. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність у нього волевиявлення в укладенні правочину та існування низки протиправних дій щодо Квартири поза волею Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до вимог ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні і оспорювані. Нікчемні - ті, недійсність яких прямо встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо). Оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (ч. 2 ст. 215 ЦК). Судом встановлено, що позивач не є стороною спірного договору про відступлення права вимоги, тому предметом доказування є порушення цивільних прав та інтересів позивача. Існування низки протиправних дій щодо спірної квартири поза волею позивача свідчить про відсутність у позивача волевиявлення на укладення правочину та є підставою для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу квартири від 31 серпня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3680 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., недійсним, визнання незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г. та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 53833828 від 31.08.2020 року. Щодо позовних вимог про скасувати державну реєстрацію права власності зареєстрованого за [PERSON] на нерухоме майно (квартиру), яке знаходиться за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2122460980000), суд вважає таке. Умови та порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлені нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» № 1952-VI від 01.07.2004. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1952-IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже з огляду на недійсність договору, на підставі якого спірне майно вибуло з власності [PERSON] , його право власності підлягає припиненню зі скасуванням державної реєстрації права власності зареєстрованого за [PERSON] на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2122460980000). Позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на набуття відповідачем майна з незаконних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Разом із тим відповідно до положень статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно з статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Згідно роз`яснень, наданих у п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 року № 5, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення що відповідач є добросовісним набувачем суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що належне позивачу майно вибуло з його володіння поза його волею з порушенням норм чинного законодавства та набуте відповідачем без відповідних на те правових підстав, тому обґрунтованою є вимога про витребування цього майна на користь позивача: витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Що стосується зустрічного позову [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на квартиру, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частинами першою та другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до статей 317,319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до визначеного статтею 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісність набуття в розумінні статті 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна від набувача, при цьому випадки такого витребування законодавством обмежуються, зокрема пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено, що витребування майна можливе в разі його вибуття з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК України має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення самостійного (чи зустрічного позову) про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК України), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна. Отже, позовна вимога про визнання [PERSON] добросовісним набувачем квартири за адресою: [ADDRESS] та визнання права власності, є неналежним способом захисту і задоволенню не підлягає. Позивач просить про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 10 вересня 2020 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «4LEX» було укладено договір № 70 про надання правової (правничої) допомоги, відповідно адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання здійснити захист, представництво та надати інші види правової (правничої) допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором та додатковими угодами до нього (а.с. 55, том 1). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує рахунком на оплату № 1 від 03 лютого 2021 року на суму 6 000,00 грн. (а.с. 56, том 1), актом надання правової (правничої) допомоги № 1 від 03 лютого 2021 року на суму 6 000,00 грн. (а.с. 57, том 1) та меморіальним ордером № @2PL194804 від 04 лютого 2021 року на суму 6 000,00 грн. (а.с. 54, том 1). Відповідачі не скористався своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: partial