Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

АТ «Перший український\~міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,\~Міністерства юстиції\~України,\~третя особа: Державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 13 травня 2019 року в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 січня 2019 року № 4529366, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем; поновити державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк»; стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 01.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ДОНГОРБАНК» правонаступником якого є АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 169ДЖ/30/08И за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 45\~000 доларів США на придбання квартири. У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором позичальником передано в іпотеку банку трикімнатну квартиру [ADDRESS] , про що був укладений іпотечний договір № 169ДЖ/30/08И від 01.07.2008 року. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, банк реалізував своє право на звернення стягнення шляхом набуття у свою власність предмету іпотеки і державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим С.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 року за індексним номером 45293664 було зареєстровано право власності позивача на предмет іпотеки. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було оскаржено [PERSON] . Комісія з розгляду скарги у сфері державної реєстрації дійшла висновку, що прийняте державним реєстратором Ковальовим С.В. рішення прийнято з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно. На підставі висновку Комісії, наказом Міністерства юстиції України від 13.05.2019 року № 1456/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 року № 45293664, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем. Вказаний наказ № 1456/5 від 13.05.2019 року позивач вважає протиправним, винесеним з порушенням норм діючого законодавства. На думку позивача Висновки комісії з питань розгляду скарги у сфері державної реєстрації зроблені без додержання та з порушенням Закону, Порядку № 1127 та укладеного іпотечного договору. Так державний реєстратор у ході проведення державної реєстрації приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Відповідно до іпотечного договору сторонами погоджено, що повідомлення та документи вважаються отриманими іпотекодавцем через відділення поштового зв`язку - на сьомий день з дня реєстрації іпотекодержателем рекомендованого чи оголошеною цінністю листа або телеграми у відділенні поштового зв`язку/телеграфі. ПАТ «ПУМБ» надало в тому числі вимогу ПАТ «ПУМБ» 03.03.2016 року № 44100/80 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.03.2016 року. Вважає, що Державний реєстратор мав всі передбачені законодавством підстави для проведення державної реєстрації права власності. Крім того, твердження відповідача про відсутність оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності не відповідає дійсності. На підтвердження факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем вимоги заявником до заяви АТ «ПУМБ» надало рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу з відповідною відміткою про отримання. Відповідальність за правильність заповнення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення несе сам одержувач та працівник поштового зв`язку. Твердження про те, що рекомендоване повідомлення не дає змоги встановити відправку та отримання у зв`язку з тим, що в ньому не зазначено прізвище одержувача, є формальним підходом в розгляді скарги, що свідчить про необґрунтованість висновку та наказу в цілому. Щодо наявності арештів в Державному реєстрі прав на момент реєстрації права власності зазначив, що згідно Інформаційної довідки від 01.02.2019 року за № 154690896, державна реєстрація іпотеки та заборони у зв`язку із укладенням договору іпотеки була здійснена 01.07.2008 року. Всі інші обтяження були зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Таким чином, наявність у Державному реєстрі прав на момент реєстрації права власності за ПАТ «ПУМБ» арешту на все нерухоме майно від 25.09.2008 року № 23885564 на підставі постанови прокуратури м. Павлограда Дніпропетровської області від 22.08.2008 року та арешту від 15.12.2017 року № 23987285, на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2017 року не є та не було перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій. Вважає, що комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було порушено порядок розгляду скарги [PERSON] , оскільки суб`єкт, дії якого оскаржуються не було повідомлено про час та місце розгляду скарги, йому не надіслано скарги, що є істотним порушенням розгляду скарги. З урахуванням наведених доводів вважає Висновок комісії від 07.05.2019 року необґрунтованим, що в свою чергу призвело до видання протиправного наказу № 1456/5 від 13.05.2019 року. \~ \~ \~ \~ \~Представником відповідача Міністерства юстиції\~України надано\~відзив на\~позов де\~зазначено,\~що позов\~є необґрунтованим,\~безпідставним та\~таким,\~що не\~підлягає до\~задоволенню.\~Так,\~15.03.2019\~ року\~до Міністерства\~юстиції надійшла\~скарга [PERSON] \~від 07.03.2019\~року з\~вимогою провести\~перевірку правомірності\~та скасування\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~від 30.01.2019\~року №\~45293664,\~прийняте державним\~реєстратором комунального\~підприємства "Центр\~реєстрації та\~надання послуг"\~Нивотрудівської сільської\~ради Дніпропетровської\~області -\~Ковальовим Сергієм\~Вадимовичем,\~на підставі\~якого внесено\~запис про\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] ,\~за ПАТ\~«Перший український\~міжнародний банк». Розглянувши скаргу [PERSON] та додані до неї документи, виходячи з відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Комісією встановлено, що оскаржуване рішення прийняте державним реєстратором з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.\~ Так, з відомостей Державного\~реєстру прав\~Комісією встановлено,\~що державним\~реєстратором за\~результатами розгляду\~заяви про\~державну реєстрацію\~права власності\~№ 32440143,\~прийнято рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень від\~30.01.2019\~№ 45293664,\~на підставі\~якого внесено\~запис право\~власності №\~30077765\~за ПАТ\~«ПУМБ» на\~квартиру. Проте ним під час прийняття оскаржуваного рішення в порушення вимог частини третьої статті 10 Закону 1952-IV не було перевірено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, оскільки подані АТ «ПУМБ» вищеперелічені документи, не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Зокрема, оскаржувану державну реєстрацію права власності проведено за відсутності необхідних для оскаржуваної реєстрації прав відповідно до підпункту 2 пункту 61 Порядку № 1127 документів, а саме до заяви не додано опису вкладень рекомендованих повідомлень, хоч у силу наведених норм матеріального права іпотекодержатель зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію. \~ \~ \~ \~Належне направлення\~вимоги може\~здійснюватися засобами\~поштового зв`язку\~чи кур`єрської\~служби,\~які дозволяють\~встановити зміст\~відправлення та\~підтвердити його\~вручення.\~На підтвердження\~факту направлення\~ [PERSON] \~вимоги АТ\~«ПУМБ» від\~03.03.2016\~року №\~44100/80\~останнім додано\~до позову:\~рекомендоване повідомлення\~про вручення\~поштового відправлення\~та опис\~вкладення у\~цінний лист,\~на яких\~міститься штемпель\~поштового відділення\~зв`язку\~від 15.09.2016.\~З опису\~вкладення у\~цінний лист,\~вбачається,\~що [PERSON] \~було направлено\~оригінал листа\~ПАТ «ПУМБ»\~Вимога попередження\~стосовно ухвалення\~рішення про\~прийняття Предмету\~іпотеку у\~свою власність\~вих.\~№ 1645\~від 05.09.2016. При цьому,\~з відомостей\~ Державного\~реєстру прав\~слідує,\~що до\~заяви додано\~рекомендоване повідомлення\~про вручення\~поштового відправлення\~від 03.03.2016\~року.\~Тобто є\~незрозумілим яка\~саме вимога\~дійсно була\~направлена [PERSON] \~і коли\~саме вона\~була направлена.\~Водночас з\~цим,\~рекомендовані повідомлення\~не можуть\~вважатися належними\~документами,\~що підтверджують\~факт надсилання\~АТ «ПУМБ»\~саме вимоги\~від 03.03.2016\~року №\~44100/80,\~яка стала\~однією з\~підстав виникнення\~права власності,\~що свідчить\~про відсутність\~документів,\~необхідних для\~оскаржуваної реєстрації\~прав відповідно\~до підпункту\~2\~пункту 61\~Порядку №\~1127.\~Таким чином,\~позивачем не\~було додано\~до заяви\~доказів на\~підтвердження факту\~направлення й\~отримання [PERSON] \~вимоги (попередження\~стосовно ухвалення\~рішення ПАТ\~«ПУМБ» про\~прийняття предмету\~іпотеки у\~свою власність)\~від 03.03.2016\~№ 44100/80,\~що унеможливило\~встановлення державним\~реєстратором завершення\~30-денного\~строку,\~сплив якого\~пов`язується\~з проведенням\~ним подальших\~дій зі\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки,\~у тому\~числі й\~шляхом набуття\~права власності.\~ Також,\~порушено вимоги\~статті 37\~Закону України\~«Про іпотеку»,\~так як\~додане до\~заяви рекомендоване\~повідомлення від\~03.03.2016\~не відповідало\~вимогам пункту\~106\~Правил надання\~послуг поштового\~зв`язку,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~05.03.2009\~№ 270,\~оскільки на\~ньому не\~було зазначено\~прізвище особи,\~яка його\~отримала,\~що не\~давало змоги\~встановити направлення\~іпотекодержателем вимоги\~іпотекодавцю,\~боржнику,\~та її\~отримання ним.\~Крім того,\~до заяви\~не додано\~оцінки предмета\~іпотеки суб`єктом\~оціночної діяльності. Тобто,\~всупереч статті\~37\~Закону України\~«Про іпотеку»\~та пунктам\~4.9.1.\~та 4.9.2\~вказаного іпотечного\~договору,\~у письмовій\~вимозі ПАТ\~«ПУМБ» від\~03.03.2016\~№ 44100/80,\~яка стала\~однією з\~підстав виникнення\~права власності,\~не було\~зазначено ціну,\~за якою\~предмет іпотеки\~переходить у\~власність іпотекодержателя.\~Стосовно твердження\~позивача,\~що оцінка\~предмета іпотеки\~суб`єктом оціночної\~діяльності проводилася,\~представник відповідача\~зауважила,\~що вимога\~ПАТ «ПУМБ»,\~яка стала\~однією з\~підстав виникнення\~права власності,\~датована 03.03.2016\~року,\~висновок про\~вартість іпотечного\~майна,\~наданий Позивачем,\~складений станом\~на 29.01.2019\~року,\~з терміном\~дії висновку\~6\~місяців від\~дати оцінки\~(при\~незмінних ринкових\~умовах),\~а державна\~реєстрації права\~власності за\~ПАТ ПУМБ\~проведена 30.01.2019\~року.\~Крім того,\~у Державному\~реєстрі прав\~на момент\~реєстрації права\~власності за\~ПАТ «ПУМБ»\~були зареєстровані\~арешти на\~все нерухоме\~майно від\~25.09.2008\~року №\~23885564\~на підставі\~постанови прокуратури\~м.\~Павлограда Дніпропетровської\~області від\~22.08.2008\~року та\~арешт від\~15.12.2017\~року №\~23987285,\~на підставі\~ухвали Павлоградського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 04.10.2017.\~Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~4\~,\~ст.\~24\~Закону №\~1952-IV,\~державний реєстратор\~може відмовити\~у державній\~реєстрації прав\~та їх\~обтяжень,\~якщо,\~наявні зареєстровані\~обтяження речових\~прав на\~нерухоме майно. Частину четверту статті 24 Закону № 1952-IV доповнено пунктом 7 згідно із Законом\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018. Згідно пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону № 2478-VIII від 03.07.2018, Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Вказаний Закон набрав чинності - 04.11.2018 та був введений в дію - 04.02.2019. Тобто, виходячи з вищевикладеного, норма пункту 7 частини четвертої статті 27 Закону № 1952-IV набрала чинності лише 04.02.2019. Отже наявність у Державному реєстрі прав, на момент реєстрації права власності арешту на все нерухоме майно є не просто перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій, а відповідною підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотеко держателем. Комісія 07.05.2019 року прийняла висновок, яким рекомендувала задовольнити у повному обсязі скаргу [PERSON] від 07.03.2019 року та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 року № 45293664. На підставі вказаного висновку Комісії, Міністерством юстиції прийнято наказ від 13.05.2019 року № 1456/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Жодних доказів, які б спростовували зазначене Позивачем надано не було, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Щодо спростування тверджень Позивача про порушення порядку розгляду скарги [PERSON] зазначила, що відповідно до норм діючого законодавства у Мін`юсту існує обов`язок щодо повідомлення, зокрема позивача, про розгляд Комісією скарги [PERSON] , шляхом використання одного з трьох таких способів: або телефонограмою, або розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту, або засобами електронної пошти. А також обов`язок надсилання копії скарги та доданих до неї документів особам, запрошеним до розгляду скарги по суті. На офіційному веб-сайті Міністерства юстиції було розміщено оголошення про дату, час і місце розгляду Комісією скарги [PERSON] від 07.03.2019 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.03.2019 року за № Д-4942. Крім того, на юридичну адресу АТ «ПУМБ» : вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, листом від 18.04.2019 за вих. № 2/Д-4942/19.2.1 направлено копію скарги [PERSON] від 07.03.2019 та проінформовано, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, буде опубліковано у підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту. Відтак, твердження Позивача про неповідомлення його про дату та час розгляду скарги, неотримання ним копії скарги, та те, що Комісія не мала законних підстав розглядати скаргу по суті є абсолютно необґрунтованими, безпідставними, суперечать фактичним обставинам та доказам у справі. \~ \~ \~ \~ Зазначила, що Міністерство юстиції в межах наданих йому повноважень виконало свій обов`язок та забезпечило розгляд скарги [PERSON] . Так розглядаючи такі скарги Міністерства юстиції та Комісія не стають учасниками цивільних правовідносин між особами зазначеними у скарзі, а отже, не можуть порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Виходячи з фактичних обставин справи, Міністерство юстиції як орган, який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав, є неналежним відповідачем у справі №185/7091/21. Позивачем не доведено протиправність та незаконність наказу Міністерства юстиції України від 13.05.2019 № 1456/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». При винесенні спірного наказу Міністерство юстиції діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому заявлений АТ «ПУМБ» позов є безпідставний та необґрунтований, а тому до задоволення не підлягає. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 року відмовлено у відкритті провадження по даній цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2021 року, апеляційна скарга АТ «ПУМБ» залишена без задоволення, ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 року залишена без змін. Постановою Верховного суду від 23.02.2022 року касаційна скарга АТ «ПУМБ» задоволена. Ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 року, постанова Дніпровського апеляційного суду від 09.11.2021 року скасовані, справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. 12.05.2022 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 10.06.2022 року Міністерством юстиції України надана заява із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 29.06.2022 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області задоволено клопотання представника Міністерства юстиції України. Ухвалено про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні 21.09.2022 року судом задоволено клопотання Міністерства юстиції України та клопотання [PERSON] про долучення доказів до матеріалів справи. Ухвалою суду від 21.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Бойченко Д.О. позов підтримав, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що має іпотечний кредит, у зв`язку з складним матеріальним становищем має заборгованість по кредиту. 20.02.2019 року він дізнався про те, що право власності на його квартиру вже зареєстровано за АТ «ПУМБ». Не погодившись з рішенням про державну реєстрацію він подав скаргу, яка була задоволена. Про звернення стягнення він не був повідомлений банком, також на момент реєстрації права власності на його квартиру були накладені обтяження, що виключало можливості здійснювати реєстрацію. Крім того, з приводу державного реєстратора він звертався до Головного управління національної поліції України в Дніпропетровській області. Йому було надано відповідь що державний реєстратор комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальов Сергій Вадимович не виконує та ніколи не виконував функцій державного реєстратора вказаного підприємства чи будь-якого іншого підприємства, не надавав послуг пов`язаних з реєстраційними діями. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на доводи викладені у запереченні на позов. Просила відмовити у задоволенні позову. Вислухав учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. \~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що 01.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ДОНГОРБАНК», правонаступником якого є АТ «ПУМБ» (а.с. 30, 31) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 169ДЖ/30/08И про надання позичальнику кредиту у розмірі 45\~000 доларів США на придбання квартири (а.с. 10,11). У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, позичальником передано в іпотеку Банку трикімнатну квартиру [ADDRESS] , про що був укладений іпотечний договір № 169ДЖ/30/08И від 01.07.2008 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М. (а.с. 12,13, т. 1) У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, банк реалізував своє право на звернення стягнення шляхом набуття у свою власність предмету іпотеки. Так 30.01.2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 45293664 зареєстровано право власності АТ «ПУМБ» на кв. [ADDRESS] . (а.с. 20, 22 т.1) 15.03.2019 року відповідач [PERSON] звернувся зі скаргою на дії державного реєстратора КР «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту Державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України. (а.с. 28, 29, 30 т. 2) 07.05.2019 року висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було рекомендовано : скаргу Духовенка від 07.03.2019 року задовольнити в повному обсязі; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 року № 45293664 прийняте державним реєстратором КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем. (а.с. 40-44, т. 2) 13.05.2019 року наказом Міністерства юстиції України № 1456/5 скаргу [PERSON] від 07.03 2019 року задоволено у повному обсязі. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 № 45293664 прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем. Виконання пункту 2 наказу покласти на Департамент державної реєстрації та нотаріату. (а.с. 45, т. 2) Позивач звертаючись до суду з позовом посилається на те, що висновок комісії від 07.05.2019 року є необґрунтованим, що в свою чергу призвело до видання протиправного наказу № 1456/5 від 13.05.2019 року. Так висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було встановлено, що прийняте державним реєстратором Ковальовим С.В. рішення, прийняте з порушеням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме : - до заяви не додано опису вкладень рекомендованих повідомлень в порушення п. 1, 2 частини 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та підпунктів 1, 2 пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127; - порушено вимоги ст. 37 Закону України «Про іпотеку», так як додане до заяви рекомендоване повідомлення не відповідало вимогам пункту 106 Правил надання послуг поштового зв`язку № 270, оскільки на ньому не було зазначено прізвище особи, яка його отримала, що не давало змоги встановити направлення іпотекодержателем вимоги іпотекодавцю, боржнику, та її отримання ним; - до заяви не додано оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності; - у Державному реєстрі прав на момент реєстрації права власності за ПАТ «ПУМБ» були зареєстровані арешти на все нерухоме майно від 25.09.2008 року № 23885564 на підставі постанови прокуратури м. Павлограда Дніпропетровської області від 22.08.2008 року та арешти від 15.12.2017 року № 23987285, на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2017 року у справі № 2-з/185/59/17. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. \~ \~ \~ \~ Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 35 вказаного Закону, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. \~ \~ \~ \~ При цьому, метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання. Відповідно до частин першої та третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Правові засади та процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно регулюється нормами Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Відповідно до частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 6 Закону «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» суб`єктами державної реєстрації прав є зокрема, виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно. Частиною третьою статті 10 Закону, встановлено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; \~ \~ \~ \~відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; \~ \~ \~ \~7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); \~ \~ \~ \~8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; \~ \~ \~ \~10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першою статті 11 Закону «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 18\~вказаного Закону\~передбачено порядок\~державної реєстрації\~прав,\~зокрема,\~прийняття і\~перевірку \~документів,\~що подаються\~ для\~державної реєстрації\~прав та\~їх обтяжень,\~формування та\~реєстрація заяви\~в базі\~даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. \~ \~ \~ \~ При цьому, як визначено частиною четвертою статті 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. \~ \~ \~ \~ Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. (ст. 22 Закону) \~ \~ \~ \~ Згідно з пунктом 12 Порядку № 1127, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. \~ \~ \~ \~ Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Пунктом 40 Порядку № 1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком. Так, згідно вимог статті 27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Пунктом 57 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Позивач звертаючись до суду з даним позовом, посилається на норми статей 10,18 Закону, Порядку № 1127, та п. 6.14 іпотечного договору обґрунтовує, те що рекомендоване повідомлення, рекомендоване повідомлення про вручення є належним способом повідомлення, надіслання та отримання відповіді. А саме зазначає, що 6.14. іпотечного договору, встановлює, що «повідомлення та документи, які надаються Іпотекодержателем Іпотекодавцю згідно умов іпотечного договору, будуть вважатися наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим повідомленням чи з оголошеною цінністю листом або телеграмою за місцем проживання іпотекодавця, вказаним у розділу 7 Іпотечного договору…». Однак, зі змісту іпотечного договору від 01.07.2008 № 169ДЖ/30/08И вбачається, що останнім пунктом розділу 6 «Звільнення сторін від відповідальності за договором» є пункт 6.1., пункт 6.14. відсутній у вказаному договорі. Крім того, АТ «ПУМБ» до заяви, відповідно до підпункту 2 пункту 61 Порядку № 1127 не додано опису вкладень рекомендованих повідомлень. \~ Належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270. Рекомендовані повідомлення не можуть вважатися належними документами, що підтверджують факт надсилання АТ «ПУМБ» саме вимоги від 03.03.2016 року № 44100/80, яка стала однією з підстав виникнення права власності, що свідчить про відсутність документів, необхідних для оскаржуваної реєстрації прав відповідно до підпункту 2 пункту 61 Порядку № 1127. Таким чином, позивачем не було додано до заяви доказів на підтвердження факту направлення й отримання [PERSON] вимоги від 03.03.2016 № 44100/80, що унеможливило встановлення державним реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі й шляхом набуття права власності. В порушення вимоги статті 37 Закону України «Про іпотеку», рекомендоване повідомлення від 03.03.2016 року не відповідає вимогам пункту 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, оскільки на ньому не було зазначено прізвище особи, яка його отримала, що не дає змоги встановити направлення іпотекодержателем вимоги іпотекодавцю, боржнику, та її отримання ним. Як підтвердив відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги від 03.03.2016 року він неотримував. Крім того, позивач посилаючись на необґрунтованість Висноку комісії в частині не надання оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, заначає, що така оцінка проводилась і додає її до позовної заяви. Однак, вимога ПАТ «ПУМБ», датована 03.03.2016 року, висновок про вартість іпотечного майна, наданий позивачем до позову, складений станом на 29.01.2019 року, з терміном дії висновку 6 місяців від дати оцінки, а державна реєстрації права власності за ПАТ ПУМБ проведена 30.01.2019 року. Відповідно до пунктів 4.9.1 та 4.9.2 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває Предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки Предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, яка здійснюється коштом іпотекодавця. Оплату за проведення оцінки може здійснити іпотекодержатель, при цьому у іпотекодавця виникає зобов`язання з відшкодування такої суми іпотекодержателеві. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Отже, всупереч статті 37 Закону України «Про іпотеку» та пунктам 4.9.1. та 4.9.2 вказаного іпотечного договору, у письмовій вимозі ПАТ «ПУМБ» від 03.03.2016 року № 44100/80, яка стала однією з підстав виникнення права власності, не було зазначено ціну, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя. Неповідомлення боржника про ціну, за якою майно набувається у власність, позбавляє його можливості оспорити її у разі незгоди, позбавляє боржника, гарантій, встановлених статтею 37 Закону України «Про іпотеку», а також підтвердження того, в якій частині борг вважається погашеним, адже звернення стягнення на майно не припиняє кредитних відносин і не позбавляє кредитора права подальшого стягнення. Крім того, на момент реєстрації права власності за ПАТ «ПУМБ», а саме на 30.01.2019 року у Державному реєстрі прав були зареєстровані арешти на все нерухоме майно від 25.09.2008 року № 23885564 на підставі постанови прокуратури м. Павлограда Дніпропетровської області від 22.08.2008 року та арешт від 15.12.2017 року № 23987285, на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.25017 у справі № 2-з/185/59/17. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор може відмовити у державній реєстрації прав та їх обтяжень, якщо: наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. При цьому, відповідно до пункту 7 частини четвертої вказаної статті Закону, відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Частину четверту статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доповнено пунктом 7 згідно із Законом\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування». Згідно пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону № 2478-VIII\~від 03.07.2018 року, Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Вказаний Закон набрав чинності - 04.11.2018 року та був введений в дію - 04.02.2019 року. Отже, норма пункту 7 частини четвертої статті 27 Закону набрала чинності лише 04.02.2019 року. Таким чином, наявність у Державному реєстрі прав, на момент реєстрації права власності за ПАТ «ПУМБ», арешту на все нерухоме майно є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Комісія дійшла обґрунтованого висновку, що прийняте державним реєстратором Ковальовим С.В. рішення від 30.01.2019 № 45293664 підлягає скасуванню як таке, що прийняте всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, а запис про право власності № 30077765, який було внесено на підставі оскаржуваного рішення, підлягає скасуванню. На підставі вказаного висновку Комісії, Міністерством юстиції прийнято наказ від 13.05.2019 року № 1456/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», відповідно до розпорядчої частини якого: скарга [PERSON] від 07.03.2019 задоволена у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 року № 45293664, прийняте державним реєстратором комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області - Ковальовим Сергієм Вадимовичем. Виконання пункту 2 наказу покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату. Отже, на підставі мотивованого висновку Комісії від 07.05.2019 року, Міністерство юстиції діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, видало законний наказ від 13.05.2019 року № 1456/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Стосовно тверджень позивача про порушення порядку розгляду скарги [PERSON] , а саме не повідомлення АТ «ПУМБ» про час, місце розгляду скарги, не надіслано скарги, комісія не має законних підстав розглядати скаргу по суті. Отже, не дотримано вимог закону про належне повідомлення про час та місцприйшов до наступного. \~ \~ \~ \~ За правилами пункту 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації № 1128 (в редакції яка діяла на спірний період), під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду. Відповідно до пункту 10 Порядку № 1128, суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів : 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги). З приписів пункту 11 Порядку № 1128 слідує, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду. За інформацією Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, оголошення про засідання Комісії з питань розглядуц скарг у сфері державної реєстрації, яке відбулося 07.05.2019 року, було розміщено на офіційному веб-сайті Мінюсту 03.05.2019 року о 15.09 за наступним посиланням https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-07-travnya-2019-roku.(а.с.88, т.2) Копія скарги [PERSON] з повідомленням про те, що дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, буде опубліковано у підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту - була надіслана як заінтересованій особі на юридичну адресу АТ «ПУМБ», зазначену у відкритому Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, листом від 18.04.2019 за вих. № 2/Д-4942/19.2.1 (а.с. 46, т. 2). Таким чином, твердження позивача про те, що АТ «ПУМБ», як заінтересована особа, не було повідомлено про час, дату та місце розгляду скарги та не отримувало скаргу, у зв`язку з чим Комісією був порушений порядок розгляду скарги, не відповідає дійсності. Суд не погоджується з думкою представника відовідача Драбини В.О. про те, що Міністерство юстиції є неналежним відповідачем у даній справі. Виникнення спірних правовідносин у даній справі зумовлено незгодою позивача з наказом Міністерства юстиції України від 13.05.2019 року № 1456/5 в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 року № 4529366. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправність та незаконність наказу Міністерства юстиції України від 13.05.2019 № 1456/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». При винесенні даного наказу Міністерство юстиції діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed