Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

В вересні 2021р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд: - визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становила Ѕ частину (далі по тексту - вимога № 1); - визнати за позивачкою право власності на Ѕ частину цієї квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (далі по тексту - вимога № 2). Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, зокрема на частину зазначеної квартири, яка є спільної сумісної власністю позивачки та її покійного чоловіка, оскільки була набута в шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 2008р. В досудовому порядку, приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом сторонам по справі, як спадкоємцям першої черги за законом, оскільки частка спадкодавця у спірному майні не визначена. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2022 р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 21 червня 2022р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач не заперечує проти задоволення позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомив. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 цього Кодексу, встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частинами 1-3 ст. 1223 ЦК України, визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, та батько - відповідача. З матеріалів справи вбачається, що в силу положень ст. 1261 ЦК України, з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємці першої черги звернулися сторони по справі. 02 серпня 2021р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мужук А.В. листом № 156/02-14 повідомила сторін, як спадкоємців першої черги за законом, про те, що квартира [ADDRESS] , була набута у приватну власність декількома особами (позивачкою та її померлим чоловіком) без зазначення розміру частки у спільній власності. У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування. Для видачі свідоцтва про право на спадщину буде необхідно подати нотаріусу документ, яким буде визначено частку померлого у спільному майні. Судом встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] з 29 липня 1961р. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 12 листопада 2008р., подружжя [PERSON] придбали спільно квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. За змістом ч. 1 , 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу положень ст. 357 ЦК України, суд вважає, що вимога № 1 ґрунтується на вимогах закону, і підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким чином, до спадкової маси після смерті [PERSON] належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] , з урахуванням 30 % площі балкона в будинку [ADDRESS] , а частка кожного з спадкоємців складає ј частину цієї квартири. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що між сторонами (спадкоємцями першої черги за законом) відсутня письмова угода щодо зміни часток спадкової маси, в частині нерухомого майна, суд приходить до висновку, що вимога № 2 підлягає частковому задоволенню, а саме слід визнати за позивачкою право власності на ј частину зазначеної вище квартири, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , при цьому суд не може прийняти визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10658,0 грн.

Outcome: partial