Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позиція позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія будресурс" третя особа Харківський обласний центр зайнятості про визнання припиненими трудових правовідносин між ним та ТОВ «Будівельна компанія будресурс» (ЄДРПОУ 38880202) з 30.06.2020 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Пілігрім П.О. в позовній заяві зазначив, що з 01.08.2017 року [PERSON] (далі - позивач) був прийнятий на роботу за трудовим договором до ТОВ «Будівельна компанія будресурс». До викладеного, повідомляє, суд що трудовий договір оформлено безстроково через наказ (розпорядження) роботодавця, примірник якого знаходиться у роботодавця та не надавався позивачу при здійснені трудових функцій або звільненні. З метою отримання наказу (розпорядження) роботодавця щодо прийняття позивача до штату юридичної особи 19.09.2022 року направлено адвокатський запит із відповідною вимогою, проте, на поточну дату, відповідь не надана, оскільки, згідно відомостей установи Укрпошта, запит не вручено під час доставки. Так, у період з 01.08.2017 року по 28.02.2018 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується виписками форм ОК-5 та ОК-7. Вказані трудові відносини припинено за угодою сторін, а роботодавцем видано трудову книжку позивачу, яка в супереч Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, не оформлена належним чин, у зв`язку із чим, в трудовій книжці відсутні записи про перебування у трудових відносинах. Тобто, у трудовій книжці заявника відсутній запис про початок та припинення трудових відносин між заявником та ТОВ «Будівельна компанія будресурс», одночасно із цим, про припинення трудових відносин вбачається із відомостей ПФУ за формами ОК-5 та ОК-7, виданих із застосуванням ЕЦП. Крім того, позивач повторно перебував у трудових відносинах із ТОВ «Будівельна компанія будресурс» з 01.04.2020 року но 30.06.2020 року, проте, через незадовільний фінансовий стан підприємства, трудові відносини між сторонами припинено за угодою сторін. Так, після припинення трудових відносин між сторонами трудового договору, позивач перебував у трудових відносинах із іншими роботодавцями, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці [PERSON] 28.06.2022 року позивач звернувся до Красноградської філії Харківського обласного центру зайнятості із заявою на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, якою було виявлено факт відсутності відомостей про розторгнення трудових відносин з ТОВ «Будівельна компанія будресурс». У зв`язку із чим, позивачу відмовили у статусі безробітного та призначення допомоги по безробіттю. 02.08.2022 року, в інтересах [PERSON] з метою отримання необхідної інформації, адвокатом направлено адвокатський запит № 01-020822/АЗ до Красноградської районної філії Харківського обласного центру зайнятості (додається), а саме: надати інформацію щодо прийнятого рішення установою про взяття на облік та виплати державної допомоги по безробіттю [PERSON] , за наслідками звернення останнього у червні 2022 року. Згідно відповіді № 266/02/50-30 від 03.08.2022 року (додається), позивач досі перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Крім того, 02.08.2022 року, в інтересах [PERSON] , з метою отримання необхідної інформації, адвокатом направлено адвокатський запит № 02-020822/АЗ до ТОВ «Будівельна компанія будресурс» (додається), із вимогою надати наказ щодо звільнення 30.06.2020 року [PERSON] , проте, на поточну дату відповідь не надходила. Крім того, 03.08.2022 року позивачем самостійно направлено до ТОВ «Будівельна компанія будресурс», за якою [PERSON] просить надати уточнюючі відомості до ДГІС за формою № 1-ДФ, вказавши в графі 7 про припинення трудових відносин. Від встановлення обставини припинення трудових відносин залежить зміна прав та фінансового стану позивача, оскільки [PERSON] не може належним чином підтвердити припинення трудових правовідносин з відповідачем, так як не має відповідних записів у трудовій книжці або відповідних заяв про звільнення за угодою сторін. Крім того, визнання припинення трудових відносин необхідно позивачу для реалізації права на працевлаштування. Рух справи в суді. Ухвалою від 17.10.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від представника позивача [PERSON] адвоката Пілігріма П.О. 25.11.2022 року до суду надійшло клопотання в якому просить справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від третьої особи Харківського обласного центру зайнятості до суду надійшли письмові пояснення в яких просять справу розглядати за відсутності їх представника з урахуванням даних письмових пояснень, заперечень проти задоволення позовної заяви суду не надали. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву суду не надав. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Так, ч.1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] 28.06.2022 звернувся із заявою про надання статусу безробітного до Красноградської районної філії Харківського обласного центру зайнятості. При перевірці за допомогою Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості відомостей щодо [PERSON] встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру страхувальників він перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДРЕСУРС» з 03.05.2017 як найманий працівник. За даними про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, отриманої в результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України, зазначені наступні дані стосовно роботи [PERSON] у Товаристві з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДРЕСУРС»: - кількість днів трудових або цивільно - правових відносин у травні 2017 року складає 29 днів, відомості щодо категорії застрахованої особи не зазначено, поставлено позначку про сплату єдиного соціального внеску; - кількість днів трудових або цивільно - правових відносин з серпня 2017 року по лютий 2018 року співпадає з відповідним повним календарним місяцем та зазначена категорія застрахованої особи, що працює за угодами цивільно-правового характеру, а також суми сплаченого єдиного соціального внеску; - кількість днів трудових або цивільно - правових відносин з квітня 2020 року по червень 2020 року співпадає з відповідним повним календарним місяцем та зазначена категорія застрахованої особи, що працює за угодами цивільно-правового характеру, а також суми сплаченого єдиного соціального внеску. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. З 01.08.2017 року [PERSON] (далі - позивач) був прийнятий на роботу за трудовим договором до ТОВ «Будівельна компанія будресурс». Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно ч. 1, 4 ст. 24 КЗПП. трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6') при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; 7)в інших випадках, передбачених законодавством України. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формуватіня та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно ст.23 КЗПП, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. В позові позивач вказує, що трудовий договір оформлено безстроково через наказ (розпорядження) роботодавця, примірник якого знаходиться у роботодавця та не надавався йому при здійснені трудових функцій або звільненні. З метою отримання наказу (розпорядження) роботодавця щодо прийняття позивача до штату юридичної особи 19.09.2022 року направлено адвокатський із відповідною вимогою, проте, на поточну дату, відповідь не надана, оскільки, згідно відомостей установи Укрпошта, запит не вручено під час доставки. Так, у період з 01.08.2017 року по 28.02.2018 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується виписками форм ОК-5 та ОК-7 (додаєтюся). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є. зокрема, розірвання трудового договору за угодою. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Вказані трудові відносини припинено за угодою сторін, а роботодавцем видано трудову книжку позивачу, яка в супереч Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, не оформлена належним чин, у зв`язку із чим, в трудовій книжці відсутні записи про перебування у трудових відносинах. Тобто, у трудовій книжці заявника відсутній запис про початок та припинення трудових відносин між заявником та ТОВ «Будівельна компанія будресурс», одночасно із цим, про припинення трудових відносин вбачається із відомостей ПФУ за формами ОК-5 та ОК-7, виданих із застосуванням ЕЦП. Крім того, позивач повторно перебував у трудових відносинах із ТОВ «Будівельна компанія будресурс» з 01.04.2020 року но 30.06.2020 року. Після припинення трудових відносин між сторонами трудового договору, позивач перебував у трудових відносинах із іншими роботодавцями, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці [PERSON] 28.06.2022 року позивач звернувся до Красноградської філії Харківського обласного центру зайнятості із заявою на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, якою було виявлено факт відсутності відомостей про розторгнення трудових відносин з ТОВ «Будівельна компанія будресурс». У зв`язку із чим, позивачу відмовили у статусі безробітного та призначення допомоги по безробіттю. 02.08.2022 року, в інтересах [PERSON] , з метою отримання необхідної інформації, адвокатом направлено адвокатський запит № 02-020822/АЗ до ТОВ «Будівельна компанія будресурс» (додається), із вимогою надати наказ щодо звільнення 30.06.2020 року [PERSON] , проте, на поточну дату відповідь не надходила. Крім того, 03.08.2022 року позивачем самостійно направлено до ТОВ «Будівельна компанія будресурс», за якою [PERSON] просить надати уточнюючі відомості до ДГІС за формою № 1-ДФ, вказавши в графі 7 про припинення трудових відносин. Від встановлення обставини припинення трудових відносин залежить зміна прав та фінансового стану позивача. [PERSON] не може належним чином підтвердити припинення трудових правовідносин з відповідачем, оскільки не має відповідних записів у трудовій книжці або відповідних заяв про звільнення за угодою сторін. Крім того, визнання припинення трудових відносин необхідно позивачу для реалізації права на працевлаштування. Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору. Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП), розірвання трудового договору за ініціативою працівника (ст.ст.38,39 КЗпП), розірвання трудового договору з ініціативи власника (ст.ст.40,41 КЗпП). При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору. За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору у зв`язку із певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу. Таким чином, припинення трудових відносин має виражатися у певній юридичній формі. Отже, факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право на продовження трудового договору чи його розірвання. Окрім того, від дати та підстави звільнення особи залежить її страховий стаж, який впливає, в тому числі і на розмір пенсії. Згідно статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Статтею 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України, гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, тобто таким, що укладається на невизначений строк. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. У відповідності до ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 2 ст. 124 Конституції України, визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню та визнати припиненими трудові правовідносини між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «Будівельна компанія будресурс» (ЄДРПОУ 38880202) з 30.06.2020 року. Згідно ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved