Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 серпня 2011 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З літа 2013 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства. Відповідач пішов з сім`ї та створив нову. На теперішній час вона також має намір створити сім`ю. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивачки - адвоката Дімітренка В.Є. надійшла заява про слухання справи у його та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримали (вх. №5733/22 23.11.2022). Відповідач у своїй заяві також просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав, на примирення не згоден (вх. № 5754/22 28.11.2022). Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 28 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 4); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 10 вересня 2022 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - а.с.6. Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , виданого повторно 09 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №454, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області 22 вересня 2011 року, та серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 386 (а.с. 7-8). Шлюбні відносини між подружжям припинені, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. Спір про місце проживання спільних дітей відсутній. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті. За такого, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачці судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved