Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування у розмірі 99000,00 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 09 серпня 2019 року між НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5613200. 27 червня 2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу BMW 525D д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Chevrolet Aveo д.р.н. [NUMBER] , яким керував відповідач. Внаслідок ДТП, автомобіль BMW 525D д.р.н. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження. Відповідно довідки Світловодського відділення поліції відділу ГУНП в Кіровоградській області, протоколу про адміністративне правопорушення, схемою з місця транспортної пригоди та постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2020 року, винним у скоєнні ДТП в стані алкогольного сп`яніння визнано [PERSON] 01.07.2020 року з повідомленням про ДТП до відповідача звернувся [PERSON] 08.07.2020 року аварійним комісаром страховика, за участю потерпілої сторони оглянуто пошкоджений транспортний засіб та складено протокол огляду та складено ремонтну калькуляцію відповідно до якої сума матеріального збитку складає 192\~315 грн. 20 коп. Відповідно до полісу № АО/5613200 страхова сума за шкоду заподіяну майну третій особі під час ДТП становить 100000 грн. 15.07.2020 року до позивача звернулась власниця пошкодженого транспортного засобу [PERSON] , із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми збитку від 21.10.2022 року та страхового акта ОЦВ-20-11-29413/1 від 23.10.2020 року сума страхового відшкодування складає 99000,00 грн., яку 02.11.2020 року через АТ КБ «Приватбанк» було виплачено власниці пошкодженого ТЗ. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки. За умов передбачених ст.38 п.1.1 «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме якщо останній керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги на стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 99\~000,00 грн. Досудово врегулювати спір не вдається можливим, оскільки відповідач на направлений йому лист-попередження від 27.05.2021 року не відреагував до цього часу, що і змусило позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою від 23 грудня 2021 року, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву. В порядку статті 178 ЦПК України, від представника відповідача [PERSON] , надійшов відзив, в якому він просить суд поновити строк для подачі відзиву та відмовити в задоволенні позову. Проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та в обґрунтуванні відзиву зазначає, що за змістом полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5613200, страховиком являється ПАТ «НАСК ОРАНТА». Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Страхова сума на одного потерпілого за заподіяну шкоду життю і здоров`ю 200000,00 грн., за шкоду майну - 100000,00 грн. Розмір франшизи - 1000,00 грн. За змістом полісу страхувальником являється [PERSON] . Відповідач не визнає розмір матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля BMW525D д.р.н. [NUMBER] , що за даними позивача складає еквівалент вартості транспортного засобу 192\~315 грн. 20 коп., вважає його необґрунтовано завищеним. Зазначає, що відповідача не запрошували для участі в огляді автомобіля для складання протоколу огляду ТЗ. [PERSON] з офіційного сайту МТСБУ встановив, що станом на 22.08.2022 року транспортний засіб з номерним знаком [NUMBER] має діючий поліс страхування № 209274231 у страховій компанії ПРАТ «УТСК», а отже автомобіль станом на цю дату експлуатується. Крім цього, з офіційного сайту Митної служби України встановлено, що транспортний засіб з vin-кодом [NUMBER] був ввезений із за кордону 18.02.2019 року. За відкритими даними сайту по перевірці транспортних засобів ua.carplates.app, транспортний засіб з номерним знаком [NUMBER] був ввезений із за кордону 18.02.2019 року та за митною декларацією мав вартість 1762 доларів США (станом на 18.02.2019 року за даними валютних курсів Національного банку України було еквівалентом 47\~926,00 грн.). Позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, яким чином та якою особою було визначено розмір матеріального збитку та вартість транспортного засобу в 192\~315 грн. 20 коп. До того ж позивачем надані неналежні та недопустимі докази щодо факту виплати страхового відшкодування власниці пошкодженого ТЗ, до суду надано лише внутрішній документ дирекції НАСК «ОРАНТА» в Кіровоградській області без підпису уповноваженої особи. Щодо строків подачі відзиву на позовну заяву ПАТ «НАСК «Оранта» до [PERSON] представник відповідача зазначає, що відповідач не має спеціальних юридичних знань та був позбавлений можливості самостійного надати належну оцінку позовної заяви, а тому ним здійснювався пошук адвоката, який би міг надати професійну правничу допомогу в його справі. Крім того, введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні», та подальше продовження режиму воєнного стану є також поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом, так як такого роду обставини обмежують осіб у вільному пересуванні, можливості заробляти собі на життя, пошук адвокатів, які за таких умов продовжують здійснювати свою професійну діяльність. На підставі вище викладеного, представник позивача просить суд визнати причини пропуску строку для подання відзиву у справі поважними. Разом з відзивом представник відповідача подав до суду клопотання про витребування доказів. Просить суд витребувати від Державної митної служби України копію митної декларації № UA100110/2019/120388 оформленої 18.02.2019 року, щодо митного оформлення транспортного засобу з vin-кодом [NUMBER] . 22.08.2022 року позивач в порядку статті 179 ЦПК України надав відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач помилково посилається на приписи ст. 1194 ЦК України виходячи з того, що в позовній заяві не йдеться про відшкодування різниці між виплатою страхового відшкодування та фактичним розміром нанесеного збитку. Позивач зазначає, що відповідальність передбачена статтею 38 п. 1.1 «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме якщо останній керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позивач зауважує, що до позовної заяви надавався витяг з програмного забезпечення 1С, який є доказом того, що 02.11.2020 року потерпіла через АТ КБ «Приватбанк» отримала кошти у сумі 99000,00 грн. Також до позовної заяви надався розрахунок страхового відшкодування де сума збитку становить 192315,20 грн., тобто він більший вартості ТЗ і його ремонт є недоцільним. У відповіді на відзив позивач зазначає, що поновлення встановленого судом строку для подання відзиву по даній справі, з підстав, що зазначені представником відповідача у відзиві, не може бути задоволеним судом за недоречністю. Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року за клопотанням представника відповідача було витребувано докази від Державної митної служби України. 30 листопада 2022 року представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його, як представника. Підтримує вимоги викладені у відзиві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 08 вересня 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 08 серпня 2019 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5613200 зі строком дії до 08 серпня 2020 року включно. Відповідно до п. 2 договору встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Страхова сума на одного потерпілого за заподіяну шкоду життю і здоров`ю складає 200000,00 грн., за шкоду заподіяну майну - 100000, 00 грн.(а.с.5) 27 червня 2020 року за участю транспортного засобу BMW 525D д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Chevrolet Aveo д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] трапилась дорожньо-транспортна пригода. В результаті зіткнення та дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] було завдано тілесні ушкодження, транспортні засоби зазнали значних механічних пошкоджень, даний факт підтверджується копією постанови Світловодського міськрайонного суду від 08 вересня 2020 року.(а.с.8-10) 08 липня 2020 року в присутності представника НАСК «ОРАНТА» та потерпілої сторони проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено акт огляду. (а.с.11) З копії зведеної таблиці даних розміру збитку від 03 серпня 2020 року вбачається, що розмір збитку рівнозначний ринковій вартості пошкодженого транспортного засобу та становить 192\~315 грн. 20 коп.(а.с.12). 21 жовтня 2020 року начальником Управління врегулювання збитків НАСК «Оранта» затверджено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 99\~000,00 грн. (а.с.13) На підтвердження виплати страхового відшкодування у розмірі 99\~000,00 грн. на користь потерпілої сторони, позивачем надано копію виписки по страховим виплатам за період з 01 листопада по 10 листопада 2020 року. (а.с.15) З копії митної декларації UA100110/2019/120388 від 18 лютого 2019 вбачається, що дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки BMW 525 D з номером кузова [NUMBER] становить 48\~015 грн. 97 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона зобов`язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданий збиток. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторно повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На думку суду позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували, яким чином було визначено розмір матеріального збитку та вартість транспортного засобу в розмірі 192\~315 грн. 20 коп. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно не можливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Отже, належним та допустимим доказом розміру шкоди, що підлягає виплаті страховиком та стягненню у порядку регресу з особи, котра несе цивільну відповідальність за завдану шкоду є звіт або висновок про оцінку. Постановою КЦС у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №363/2222/16-ц визначено, що розмір обов`язку страховика має істотне значення для встановлення обсягу відповідальності винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, оскільки заподіювач шкоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Виходячи з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір матеріального збитку у сумі 192\~315 грн. 20 коп. та враховуючи що згідно митної декларації, копію якої надано Державною митною службою UA100110/2019/120388 від 18 дійсна вартість транспортного засобу BMW 525D з номером кузова [NUMBER] становить 48\~015 грн. 97 коп. суд не може враховувати як доказ страховий акт ОЦВ-20-11-29413/1 від 23 жовтня 2020 року на підставі якого позивач має виплатити страхове відшкодування. Крім того, позивачем не підтверджено факт виплати страхового відшкодування власниці ТЗ, оскільки надана до суду копія виписки по страховим виплатам за період з 01 листопада по 10 листопада 2020 року, без підпису уповноваженої особи, не є підтверджуючим доказом отримання потерпілою стороною страхових виплат. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом. Якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, понесені судові витрати позивачем, слід віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed