Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

КДПВІ «Вінницяагропроект» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 17\~430,00 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов`язання з оплати по Договору про надання послуг з утримання нежитлового будинку (відшкодування експлуатаційних витрат) № 28 від 01 січня 2021 року за період з січня 2021 року по квітень 2022 року, з них основного боргу 11\~620,00 грн., та 50 відсотків штрафних санкцій 5\~810 грн. Ухвалою суду Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2022 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з без виклику (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив Ухвалою суду від 06.10.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи Відповідач, якому направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження та ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив Представник позивача КДПВІ «Вінницяагропроект» - адвокат Олійник А.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав клопотання, в якому розгляд справи просив проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечив Відповідача в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Тому, суд розглянув справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача проти такого порядку розгляду справи заперечень не надходило Відповідно до ч.4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку, що позовну заяву слід задовольнити, з таких підстав. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 01 січня 2021 року між Кооперативно-державним проектно-вишукувальним інститутом «Вінницяагропроект» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання нежитлового будинку (відшкодування експлуатаційних витрат) № 28, (а.с.4). Відповідно до п. 1 вищевказаного договору, власник майна, відповідач, володіє майном, загальною площею 47 кв.м., що знаходиться за адресою по [ADDRESS] . Балансоутримувач, відповідач, надає послуги (несе витрати) з утримання будинку у якому розташоване майно власника (відповідача), а власник майна в свою чергу, оплачує їх (відшкодовує їх вартість) відповідно до умов договору. До складу витрат, що підлягають відшкодуванню входять: прибирання приміщень загального користування, охорона, прибирання прибудинкової території. Відповідно до п. 2 вищевказаного договору, вартість відшкодування витрат становить 13 грн. за 1 кв.м в місяць та оплата по рахункам за водопостачання. Зазначену оплату відповідач мав здійснювати щомісячно, не пізніше 5-го числа наступного за звітнім місяцем, шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок позивача (Балансоутримувача). За період з 01.01.2021 року по 30.04.2022 року відповідач не здійснив жодної оплати по вищевказаному договору. За вказаний час заборгованість склала 11 620 (одинадцять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, що підтверджується рахунками-актами виконаних робіт, які в свою чергу були надіслані відповідачу, однак жодних заперечень у їх підписанні та зауважень на адресу позивача не надсилались. Оплата також здійснена не була. (а.с. 9-24). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно п. 5.1 Договору, за несвоєчасне або неналежне виконання зобов`язань, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. У п.5.3 Договору передбачено, що у разі порушення власником майна строків сплати комунальних послуг та відшкодування витрат, встановлених у п.2.3 та п. 2.4 Договору, власник майна сплачує на користь балансоутримувача штраф у розмірі 50% від суми простроченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Станом на 30.04.2022 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті коштів за Рахунками-актами виконаних робіт по Договору №28 від 01.01.2021 року на загальну суму 11 620,00 грн., про яку йому було повідомлено позивачем, шляхом надсилання вимоги (претензії) щодо здійснення сплати на рахунок КДПВІ «Вінницяагропроект». (а.с. 5-8) Згідно п. 6.2. Договору, строк дії договору до 31 грудня 2021 року. Але зважаючи, що жодна сторона не звернулась за 30 днів до закінчення договору із заявою щодо припинення його, відповідно до п. 6.3 Договору, Договір вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, тобто є пролонгованим на 2022 рік. Визначаючи розмір заборгованості відповідача за по Договору про надання послуг з утримання нежитлового будинку (відшкодування експлуатаційних витрат) № 28 від 01 січня 2021 року за період з січня 2021 року по квітень 2022 року, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок наведений у позовній заяві, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу нежитлової будівлі, а також у відповідності до Договору про надання послуг з утримання нежитлового будинку (відшкодування експлуатаційних витрат) № 28 від 01 січня 2021 року, який є пролонгованим на 2022 рік. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач не надав Отже, на підставі наведених позивачем доводів і аргументів та оцінки наданих ним доказів суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог КДПВІ «Вінницяагропроект» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг з утримання нежитлового будинку (відшкодування експлуатаційних витрат) у сумі 17\~430,00 грн., з них основного боргу 11\~620,00 грн., та 50 відсотків штрафних санкцій 5\~810 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на результат розгляду справи, суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 2481,00 грн. (а.с.28). Згідно з п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі задоволення позову на відповідача. Із наявних\~у матеріалах\~цивільної справи\~з договору\~№ б/н\~від 13.06.2022\~року про\~надання правової\~допомоги,\~свідоцтво на\~заняття адвокатською\~діяльністю Серія\~ЧЦ №000276,\~ордер на\~надання правової\~допомоги №\~34\~від 13.06.2022,\~копія платіжного\~доручення №\~1514\~від 20.06.2022\~року на\~суму 10000,00\~грн. (а.с. 25-27). Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. У постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження N К/9901/27657/20) Верховний Суд звернув увагу судів на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На\~підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку - (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, та їх слід стягнути з відповідача на користь позивача. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20). На підставі викладеного,

Outcome: approved