Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.11.1998, однак на теперішній час між сторонами припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, оскільки вони віддалилися один від одного та втратили взаєморозуміння. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з відповідачем за згодою сторін. 11.11.2022 суддею було відкрите провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін на 29.11.2022 (а.с. 9). У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того, позивач просив не стягувати з відповідача на його користь 50% судового збору, а лише повернути йому 50% судового збору з державного бюджету, сплаченого ним при поданні позову. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить розірвати шлюб. [PERSON] вказала, що на початку весни вони із сином [PERSON] тимчасово виїхали з м. Нетішин і проживають окремо від позивача. У червні 2022 року між сторонами відбулася розмова, після якої стало очевидним, що відновлення подружніх сімейних стосунків є неможливим. Твердження позивача про те, що їх сім?я фактично розпалася і подальше її збереження є нераціональним, відповідає дійсності. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04.11.1998 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) під актовим записом № 375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Як наголошується у\~ст. 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що на теперішній час між сторонами припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, оскільки вони віддалилися один від одного та втратили взаєморозуміння. За домовленістю сторін малолітній син залишається проживати разом із відповідачем. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В свою чергу, із наданої суду письмової заяви відповідача вбачається, що остання не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надала суду заяву, в якій безумовно визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього та не виявляє бажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 496,20 грн, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved