Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, Комунального підприємства по зеленому будівництву і благоустрою міста про визнання незаконним та скасування рішення 39-ї сесії Хмельницької міської ради від 04.03.2020 року №65 в частині надання земель під парк та формування на цих землях земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:25:001:0017, скасування відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:25:001:0017, з цільовим призначенням під парк, що були занесені Державним реєстратором до даних Державного земельного кадастру та до даних Публічної кадастрової карти; визнання передачі земельної ділянки 6810100000:25:001:0017 з порушенням містобудівної документації Хмельницькій міській раді; визнання недійсним та скасування рішення Хмельницької міської ради про погодження проекту землеустрою щодо формування Комунальним підприємством по зеленому будівництву і благоустрою міста земельної ділянки з кадастровим номером6810100000:25:001:0017 з цільовим призначенням під парк;визнання недійсним та скасування проекту землеустрою;визнання недійсним та скасування договору оренди, якщо такий укладався;визнання протиправною та скасування відмови Хмельницької міської ради за рішенням 19-ї сесії за №31 від 20.10.2021 року; зобов`язання повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для будівництва житлового будинку площею 0,10 га від 26.04.2021 року. 21.10.2021 року позивачу стало відомо, що рішенням 19-ої сесії за №31 від 20.10.2021 року відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка для будівництва житлового будинку площею 0,10 га накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:25:001:0017, яка надана в постійне користування під парк комунальному підприємству по зеленому будівництву і благоустрою міста. Земельна ділянка надана відповідачу з порушенням законів України, що обмежує право позивача безкоштовно отримати земельну ділянку для будівництва житлового будинку, на землях які за містобудівною документацією м.Хмельницьткого передбачені для будівництва житлових будинків. Земля, на яку претендує позивач була незаконно надана Комунальному підприємству по зеленому будівництву і благоустрою за рішенням 39-ої сесії Хмельницької міської ради від 04.03.2020 року №65 з порушенням вимог до зонування територій, містобудівної документації. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволені. Представник відповідача заперечив позовні вимоги, подавши письмовий відзив на позов. Зауважив про відсутність порушеного права позивача; звернення з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо будівництва житлового будинку площею 0,10 га з метою передачі у власність здійснено у квітні 2021року, тоді як оскаржуване рішення прийнято 04.03.2020 р. Крім того, подана заява була розглянута Хмельницькою міською радою по суті та за результатами іі розгляду прийняте відповідне рішення від 20.10.2021 №31 з докладним обґрунтуванням, яким було відмовлено громадянину [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо будівництва житлового будинку(присадибна ділянка)площею 0,10 га. При цьому, позивач не оскаржував зазначена рішення, а відповідно погодився з ним. Проект землеустрою, як і висновки компетентних органів не можуть бути предметом оскарження. При оскарженні висновків, відповідачами мали б бути суб`єкти їх надання. Недоречними є позовні вимоги оформлені під умовою. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позо таким, що не підлягає задоволенню. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. 26.04.2021 року заявник подав заяву до Хмельницької міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для будівництва житлового будинку(присадибна ділянка) площею 0,10 га на території міста Хмельницького з метою передачі у власність. 21.10.2021 року позивачу стало відомо, що рішенням 19-ої сесії за №31 від 20.10.2021 року відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка для будівництва житлового будинку площею 0,10 га накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:25:001:0017, яка надана в постійне користування під парк комунальному підприємству по зеленому будівництву і благоустрою міста. Рішенням 39-ої сесії Хмельницької міської ради від 04.03.2020 № 65 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано її в постійне користування Комунальному підприємству і встановлено цільове призначення земельної ділянки. На території, яка відводилася під парк, не було сформованих земельних ділянок, будь-яких рішень органом місцевого самоврядування про передачу будь-кому земельних ділянок у власність чи користування, встановлення та зміни їх цільового призначення не приймалося. Постійним користувачем земельної ділянки- в м. Хмельницькому кадастровий номер 6810100000:25:001:0017 є Комунальне підприємство по зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету Хмельницької міської ради (далі - Комунальне підприємство). Таке право Комунальне підприємство отримало на підставі рішення 39-ої сесії Хмельницької міської ради від 04.03.2020 № 65 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в постійне користування площею 51,5095 га (в тому числі: діл. № 1 - 15,4283 га, діл. № 2 - 19,2340 га, діл.№3 - 16,8472 га). Рішенням позачергової 37-ої сесії Хмельницької міської ради від 06.02.2020 № 8 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 51,5095 га з метою передачі в постійне користування Комунальному підприємству з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування) код 18.00 за рахунок земель комунальної власності, що розташовані в районі вулиці Холодноярців, м. Хмельницького. Державна реєстрація земельних ділянок вт.ч.з кадастровим номером 6810100000:25:001:0017проведена 05.05.2020 у зв`язку з чим до Державного земельного кадастру внесені дані щодо цільового призначення землі (КВЦПЗ) - 18.00 (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування)), відповідно до даних технічної документації із землеустрою. План зонування не встановлює цільове призначення земельних ділянок. Документом із землеустрою, на підставі якого здійснюється формування нових земельних ділянок та зміни їх цільового призначення, є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будь-яких потреб. Законом України від 22.05.2003 № 858-1V (із змінами) «Про землеустрій» визначений перелік графічних і текстових матеріалів, економічних розрахунків, існуючих обмежень у використанні земельної ділянки та інших матеріалів і даних, які повинні бути включені до даного проекту. Отже, якщо земельна ділянка формується вперше, віднесення її до певної категорії і встановлення цільового призначення можливе лише за проектами землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На підставі технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в постійне користування Комунальному підприємству здійснено формування земельної ділянки площею 51,5095 га (в тому числі: діл. № 1 - 15,4283 га, діл. № 2 - 19,2340 га, діл. № 1 - 16,8472 га) як об`єкта цивільних прав. На час прийняття рішення Хмельницькою міською радою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у постійне користування було визначено категорію земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки з дотриманням вимог, встановлених Земельним кодексом України, до земель цієї категорії та було враховано містобудівну документацію та документацію із землеустрою. Відповідно до Генерального плану міста Хмельницького, затвердженого рішенням 19-ої сесії Хмельницької міської ради від 06.08.2008 № 4, земельна ділянка для створення парку розміщена на території частково зелених насаджень загального призначення, частково садибної житлової забудови, частково багатоквартирної житлової забудови, частково житлової та магістральної місцевого значення вулиць та частково інших територій. Відповідно до Плану зонування території міста Хмельницького, затвердженого рішенням 5-ої сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 № 25, визначена під парк земельна ділянка частково входить до зони зелених насаджень загального користування (Р-2), частково до зони садибної і блокованої житлової забудови (Ж-1), частково до зони багатоквартирної та житлової та громадської забудови (Ж-2), частково зони міських і районних вулиць, доріг, майданів (у червоних лініях) (Т-1). До допустимих видів забудови зони садибної і блокованої житлової забудови (Ж-1) включені місця масового відпочинку, а до переважних видів забудови зони багатоквартирної та Житлової та громадської забудови (Ж-2) - озеленення території. Згідно ст. 38 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти загального користування, також належать до земель житлової та громадської забудови. Земельні ділянки використовуються як шляхи сполучення (вулиці, проїзди, майдани, шляхи, набережні), для задоволення культурно-побутових потреб населення (парки, сквери, бульвари, пляжі, кладовища), для схову, знешкодження та утилізації промислових і побутових відходів, розміщення об`єктів, необхідних для населеного пункту в цілому. Ці земельні ділянки перебувають у комунальній власності і-не передаються в приватну власність. Вони можуть надаватися в постійне користування підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності. Експлуатацію цих земель здійснюють, як правило, спеціалізовані підприємства житлово-комунального господарства. В даному випадку земельна ділянка передана в постійне користування для створення парку Комунальному підприємству. Визначення для парку виду цільового призначення відповідно до КВЦПЗ 18.00, а саме - землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), повністю узгоджуються із категорією земель житлової та громадської забудови, що встановлено рішенням міської ради. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України. Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17. Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: - звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; - розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; -затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.(ч.4 ст.263 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України: землі України за основними цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23 липня 2010 року № 548. (далі - КВЦПЗ). Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ застосовується для використання органами., державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, тинами особливо цінних об`єктів. Класифікація визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Згідно із Класифікацією землі сільськогосподарського призначення поділені на чотирнадцять видів (коди 01.01-01.14); житлової забудови - на десять (коди 02.01-02.10), громадської забудови - на сімнадцять (коди 03.01-03.17); природно-заповідного фонду -- на одинадцять (коди 04.01-04.11), землі іншого природоохоронного призначення мають один код - 05.00; землі оздоровчого призначення представлені кодами 06.01-06.04; рекреаційного призначення - кодами [NUMBER] ; історико-культурного призначення - 08.01-08.04; лісогосподарського призначення - 09.01-09.03; водного фонду - 10.01-10.12; землі промисловості - 11.01-11.05, транспорту - 12.01-12.11, зв`язку - 13.01-13.05, енергетики - 14.01-14.03, оборони -15.01-15.10. У Класифікації цільового призначення земель в окрему секцію (К) виділено Землі запасу, резервного фонду та загального користування, до яких віднесено: - землі запасу - земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам (код 16.00); - землі резервного фонду - землі, створені органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування у процесі приватизації сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій (код 17.00); - землі загального користування - землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування (код 18.00); - землі для цілей підрозділів 16.00 -'18.00 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду (код 19.00). Одна й та ж земельна ділянка може відноситись одночасно, наприклад, і до земель сільськогосподарського призначення за кодом 01.05 - для індивідуального садівництва, і до земель запасу за кодом 16.00. Відповідно до положень статей 18, 20 ЗК України категорії земель України мають особливий правовий статус, віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Стаття 20 ЗК України закріплює положення про те, що визначення та зміна належності земельної ділянки до певної категорії земель є прерогативою органів влади - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які наділені повноваженнями визначення та зміни цільового призначення земель. Механізм встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок тісно пов`язаний із компетенцією органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями комунальної власності. Відповідно до ЗК України органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями розпоряджатися землями, які перебувають у комунальній власності. Таке розпорядження вони здійснюють шляхом продажу земель, безоплатної передачі у приватну власність громадянам, надання їх в оренду чи передачі їх у постійне користування (статті 118, 122, 123 ЗК України). Реалізовуючи зазначені повноваження, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування мають право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються або передаються в оренду чи постійне користування. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії та зміна їх цільового цризначення проводиться виключно відповідним рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Таким чином, відповідно до ст. ст. 12, 20, 38, 39, 79-1, 83, 122, 123 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій», п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи рекомендації постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, Хмельницька міська рада своїм рішенням визначила категорію земель - землі житлової та громадської забудови, земельній ділянці площею 51,5095 га, розташованої в м.Хмельницькому, для створення парку, у зв`язку чим застосована для забезпечення обліку земельної ділянки за видом цільового призначення відповідно КВЦПЗ код 18.00. Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність. Відтак, відмова відповідного органу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, навіть якщо вона, на думку особи, є протиправною, не має наслідком порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати земельну ділянку. Отже, звернення з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо будівництва житлового будинку площею 0,10 га з метою передачі у власність здійснено у квітні 2021року, тоді як оскаржуване рішення прийнято 04.03.2020 р. Подана [PERSON] заява була розглянута Хмельницькою міською радою по суті та за результатами іі розгляду прийняте відповідне рішення від 20.10.2021 №31 з докладним обґрунтуванням, яким було відмовлено громадянину [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо будівництва житлового будинку(присадибна ділянка)площею 0,10 га. При цьому, позивач не оскаржував зазначена рішення, а відповідно погодився з ним. Проект землеустрою, як і висновки компетентних органів органів не можуть бути предметом оскарження. При оскарженні висновків, відповідачами мали б бути суб`єкти їх надання. Всиновки суду про задоволення чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин(умовне рішення).(ч.6.ст.265 ЦПК). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не наведено переконливих доказів на підтвердження заявлених вимог, їх під ставності та обґрунтованості, а тому заявлений позов є таким, що не підлягає задоволенню. Заявлений спосіб захисту є не ефективним, порушення права позивача є недоведеним. Позивач не позбавлений можливості самостійного звернення до компетентних органів з метою отримання права на землю.

Outcome: dismissed