Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що громадянину [PERSON] рішенням виконавчого комітету Яснозірської сільської ради народних депутатів від 26.01.1995 року №3 передано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,40 га по [ADDRESS] . Після його смерті будинковолодіння по [ADDRESS] успадкувала його дружина [PERSON] . Крім цього, рішенням Яснозірської сільської ради від 18.04.2003 року №12-7 їй було передано додатково, за рахунок бувшого саду СТОВ «Яснозір`я», безоплатно у власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства площею 0,54 га по [ADDRESS] . Тобто загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS] склала 0,94 га, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Яснозірської сільської ради від 21.11.2019 року №1743. Після смерті [PERSON] будинковолодіння по [ADDRESS] успадкувала її дочка [PERSON] , а рішенням Яснозірської сільської ради від 18.12.2007 року №12-8, за рахунок бувшого саду СТОВ «Яснозір`я», їй передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,54 га по [ADDRESS] . В листі від 30.11.2021 року №1032/02-09 Мошнівська сільська рада повідомила, що [PERSON] не знає, де знаходиться її ділянка площею 0,54 га, однак позивач вказує, що це не від повідає дійсності та може бути спростовано під час допиту [PERSON] в якості свідка. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2020 року позивач купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач звернулася 12.10.2020 року до Яснозірської сільської ради з заявою щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 0,94 га по [ADDRESS] , та рішенням Яснозірської сільської ради від 23.10.2020 року №16-53/VII позивачу надано відповідний дозвіл. 23.12.2020 року позивач отримала в сільській раді викопіровку на земельну ділянку по [ADDRESS] . У жовтні 2021 року позивач звернулася з заявою до землевпорядної організації ФОП [PERSON] щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,94 га по [ADDRESS] , проте отримала відмову в зв`язку з тим, що частина вищевказаної земельної ділянки відведена у приватну власність [PERSON] і має кадастровий номер 7124989500:01:003:0637. В подальшому з`ясувалося, що 02.06.2021 року [PERSON] звернувся із заявою до Мошнівської сільської ради (правонаступник Яснозірської сільської ради на підставі рішення від 19.11.2020 року) щодо надання дозволу на виділення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, однак позивач вказує, що ним були порушені вимоги статті 118 ЗКУ, адже до заяви не додавався графічний матеріал із місцем розташування земельної ділянки, в заяві не вказано адресу земельної ділянки, а тому встановити, яку саме ділянку [PERSON] бажав отримати у власність не виявляється можливим. Рішенням Мошнівської сільської ради від 30.06.2021 року №11-116/VIII [PERSON] надано відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою та рішенням від 24.09.2021 року №17-6/VIII затверджено проект землеустрою та надано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Вказане рішення позивач вважає прийнято всупереч вимогам статті 118 ЗКУ, тобто незаконним. Позивач вказує, що згоди на вилучення частини земельної ділянки вона та [PERSON] не надавали, рішення сільської ради щодо вилучення частини земельної ділянки не приймалися. Також, позивач зверталася зі скаргами до урядових та правоохоронних органів, але безрезультатно. Враховуючи вказані обставини, позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд визнати незаконними та скасувати рішення Мошнівської сільської ради від 30.06.2021 року №11-116/VIIІ та від 24.09.2021 року №17-6/ VIIІ, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 30.09.2021 року, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7124989500:01:003:0637. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.04.2022 року про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання, відповідачам був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. 23.05.2022 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача сільського голови Мошнівської сільської ради Б. Шкарбути на позовну заяву [PERSON] , позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування відповідач зазначає, що 12.10.2020 року до Яснозірської сільської ради звернулася [PERSON] із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,94 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на підставі вказаної заяви рішенням Яснозірської сільської ради від 23.10.2020 року №16-53/VII позивачу надано відповідний дозвіл. Тобто, відповідач зазначає, що у заяві була вказана площа земельної ділянки 0,94 га за адресою: [ADDRESS] , а не [ADDRESS] , де розташований будинок та прилегла до нього територія. Позивач до цього часу не скористалася своїм правом на виготовлення технічної документації за адресою: [ADDRESS] , а на приватизацію земельної частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , вже втратила, так як відповідна частка даної земельної ділянки, у відповідності до вимог чинного законодавства зареєстрована за [PERSON] . Згідно земельно-кадастрової книги за домоволодінням по [ADDRESS] , обліковуються земельні ділянки загальною площею 0,94 га, що включає в себе земельні ділянки за різними адресами та які надавалися різними рішеннями. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0991 га, друга земельна ділянка площею 0,30 га знаходиться за адресою [ADDRESS] , та третя земельна ділянка площею 0,54 га наділялася [PERSON] у 2004 році із земель колишнього саду СТОВ «Яснозір`я», за межами населеного пункту. Однак, відповідач вказує, що [PERSON] , яка продала будинок [PERSON] , не змогла вказати, де саме розташована ця земельна ділянка, оскільки вона її не використовувала. Так як при подачі останнім заяви, спірна земельна ділянка у праві власності чи користування ні в кого не перебувала та була вільна, позивачка своїм правом на приватизацію спірної ділянки у відповідності до вимог чинного законодавства не скористалася, а тому відповідач вважає реєстрацію спірної земельної ділянки за [PERSON] законною. 06.06.2022 року на електронну адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, обставини вказані у відзиві заперечує. Щодо адреси вказаної в заяві від 12.10.2020 року позивач зазначає, що нею було вказано, що «одна» земельна ділянка площею 0,25 га відводиться для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і «одна» ділянка площею 0,69 га відводиться для ведення особистого селянського господарства. Тобто цифри «1» в заяві позивача вказують на кількість ділянок по кожній категорії земель, а не адресу земельної ділянки. Крім того, згідно з відомостями ДРРПННМ будинковолодіння по [ADDRESS] перебуває у приватній власності [PERSON] , земельна ділянка приватизована (кадастровий номер 7124989500:04:005:0173). Щодо твердження Мошнівської сільської ради, що [PERSON] не знає, де знаходиться її ділянка площею 0,54 га, позивач вважає цей факт не підтвердженим та зазначає, що під час огляду в натурі домоволодіння по [ADDRESS] , [PERSON] повідомила позивачу, що безпосередньо під домоволодінням знаходиться ділянка орієнтованою площею 0,65 га, а решта орієнтовано 0,30 га через дорогу від нього, на підтвердження чого було надано план-схему розташування земельної ділянки. 13.06.2022 року на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача сільського голови Мошнівської сільської ради Б. Шкарбути, згідно якого відповідач вказує, що Яснозірська сільська рада приймала рішення відповідно до відомостей, вказаних в заяві, тобто рішення стосувалося саме земельної ділянки по [ADDRESS] . У приватній власності [PERSON] перебуває лише окрема частина земельної ділянки по [ADDRESS] , а тому, твердження позивача, що вказана ділянка є приватизованою і не могла передаватися іншій особі не стосується суті справи. Крім того, прийняття рішення про ненадання дозволу на розробку технічної документації є лише правом органу виконавчої влади, а не прямим обов`язком. Таким чином, просили залишити позовну заяву [PERSON] без задоволення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Булатецький А.А. обставини вказані у позові підтвердив, позовну заяву про визнання незаконним\~та скасування\~рішення органу\~місцевого самоврядування,\~скасування реєстрації\~земельної ділянки,\~скасування рішення\~державного реєстратора\~про реєстрацію\~права власностіпросив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Мошнівської сільської ради адвокат Горобець С.О. та відповідач [PERSON] вимоги позовної заяви [PERSON] не визнали. У задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі. Третя особа державний реєстратор\~Виконавчого комітету\~Мошнівської сільської\~ради Куліш\~Андрій Володимировичв судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , старосту села Яснозір`я [PERSON] , а також за клопотанням представника відповідача Мошнівської сільської ради адвоката Горобець С.О. допитано землевпорядника с. Яснозір`я Мошнівської ОТГ [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила суду, що на земельній ділянці, яка перебувала в її власності, вона обробляла город, площа якого займала 0,20 га. [PERSON] вказала, що вона дійсно на підставі договору купівлі-продажу продала [PERSON] будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , та при продажі повідомила [PERSON] про площу земельної ділянки. Згідно земельно-кадастрової книги, одна земельна ділянка складає 0,40 га (однак по факту площа даної ділянки 0,37 га). Площа другої земельної ділянки складає 0,54 га. Також, [PERSON] повідомила, що сільська рада до неї не зверталася. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що у викопіюванні на земельну ділянку по [ADDRESS] , від 23.12.2020 року неправильно визначена земельна ділянка. Правильним є викопіювання земельної ділянки по [ADDRESS] , площа 0,30 га, від 29.11.2021 року. Земельна ділянка площею 0,9 га була вроздріб і була розкидана. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона працює землевпорядником Яснозірського старостинського округу. Коли [PERSON] до них звернулася про оформлення землі, то по документам земельна ділянка складала 0,94 га, а в кадастровій карті значилося 0,9 га. Вони виїхали на місце розташування земельної ділянки, однак за цією адресою було всього 0,9 га. Інша земельна ділянка належала сусідці [PERSON] , а не [PERSON] . Таким чином, [PERSON] було роз`яснено про необхідність переписати заяву, а саме зазначити: 0,9 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а 0,3 га для ведення особистого селянського господарства. Однак [PERSON] інших заяв не подавала. Зазначила, що частина земельної ділянки, що по документах належала [PERSON] , є замлею для ведення особистоого селянського господарства, тому має особливий порядок набуття у власність. [PERSON] виготовив земельну документацію згідно закону, документи були належним чином оформлені. Вона зустрічалась із [PERSON] , а не із колишнім власником [PERSON] . Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , представника відповідача Мошнівської сільської ради, пояснення свідків, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, згідно рішення Виконавчого комітету Яснозірської сільської ради народних депутатів № 3 від 26.01.1995 року передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,40 га, по [ADDRESS] , для ведення особистого підсобного господарства, згідно поданої ним заяви. Відповідно до рішення Яснозірської сільської ради від 18.04.2003 року №12-7 з додатком і план-схемою, передано [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] , для обслуговування жилих будинків та ведення особистого селянського господарства в кількості 0,54 га із земель запасу. Додатком до п. 2 рішення сільської ради від 18.12.2007 року №12-8 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,54 га із земель бувшого саду СТОВ «Яснозір`я». Згідно довідки виконавчого комітету Яснозірської сільської ради від 21.11.2019 року №1743, за [PERSON] обліковується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому ніхто не проживає, зареєстровано 0 осіб, земельна ділянка не приватизована, державний акт на право власності не видано, заборона на будинок та земельну ділянку відсутня. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.09.2020 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . У договорі не вказано про купівлю-продаж земельнохї ділянки, а лише зазначено, що нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, площею 0,0991га, кадастровий №7124989500:04:009:0011, що не приватизована. Згідно заяви від 12.10.2020 року [PERSON] звернулася до Яснозірської сільської ради з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,94 га, з них: в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,25 га, та в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства 0,69 га, за рахунок земель комунальної власності, яка знаходиться в адмінмежах Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (за межами населеного пункту). Рішенням Яснозірської сільської ради від 23.10.2020 року №16-53/VII [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,94 га: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 0,69 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Листом від 30.10.2021 року №2 фізична особа-підприємець [PERSON] повідомив [PERSON] , що виготовити технічну документацію із землеустрою, а також внести відомості до даних Державного земельного кадастру неможливо у зв`язку з тим, що частина вищевказаної земельної ділянки по [ADDRESS] відведена у приватну власність громадянину [PERSON] і має кадастровий номер 7124989500:01:003:0637, дата державної реєстрації права власності 28.09.2021 року, номер запису про право власності 44259459. При цьому суд констатує, що вказаний лист не є висновком експертизи, у ньому не конкретизовано яка саме частина земельної ділянки по [ADDRESS] відведена у приватну власність громадянину [PERSON] , не вказано площу, точну конфігурацію розташування земельних ділянок (межі накладення, з якої сторони, тощо). Фактично, даний лист є лише припущеням, що не підтверджений належними і допустимими доказами. Згідно рішення Мошнівської сільської ради від 19.11.2020 року №1-13/VIII Мошнівська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Яснозірської сільської ради. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до заяви від 02.06.2021 року [PERSON] звернувся до Мошнівської сільської ради з метою отримання дозволу на виділення земельної ділянки в розмірі 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Мошнівської сільської ради від 30.06.2021 року №11-116/VIII [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Мошнівської сільської ради за межами села Яснозір`я. Згідно рішення Мошнівської сільської ради від 24.09.2021 року №17-6/VIII [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, надано у приватну власність вказану земельну ділянку (кадастровий номер 7124989500:01:003:0637). Крім того, право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. На підставі адвокатського запиту від 18.11.2021 року представник позивача адвокат Булатецький А.А. звернувся до Мошнівської сільської ради для отримання належним чином завірених копій документів, що стосуються захисту права на земельну ділянку в [ADDRESS] . Мошнівська сільська рада у своїй відповіді від 30.11.2021 року №1032/02-09 повідомила, що згідно земельно-кадастрової книги за домоволодінням по [ADDRESS] , до 2020 року обліковувалися земельні ділянки загальною площею 0,94 га. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0991 га, друга земельна ділянка площею 0,30 га знаходиться за адресою [ADDRESS] , та третя земельна ділянка площею 0,54 га наділялася [PERSON] у 2004 році із земель колишнього саду СТОВ «Яснозір`я», за межами населеного пункту. [PERSON] , яка продала будинок [PERSON] , не змогла вказати, де саме розташована ця земельна ділянка, оскільки вона її не використовувала. При цьому, вказана земельна ділянка не приватизована. Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із статтею 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). У частинах першій-третій статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, шляхом приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 116, 118 ЗК України. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідно до правової позиції відображеної, зокрема, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 463/3375/15-а (адміністративне провадження №К/9901/15205/18), від 27.03.2018 року у справі №463/3375/15-а (адміністративне провадження № К/9901/15205/18) та інших, орган державної влади чи місцевого самоврядування має правові підстави для надання особі дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, яка вже сформована за заявою іншої особи, яка звернулась раніше, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. В постанові від 17.10.2018 року в справі № 380/624/16-ц (провадження № 140301 цс 18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність громадянам регулюється статтями 116, 118 ЗК України. Враховуючи той факт, що прямі заборони у розгляді заяви [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в органах місцевого самоврядування відсутні, при подачі останнім заяви спірна земельна ділянка у праві власності чи користування ні в кого не перебувала та була вільна, а тому реєстрація спірної земельної ділянки за [PERSON] є законною. Судом не встановлено, а позивачем не доведено наявність у [PERSON] переважного права на оформлення у власність земельної ділянки чи її частини, що оформлена за [PERSON] , не доведено порушення права позивача у зв`язку з оформленням вказаної земельної ділягнки відповідачем [PERSON] . При цьому, суд вважає, що обставини накладення земельних ділянок, офорлення частини земельної ділянки одним землекористувачем за рахунок земельної ділянки іншого землекористувача, конфігурації земельних ділянок по координатах із встановленням точної площі, мають доводитися, зокрема, висновком відповідної земельно-технічної експертизи, яка по справі не проводилась і клопотань з приводу цього сторонами не заявлялось. Суд констатує про об`єктивну неможливість встановити належним чином вказані обставини, в т.ч. місцерозташування земельних ділянок, лише по наявних у справі викопійовках, що надані позивачем (а.с.23, 30). Тому суд вважає, що позивач не довів свої позовні вимоги. Крім цього, суд звертає увагу на розбіжність адрес земельної ділянки відповідача та земельної ділянки, на яку претендувала позивачка, а саме: дозвіл на розробку проекту землеустрою був наданий [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0га в адмінмежах Мошнівської сільської ради за межами села Яснозір`я, а дозвіл [PERSON] був наданий зокрема на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,69га за адресою [ADDRESS] (а.с.19) згідно заяви [PERSON] (а.с.18). При цьому суд вважає необгрунтованими доводи представника позивачки [PERSON] , що [PERSON] у своїй заяві мала на увазі саме земельну ділянку, яка в подальшому була оформлена за відповідачем. Таким чином, [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до Мошнівської сільської ради з метою отримання земельної ділянки у власність, та згідно рішення № 11-116/VIII від 30.06.2021 року Мошнівська сільська рада надала дозвіл [PERSON] на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Мошнівської сільської ради за межами села Яснозір`я, а також рішенням № 17-6/VIII від 24.09.2021 року Мошнівська сільська рада затвердила [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблений ФОП [PERSON] , та надано [PERSON] і приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 7124989500:01:003:0637), в межах своєї компетенції та спосіб, передбачений законом. Тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування від 30.06.2021 № 11-116/VIII та від 24.09.2021 № 17-6/VIII, оскільки зазначені рішення прийняті органом місцевого самоврядування в межах компетенції та спосіб, передбачений законом. Також, відсутні підстави для скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 7124989500:01:003:0637, оскільки заявлена вимога є похідною від вимог визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування від 30.06.2021 № 11-116/VIII та від 24.09.2021 № 17-6/VIII. Вказаний правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 03.08.2022 року справа № 656/377/20. Відповідно до ч.1 та ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1-ч.3\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, судом встановлено, що оскаржувані позивачем рішення відповідають вимогам земельного законодавства і законом не заборонено надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку кільком особам, а також той факт, що [PERSON] своєчасно оформив проект землеустрою та подав його сільській раді на затвердження, оформив право власності на земельну ділянку, а тому суд приходить до висновку, що рішення Мошнівської сільської ради відповідають нормам діючого законодавства та не можуть бути визнанні незаконними і такими, що підлягають скасуванню. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. На підставі викладеного,\~

Outcome: dismissed