Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Представник ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» - адвокат АБ «ГРІДІН І ПАРТНЕРИ» Грідін В.В. звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 19 липня 2021 року (надійшла до суду 02 серпня 2021 року), в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 50 177 грн. 11 коп. в рахунок відшкодування збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування потерпілій стороні внаслідок настання страхового випадку; стягнути з відповідача на користь ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» 5000 грн. витрат на правничу допомогу. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 28 січня 2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes, р/н [NUMBER] , та автомобіля марки Renault, р/н [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року у справі №216/700/21 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON] із притягненням його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Крім того, зазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП за фактом залишення ним місця події дорожньо-транспортної пригоди до прибуття працівників поліції. Зі змісту постанови слідує, що свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень [PERSON] визнав. На момент настання пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» (поліс №АО/2492922). При цьому, із заявою про отримання страхового відшкодування до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» звернувся власник пошкодженого автомобіля марки Renault, р/н [NUMBER] . Відповідно до аварійного сертифікату 93-D/83/3, складеного аварійним комісаром, встановлено вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Renault, р/н [NUMBER] , у розмірі 63 332 грн. 54 коп. Фактично страховою компанією потерпілому виплачено страхове відшкодування в розмірі 50 177 грн. 11 коп., розраховане у відповідності до вимог чинного законодавства України. Враховуючи, що місце ДТП [PERSON] самовільно залишив, в силу п.п. «в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач як страхувальник звернувся до нього із зворотною вимогою про відшкодування витрат, пов`язаних зі страховою виплатою. Крім того, представник просить відшкодувати понесені позивачем витрати по сплаті судового збору 2270 грн. та 5000 грн. витрат на правничу допомогу шляхом їх стягнення з відповідача. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року (головуючий суддя Чайкіна О.В.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.53). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року (головуючий суддя Чайкіна О.В.) матеріали цивільної справи передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. 26 серпня 2022 року матеріали справи надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та за результатами автоматизованого розподілу передано в провадження судді Ткаченку А.В., які ухвалою суду від 31 серпня 2022 року прийнято ним до свого провадження (а.с.83). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» - адвоката Грідіна В.В., долученим до позовної заяви (а.с.48), останній просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав, викладених у попередньо поданому відзиві (а.с.70-71) та просив суд залишити їх без задоволення. Відповідач зазначив, що оскільки його цивільно-правова відповідальність на час настання страхового випадку була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому виплата страховиком на користь третьої особи страхового відшкодування, розмір якого не перевищує ліміту відповідальності, не дає права на пред`явлення до нього регресних вимог. Відповідь на відзив представник позивача не подавав, клопотань про надання додаткового строку для цього не заявляв. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд, враховуючи позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2021 року, о 17 годині 20 хвилин, по вул. Старовокзальній, у м. Кривому Розі, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mercedes, р/н [NUMBER] , не врахував межі безпечної швидкості руху, своєчасно не прийняв міри гальмування та допустив наїзд на автомобіль Renault, р/н [NUMBER] , який був припаркований попереду руху у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Крім цього, за вказаних вище обставин, [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним, чим порушив вимоги п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року у справі №216/700/21 (3/216/522/21), яка набрала законної сили 02 березня 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП. Крім того, у постанові зазначено, що будучи присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, [PERSON] вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, не заперечував обставин їх вчинення, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення (а.с.24-25). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, факт завдання шкоди водієві автомобіля Renault, р/н [NUMBER] , [PERSON] як потерпілому в ДТП внаслідок недотримання вимог ПДР України [PERSON] , вина якого встановлена судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також доведеність факту залишення останнім місця пригоди, до якої він був причетним, є преюдиціальними та доказуванню не підлягають, оскільки їх істину вже встановлено у судовому рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування шкоди в порядку регресу суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як слідує з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Як передбачено ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Судовим розглядом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Mercedes, р/н [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2492922 від 14 квітня 2020 року зі строком дії з 20 квітня 2020 року по 19 квітня 2021 року, який на момент дорожньо-транспортної пригоди був діючим. Страхувальником за договором виступав [PERSON] Франшиза за договором визначена в розмірі 2600 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн. (а.с.11). У відповідності до п.п.22.1, п.22.2 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобуMercedes, р/н [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», тому відшкодування шкоди, завданої потерпілому [PERSON] здійснювалось страховиком - страховою організацією в порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням своєчасного поданого потерпілою стороною повідомлення про настання страхового випадку (а.с.12-13). 09 лютого 2021 року потерпілим [PERSON] подано заяву про страхове відшкодування - відшкодування збитків (шкоди), завданих автомобілю Renault, р/н [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28 січня 2021 року (а.с.14). 17 лютого 2021 року аварійним комісаром [PERSON] складено аварійний сертифікат №93-D/83/3 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу Renault, р/н [NUMBER] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 0,57, відповідно до складеної ремонтної калькуляції становить 63 332 грн. 54 коп. з урахуванням ПДВ (відповідно 52 777 грн. 12 коп. без урахування ПДВ) (а.с.26, 27-29). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 27 квітня 2021 року, страхового акта №ЦВ/21/0793 від 27 квітня 2021 року (а.с.32-33), розмір страхового відшкодування здійснено за дослідницьким підходом з урахуванням ліміту відповідальності страховика (130 000 грн.), фізичного зносу транспортного засобу на день страхового випадку (57%), ринкової вартості автомобіля на момент ДТП ( 272 131,15 грн.), вартості відновлювального ремонту без урахування зносу пошкоджених деталей, що замінюються (82 913,80 грн.), вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкоджених деталей, що замінюються (52 777,11 грн.), та з відрахуванням безумовної франшизи (2600 грн.). Таким чином, розмір матеріального збитку визначено в розмірі 52 777,11 коп., сума страхового відшкодування - 50 177,11 коп. без ПДВ (з розрахунку: 52 777,11 грн. - 2600 грн. франшиза). Факт виплати потерпілому [PERSON] суми страхового відшкодування в повному обсязі ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» 27 квітня 2021 року підтверджується платіжним дорученням №16593 від 27 квітня 2021 року АТ «ПРАВЕКС БАНК» (а.с.34). Таким чином, суд приходить до переконання, що ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» як страховик виконало покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні в межах ліміту її відповідальності. Враховуючи, що [PERSON] страхове відшкодування отримав, жодних претензій до страхової компанії не пред`являв, в той час як відповідач не спростував розміру визначеної матеріальної шкоди та розрахованого страхового відшкодування, суд розглядає справу виключно в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності згідно зі ст.11 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах відшкодованих витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як визначено п.п. «в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Дійсність самовільного залишення місця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] підтверджується постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року у справі №216/700/21 (3/216/522/21), яка набрала законної сили 02 березня 2021 року, не заперечувалась відповідачем, а тому в розумінні ст.61 ЦПК України не підлягає окремому доказуванню. Аналізуючи встановлені судом обставини та наявні докази в їх сукупності, які доводять винність [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, спричиненні збитків, які в порядку регресу він зобов`язаний відшкодувати страховій компанії в розмірі 50 177 грн. 11 коп., котра в свою чергу їх відшкодувала потерпілому, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Наведені відповідачем у відзиві доводи щодо незгоди із заявленими вимогами є безпідставними, належним чином не аргументованими та недоведеними і, на переконання суду, ґрунтуються виключно на його однобічному аналізі обставин справи. Враховуючи ухвалення рішення на користь позивача, в силу ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» 2270 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.5) та 5 000 грн. витрат на правничу допомогу, які є мотивованими та належним чином доведеними обсягом наданих позивачем доказів (а.с.35-42). Жодних клопотань про зменшення розміру процесуальних витрат відповідач не заявляв, а тому з огляду на характер спору, обсягом виконаної адвокатом роботи, суд не вбачає підстав для їх зменшення.

Outcome: approved