Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, та просила суд винести рішення, яким визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньогю дитиною - донькою [PERSON] [INFO] один раз на місяць протягом півгодини у присутності матері та за попередньою домовленістю з матір`ю. Вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Довгинцівської районної в місті ради виконавчого комітету м. Кривого Рогу від 18 листопада 2020 року № 400 був визначений спосіб участі відповідача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] : - періодичність зустрічей - тричі на тиждень , - тривалість зустрічей - щосуботи з 10-00 до 19-00, вівторок та четвер з 16-00 до 20-00 год. , - місце зустрічей - без обмежень, - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , батько дитини [PERSON] проводить з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , взимку у святкові дні - п`ять днів, влітку - два тижні. Позивач вважає рішення Довгинцівської районної в місті ради виконавчого комітету м. Кривого Рогу від 18 листопада 2020 року № 400 таким, що порушує права дитини так як, дитина малолітня 2017 року народження, якій лише 5 років, на момент ухвалення рішення було лише 3 роки та приймаючи рішення не були враховані інтереси дитини, тому позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 09.12.2020 року провадження по справі відкрито в спрощеному провадженні та призначення судовий розгляд. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила по змісту позову, пояснила, що він приходить в дитячий садочок, приносить дитині солодощі та іграшки. Сплачує аліменти в розмірі 3500 грн. щомісяця. Позивач не заперечує прот спілкування з дитиною, але тільки в її присутності. У виконкомі були рекомендації з приводу спілкування, починаючи з 24.02.2022 року тато ні разу не поцікавився життям дитини. В серпні 2022 року позивачеві зателефонувала мати відповідача щоб зустрітися з онучкою, позивач возила дитину до бабусі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, пояснила по змісту позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги він визнає частково , з січня він не бачиться з дитиною, але бажає бачитися. Коли вони з позивачем розлучилися дитині було два роки, зараз 5 років, при дитині він ніколи не ходив роздягненим. У нього немає їншої сім`ї, він працює в ритуальній службі та сплачує аліменти, інших доходів не має, в інших витратах на дитину участі не приймає. З дитиною він бажає бачитися, дитина знає, що він батько, радіє йому та зустічам з ним. Провідував дитину в дитячому садочку, приносив солодощі, в серпні 2022 року дитину привозили до бабусі, вони спілкувалися, батько дитині купував подарунки. З рішенням Довгинцівської районної в місті ради виконавчого комітету м. Кривого Рогу від 18 листопада 2020 року № 400 відповідач згоден та вважає його таким, що захищає інтереси дитини. Бажає, щоб спосіб його участі у спілкуванні з дитиною залишився таким, як встановлено рішення виконкому. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову та пояснила , що при ухваленні рішення Довгинцівською районною в місті радою виконавчого комітету м. Кривого Рогу від 18 листопада 2020 року № 400 були вже враховані всі обставини по справі, а тому має бути залишене в силі. Відповідач проживає з своїми батьками, як батько приймає участь в житті своєї дитини, сплачує аліменти, провідує доньку в дитячому садочку, купує подарунки, та радіє зустрічам, ніякої загрози для дитини не становить. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що рішення Довгинцівською районною в місті радою виконавчого комітету м. Кривого Рогу від 18 листопада 2020 року № 400 встановлено спосіс та час участі батька з донькою, на засіданні комісії при винесенні рішення були присутні і батько і мати дитини, вказане рішення є обов`язковим для виконання його сторонами, рішення не виконується. Дитина любить і матір і батька. У батьків рівні права щодо спілкування з дитиною. Представник підтримала рішення Виконкому, вважала його вірним. Вона особисто була в будинку відповідача, там комфортні умови для дитини. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію сторін, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с. 11). Рішенням Довгинцівської районної в місті ради виконавчого комітету м. Кривого Рогу від 18 листопада 2020 року № 400 був визначений спосіб участі відповідача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] : - періодичність зустрічей - тричі на тиждень - тривалість зустрічей - щосуботи з 10-00 до 19-00, вівторок та четвер з 16-00 до 20-00 год. - місце зустрічей - без обмежень, - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , батько дитини [PERSON] проводить з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , взимку у святкові дні - п`ять днів, влітку - два тижні. (а.с. 8). Відповідач [PERSON] спрачує аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини на користь позивачки [PERSON] (а.с 9). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Суду наданий як доказ висновок психологічного дослідження дитини [PERSON] 2017 року народження, в тому числі й ставлення до батька, з якого не вбачається, що дитина відчуває якусь загрозу чи аморальну поведінку з боку батька. До батька відноситься добре, позитивно, доброзичливо. Страху у спілкуванні з батьком не має, лише осуд, що колись давно вона бачила батька роздягненим, але вплив і наслідки не усвідомлюються дитиною та вона може згодом забути, якщо це не буде повторюватися. Доказів, того що батько якось погано впливає на дитину суду не надано. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) № 31111/04 від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Суд вважає, що спосіб спілкування батька з донькою необхідно здійснювати згідно рішення виконкому, так як одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Позбавлення відповідача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні його доньки може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, а тому суд вважає, що рішення Довгинцівської районної в місті ради виконавчого комітету м. Кривого Рогу від 18 листопада 2020 року № 400 законне, зважене та в інтересах дитини, підстав для його скасування у суду немає, позивач не довела позовні вимоги, спілкування батька з донькою раз в місяць пів години в присутності та з дозволу матері, суд вважає не достатнім для батька та в першу чергу для дитини, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed