Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

в травні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив виключити позивача, як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису про народження, вчиненого 05.01.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак, подружнє життя між ними не склалось, та вони давно проживають окремо. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2021 року, шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказує, що відповідач проживала окремо з іншим чоловіком і між позивачем та відповідачем не було жодних стосунків. Однак, позивачу стало відомо, що у відповідача народився син [PERSON] , в свідоцтві про народження якого позивача було зазначено батьком. Позивач зазначає, що він не є батьком дитини, та в позасудовому порядку внести зміни до актового запису про народження дитини він не може. З огляду на викладене, а також те, що виключити відомості про батьківство з актового запису про народження дитини можливо лише за рішенням суду, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Богунського районного суд м. Житомира від 08.07.2022 року, справу було передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. Постановою Житомирського апеляційного суду від 14.09.2022 року, ухвалу Богунського районного суд м. Житомира від 08.07.2022 року було залишено без змін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилась. До суду подала письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача. Позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2021 року у справі № 295/13627/20. Зі змісту рішення суду від 13.05.2021 року у справі № 295/13627/20 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] вже протягом тривалого часу не підтримують шлюбні відносини, підстав для примирення між сторонами немає, подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв`язку з чим були наявні підстави для розірвання шлюбу. Зазначене рішення суду набрало законної сили 15.06.2021 р. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), позивач і відповідач зазначені батьками [PERSON] , який народився [INFO] . Позивач вказує, що не є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , та відповідачем було підтверджено те, що батьком дитини є інший чоловік, а тому сумнів позивача щодо його батьківства відносно дитини знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Слід зазначити, що підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства. Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Позивачем подано позов до суду в травні 2022 року, тобто станом на цю дату дитина не досягла повноліття, і позивач мав право на звернення до суду із даним позовом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно із п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Судом встановлено, що позивач у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України був записаний батьком [PERSON] , [INFO] , однак, позивач вказує, що він не є батьком даної дитини, та це підтверджено відповідачем у справі, а тому позивач вправі ініціювати питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису в судовому порядку. Слід зазнчити, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин, та при вирішенні спору суд врахуває справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. Згідно із вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, та відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved