Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що укладений між сторонами кредитний договір не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Так, останній позивачем особисто не підписаний; відповідач не повідомив [PERSON] письмово про всі умови договору. Окрім того, позивач стверджував, що умови договору є несправедливими, в діях фінансової компанії вбачається нечесна підприємницька практика, яка полягає у непомірній високій відсотковій ставці за користування кредитом, непропорційній сумі компенсації (неустойки) при порушенні зобов`язання, що порушує принцип рівності сторін. Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати спірний договір (без зазначення реквізитів оспорюваного договору, а саме дати, та його номеру) недійсним. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав, про що надав відповідну заяву. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Згідно ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Як\~вбачається з\~\~офіційного сайту ТОВ\~«Кредит-Маркет» ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» - це фінансова установа, яка надає кредити під торговельною маркою «КредитМаркет». \~ \~ \~ \~Кредитні договори укладаються за сприяння кредитних посередників, зокрема, через мережу відділень та пунктів продажів «КредитМаркет» ТОВ «ЦФР». \~ \~ Згідно листа ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» від 24.01.2022 № 44 встановлена наявність кредитного договору №899637556, укладеного між ТОВ «ЦФР» та [PERSON] ; право вимоги за спірним договором відступлено 26.06.2019 року на користь нового кредитора ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Ухвалою суду від 24.03.2022 року у відповідача витребуваний вищевказаний кредитний договір. З кредитного договору, додатків до нього вбачається, що останній містить істотні умови, суму кредиту, графік платежів, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, тощо. \~ \~ \~ \~Позивач з умовами договору погодився, про що свідчить його підпис від 14.11.2014 року під загальними умовами ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів. Кредитний договір,\~додаток до\~кредитного договору\~№ 899637556\~від 14.11.2014\~року,\~заява про\~перерахування коштів\~від 14.11.2014\~року,\~ заява - доручення про утримання коштів від 14.11.2014 року, згода на обробку персональних даних підписані позивачем . Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. \~ \~ \~ \~Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. \~ \~ \~ \~Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. \~ \~ \~ \~Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У\~разі якщо\~зміст правочину\~зафіксований у\~кількох документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством (Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Стаття 19 Закону встановлює, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; \~ \~ \~ \~ 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 899637556\~від 14\~.11.2014\~року вимогам законодавства та нечесної підприємницької практики. Доводи позивача в обґрунтування позовних вимог спростовуються змістом спірного договору, ґрунтуються виключно на поясненнях позивача. Так, підстави для визнання спірного договору недійсним в порядку статей 203, 215, ЦК України, статей 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» - відсутні, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, не доведеними позивачем в процесі розгляду справи.

Outcome: dismissed