Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач, через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що приватним виконавцем реалізація арештованого майна відбулася з порушенням вимог Законів України «Про іпотеку» та «Про виконавче провадження, а також Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, що є підставою для визнання електронних торгів недійсними. Зазначає, що під час проведення електронних торгів 22.02.2021 року арештоване майно було реалізоване за 698831,00 грн, тобто за стартовою ціною, яка була значно нижча за ринкову ціну; об`єкти нерухомості були реалізовані разом з обладнанням, яке знаходилось у примішенні. Також приватним виконавцем було порушено процедуру звернення стягнення на майно боржника; не враховано вимоги Закону України «Про іпотеку», у тому числі й при визначенні початкової ціни реалізації іпотеки. Окрім того, письмове повідомлення про день, час і місце проведення прилюдних торгів на адресу позивача не надходило, хоча він є іпотекодавцем, з місцевих друкованих засобів масової інформації також не отримував інформації про проведення торгів. На підставі вище викладеного просить: визнати недійсними електронні торги за лотом № 463956, які відбулися 22.02.2021 року (оформлені протоколом проведення електронних торгів №526967) з реалізації предмета іпотеки, а саме: майнового комплексу загальною площею 735,3 кв м у складі міні цеха по переробці риби та м`яса з магазином продовольчих товарів (літера «А») та холодної камери з побутовими приміщеннями (літера «Б»), розташованого на земельній ділянці, цільове призначення: для комерційного використання (обслуговування магазину), кадастровий номер 1822086800:03:000:0134 загальною площею 0,12 га за адресою: [ADDRESS] . Представником відповідача ДП «СЕТАМ» спрямовано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється, та за достовірність наданої інформації відповідають посадові особи ВДВС. Жодних доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів позивач до позовної не надав, натомість організатор електронних торгів здійснив всі необхідні дії у межах чинного законодавства для реалізації майна; розгляд справи просить проводити за його відсутності (т. 1, а.с. 104-111). Третьою особою ТОВ «Вердикт капітал» подано письмові поясення у справі (т. 1, а.с. 124-135), у яких викладені пояснення щодо позову, аргументи і міркування на заперечення проти позову; просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву приватний виконавець Волкова Є. О. не погоджується із суттю даної позовної заяви та надала свої пояснення, міркування щодо наведених позивачем аргументів та мотиви їх відхилення; просить відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 2, а.с. 2-8). Представником відповідповідача [PERSON] - адвокатом Касянчуком С. В. подано відзив на позовну заяву (т. 2, а.с. 90-95), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю. Представником позивача подано письмові заперечення на пояснення третьої особи ТОВ «Вердикт Капітал» (т. 2, а.с. 116-119); вважає, що доводи, викладені у поясненнях третьої особи щодо позову, а також документи долучені до пояснень, не спростовують доводи позивача, викладені у позовній заяві, і не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У відповіді на візив відповідача приватного виконавця Волкової Є. О. представник позивача вважає, що доводи приватного виконавця, викладені у відзиві на позовну заяву, а також документи, долучені в якості доказів до відзиву, не спростовують доводи позивача, викладені в позовній заяві і не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог (т. 2, а.с. 120-122). Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] зазначає про те, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, а також документи, долучені в якості доказів до відзиву, не спростовують доводи позивача, викладені в позовній заяві і не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог (т. 2, а.с. 124-125). У судове засідання сторони або їх представники не з`явились. Представником позивача вкотре подано заяву про відкладення розгляду справи (т. 3, а.с. 86). У попередніх судових засіданнях позовну заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, викладениї у ній, а також у письмових запереченнях на пояснення третьої особи ТОВ «Вердикт Капітал», у відповіді на візив відповідача приватного виконавця Волкової Є. О. та у відповіді на відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] . Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Касянчуком С. В. подано заяву про проведення розгляду справи без їх участі (т. 3, а.с. 101). У попередніх судових засіданнях представник відповідача [PERSON] , адвокат Касянчук С. В., заперечував з приводу задоволення позовних вимог; надавав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву. Від представника відповідача приватного виконавця Волкової Є. О. - адвоката Сікорської О. А. надійшла заява про розгляд справи без їх участі (т. 3, а.с. 102). У попередніх судових засіданнях представник відповідача приватного виконавця Волкової Є. О., адвокат Сікорська О. А. просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (т. 3, а.с. 76, 79, 80, 82, 84-85); про поважність причин неявки суду не повідомили. Враховуючи стадію розгляду справи - розгляд її по суті, для забезпечення дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечення інтересів інших учасників справи, які вимушені витрачати час, кошти, та забезпечувати свою чи свого представника явку в судові засідання, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною першоюстатті 15 Цивільного кодексу Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цього, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостоюстатті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає можливість визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону. При цьому підставою для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; повідомлення учасників торгів про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17. Судом встановлено, що 11.01.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого? є АТ "Райффайзен Банк Аваль»", укладено кредитний договір № 014/0910/74/102519, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 155000,00 доларів США, зі сплатою відсотків, строком до 10.01.2027 року (т. 1, а.с. 10-11). На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 13.01.2007 року між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за умовами якого останній передав в іпотеку належні йому на праві власності: квартиру [ADDRESS] , земельну ділянку площею 570 кв м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення (використання) земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер земельної ділянки: 1810136300:04:015:0014 (т. 1, а.с. 12). 26.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 87/3, укладеним 26.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і [PERSON] , згідно з яким останньому надано кредит у сумі 340000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом, строком до 25.10.2017 року, було укладено договір застави, відповідно до якого [PERSON] (зставодавець) надає ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (заставодержателю) в заставу виробниче обладнання загальною вартістю 280182,60 грн (т. 1, а.с. 15-16). На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 87/3, укладеним 26.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і [PERSON] , 29.10.2007 року між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку майновий комплекс, а саме: міні-цех по переробці риби та м`яса з магазином продовольчих товарів літ. «А», цегла, площею 613, 2 кв м, холодильна камера з побутовими приміщеннями літ «Б», цегла, площею 122,1 кв м, ворота № 1, ворота № 2, ворота № 3, загальною площею 735,3 кв м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 1200 кв м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення (використання) земельної ділянки: для обслуговування магазину, кадастровий номер земельної ділянки: 1822086800:03:000:0134. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями. (т. 1, а.с. 17-19). 29.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 87/3, укладеним 26.10.2007 року (т. 1, а.с. 182-193), за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку: садовий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 864 кв м, що знаходяться за адресою: Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, с.т. «Станишівське», цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки: 1822086800:04:000:0028 (т. 1, а.с. 20-22). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2012 року (т. 1, а.с. 23) зобов`язано [PERSON] повернути на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитом: 176102,89 долари США, заборгованість за відсотками: 26766,29 долари США, пеню за прострочення тіла кредиту: 3000,00 долари США, пеня за прострочення відсотків по кредиту: 1000 доларів США, а всього 206869,18 долари США, а в разі неможливості це зробити стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" заборгованість за кредитом: 1406093,53 грн, заборгованість за відсотками: 213715,44 грн, пеня за прострочення тілу кредиту: 23953,50 грн, пеня за прострочення відмотків по кредиту: 7984,50 грн, а всього 1651746,90 грн; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Раййффайзен банк Аваль" 120,00 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення та 1700,00 грн судового збору. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10.07.2017 року в позові Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності (т. 1, а.с. 24-26). Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 114/51 від 12.12.2017 року, право вимоги за кредитним договором № 014/0910/74/102519 від 11.01.2007 року перейшло до Публічного акціонерного товавриства «Комерційний індустріальний банк» (т. 1, а.с. 27-30). Згідно договору про відступлення права вимоги № 12-12/17 від 12.12.2017 року, право вимоги за кредитним договором № 014/0910/74/102519 від 11.01.2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (т. 1, а.с. 31-33). На підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 13.12.2017 року до ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» перейшли всі права за іпотечним договором від 13.01.2007 року (т. 1, а.с. 34-36). Відповідно до договору відступлення прав за договорами іпотеки від 13.12.2017 року до ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» перейшлии всі права за іпотечним договором від 13.12.2017 року (т. 1, а.с. 37-39). 28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимог № 212009, за яким до останніх перейшло права вимоги за кредитним договором № 87/3 від 26.10.2007 року (т. 1, а.с. 40-41, 167-170). 28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами та зареєстрований в реєстрі за № 12541, за яким останні набули право вимоги за договором іпотеки від 29.10.2007 року (т. 1, а.с. 171-181, 167-170). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2020 року (т. 1, а.с. 42-43) у задоволенні позовної заяви ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», правонступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.07.2020 року у задоволенні позоіної заяви ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено у зв`язку зі спливом строку позовної давності (т. 1, а.с. 44-45). 30.10.2019 року ТОВ «ФК «Укрфінансгруп» подало до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М. Р. заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 17.10.2012 року № 2-354/12 (т. 2, а.с. 9-10). 22.11.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М. Р. було відкрито виконавче провадження № 60680878 з примусового виконання виконавчого листа № 2-354/12, в якому боржником? є [PERSON] , а стягувачем - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» (т. 2, а.с. 12). 30.01.2020 року приватним виконавцем Ковальським М. Р. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 60680878 приватному виконавцю виконавчого округу Житомирської області Волковій Є. О. у зв`язку із зупиненням діляльності приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М. Р. (т. 2, а.с. 23). 11.02.2020 року приватним виконавцем Волковою Є. О. прийнято виконавче провадження № 60680878 (т. 2, а.с. 25). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта № 234763907 від 30.11.2020 року (т. 2, а.с. 29-30), [PERSON] на праві приватної власності належить об`єкт нерухомості: земельна ділянка, кадастровий номер: 1822086800:03:000:0134 та майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у заставі у ТОВ «Вердикт Капітал». 30.11.2020 року приватним виконавцем було направлено повідомлення до ТОВ «Вердик Капітал», про те, що в рамках виконавчого провадження № 60680878 постановою про арешт майна боржника від 25.11.2019 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: 1822086800:03:000:0134, за адресою: [ADDRESS] та майновий комплекс за цією ж адресою (т. 2, а.с. 31). 04.12.2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про те, що згідно ч. 5 ст. 51 Закону - заставодержатель не заперечує проти реалізації арештованого майна та надав інформацію про рахунки на який потрібно перерахувати кошти в разі реалізації майна (т. 2 а.с. 32). 08.12.2020 року приватним виконавцем Волковою Є. О. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно з якою було описано нерухоме майно, а саме: майновий комплекс загальною площею 735,3 кв м, місцезнаходження якого: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 51-52), копія котрої рекомендованим листом № 1330200852927 була надіслана боржнику для ознайомлення. 10.12.2020 року божник отримав дане повідомлення, про що міститься відповідний запис на рекомендованому повідомленні (т. 2, звор. стор. а.с. 50). 08.12.2020 року приватним виконавцем було складено акт, у якому зазначено, що Боржник повідомлений телефонним дзвінком про виконавчі дії, боржник відмовився бути зберігачем майна. Даний акт був підписаний присутніми двома понятими та представником ТОВ «Вердикт Капітал» (т. 2, а.с. 53). 10.12.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є. О. заяву, в межах виконавчого провадження № 60680878, у якій надало свою згоду на реалізацію предмету іпотеки, а саме: майнового комплексу, загальною площею 735,3 кв м, який складається з міні-цехц по переробці риби та м`яса з магазином продовольчих товарів площею 613,2 кв м, холодильної камери з побутовим приміщенням літ. «Б», площею 122,1 кв м, воріт № 1, воріт № 2, огорожі № 3, розташованих за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 1822086800:03:000:0134, розташованої за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 154-156). 21.12.2020 року приватним виконавцем Волковою Є. О. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Оцінка Преміум Стандарт» для надання звіту щодо визначення ринкової вартості арештованого майна, згідно постанови від 08.12.2020 року (т. 1, а.с. 142-143). 02.09.2019 року старшим державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про опис та арешт всього майна, що належить боржнику (а.с. 15-17, т. 2). Відповідно до витягу з висновку про оцінку ринкової вартості майна ТОВ «Оцінка Преміум Стандарт» (т. 1, а.с. 50) ринкова вартість об`єкта оцінки (без ПДВ), а саме: майновий комплекс загальною площею 735,3 м2 , у складі міні-цеха по переробці риби та м`яса з магазином продовольчих товарів (літера «А») та холодильної камери з побутовими приміщеннями (літери «Б»), розташований на земельній ділянці, цільове призначення: для комерційного використання (обслуговування магазину), кадастолвий номер:1822086800:03:000:0134 загальною площею 0,12 га, розташований за адресою: [ADDRESS] , розрахована в рамках порівняльного підходу, станом на 21.12.2020 року (курс НБУ 100 доларів США = 2783,00 грн) становила: 698831 грн. 21.01.2021 року приватним виконавцем Волково. Є. О. було направлено заявку на публікацію Державним підприємством «СЕТАМ» описаного та арештованого майна боржника, а саме: майновий комплекс, загальною площею 735,3 кв. м., реєстраційний номер у РПВНМ: 19892182, місцезнаходження: [ADDRESS] та земельна ділянка для житлової та громадської забудови, площею 0,12 га, кадастровий номер: 1822086800:03:000:0134 місцезнаходження: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 65-66). ДП "Сетам" 26.01.2021 року направляло лист про проведення торгів та початкову ціну продажу майна: приватному виконавцю Житомирського виконавчого округу Волковій Є. О., ТОВ «Вердикт Капітал», [PERSON] та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» (т. 1, а.с. 113). Окрім того, оголошення про проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» було розміщене у друкованих засобах масової інформації (т. 1, а.с. 114). 22.02.2021 року ДП "Сетам" проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки, що підтверджується протоколом від 22.02.2021 року № 526967 про проведення електронних торгів, відповідно до якого торги відбулися (т. 2, а.с. 74-75). 25.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є. О. складено акт про реалізацію предмета іпотеки у рахунок погашення заборгованості [PERSON] , згідно із яким переможцем торгів визнано? [PERSON] , який придбав майно за 698831,00 грн; сума коштів, перерахована за придбаний предмет іпотеки, виключаю гарантійний внесок - 24.02.2021 року (т. 2, а.с. 72). Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Щодо порушення приватним виконавцем процедури реалізації. Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки викладено у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577 цс 19). Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У пунктах 61 - 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) зазначено, що «набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». У постанові Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 березня 2018 року, справа № 910/1454/17, зазначено, що під час розгляду спору про визнання недійсними електронних торгів судами повинно бути встановлено: - чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна та/або інших норм законодавства під час проведення електронних торгів і в чому таке порушення полягало; - чи вплинули ці порушення на результат торгів; - чи відбулося порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, (який діяв на час проведення повторних торгів) (далі - Порядок). Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до пунктів 3 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи (абз. 3 п. 4 розділу ІІ Порядку). За змістом абз. 4 п. 4 розділу ІІ Порядку, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений. Виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації нерухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не надано доказів, які б свідчили про наявність порушень, що могли вплинути саме на результати торгів. Щодо підстави для визнання електронних торгів недійсними позивач зазначає необґрунтованість висновку про визначення вартості майна. З цього приводу суд дійшов наступного висновку. За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає у його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника (ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження"). Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) (п.1 р.ІІ Порядку). З абзацу 2 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Відповідно до роз`яснень Великої Палати Верховного суду у постанові №914/881/17 від 13.03.2018 року, звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не може вважатися юридичним актом, нормативно-правовим актом, чи актом ненормативного характеру (індивідуальним актом) будь-якого державного чи іншого органу або уповноваженої ним особи. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. У відповідності до постанови Великої Палати Верховного суду від 20.03.2019 року, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, вчинила відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. У даному виконавчому провадженні суб`єктом оціночної діяльності було виготовлено звіт про оцінку майна. При цьому, в силу ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», оцінювач несе кримінальну відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна. Оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо притягнення оцінювача до кримінальної відповідальності у встановленому чинним законодавством порядку, стверджувати про заниження вартості майна є некоректним та безпідставним з боку позивача. Крім цього, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» надає право стороні провадження зокрема надавати додаткові матеріали. Так, позивач не був позбавлений можливості до моменту реалізації майна надати звіт про оцінку майна, що складений іншим оцінювачем та відображає вищу вартість майна, однак останній не реалізовав своє право на надання альтернативного висновку про оцінку майна. Разом з тим, в силу ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», позивач мав право на оскарження у судовому порядку протягом 10 днів з моменту отримання звіту про оцінку. Проте, таким правом позивач не скористався; доказів оскарження звіту про оцінку майна матеріали справи не містять. Позивачем надано копію висновку про оціночну вартість спірного майна, проведену ФОП [PERSON] (т. 1 а.с. 51), згідно якого оціночна вартість об`єкта оцінки - майнового комплексу та земельної ділянки склала станом на 01.03.2021 року: майнового комплексу - 1129677,00 грн, земельної ділянки - 369600,00 грн. Однак позивачем не надано доказів спрямування такого звіту у встановлений законодавством термін для погодження (визначення) вартості майна боржника виконавцю. Щодо дотримання норм Порядку реалізації арештованого майна порушення ДП «СЕТАМ» процедури повідомлення його про проведення електронних торгів суд дійшов наступного висновку. Доводи та міркування позивача не вказують про конкретні порушення приписів Порядку, які вплинули на остаточний результат електронних торгів. Доказів наявності таких порушень матеріали справи також не містять. При цьому, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушення, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 01.04.2020 року по справі № 369/9678/17; Верховний Суд України у постанові від 16.03.2016 року у справі № 6-323цс16. За вказаних обставин, судом під час розгляду справи не встановлено наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тому підстав для визнання недійсними електронних торгів, проведених 22.02.2021року, судом не вбачається. Всі інші підстави, вказані позивачем у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не є наслідками для визнання недійсними електронних торгів, які відбулись 02.02.2021 року з реалізації спірного майна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed