Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, набутих без достатньої правої підстави,. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що у листопаді 2021 позивачу стало відомо, що 01.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66995167 на підставі виконавчого напису № 99847 вiд 15 липня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., за яким стягнути з нього на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» заборгованість у розмірі 28056,00 грн. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.05.2022 виконавчий напис № 99847 від 15.07.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню. 16.08.2022, ним, позивачем, була скерована заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» з поверненням позивачу коштів, однак станом на тепер, відповідь позивачу не надійшла. За таких підстав, позивач, посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, просить стягнути з ТОВ «Качай гроші» на свою користь грошові кошти у сумі 31361 (тридцять одну тисячі триста шістдесят одну) грн. 50 коп. та судовий збір. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Позивач в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, проте 04.10.2022 представник відповідача Скарженюк О. І. (відповідно до довіреності від 21.09.2022 виданої директором Корбут Г. В. ТзОВ «Качай гроші») скерував заяву на ознайомлення з матеріалами справи. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Відповідно до ст. ст. 13, 84 ЦПК України, розглянув справу на підставі наявних в ній доказів, поданими учасниками судового процесу. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за реєстровим № 99847, яким стягнуто на користь ТОВ «Качай гроші» із [PERSON] заборгованість у розмірі 28056,00 гривень. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року позов [PERSON] , задоволено, яким визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 99847 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. Встановлено, що виконавчий напис № 99847 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., знаходився на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянка І. А. (ВП № 66995167). У межах виконавчого провадження № 66995167 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянком І. А. було винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника. З метою зняття арешту, позивачем було сплачено борг по виконавчому провадженні № 66995167 у розмірі 31361 (тридцять одну тисячі триста шістдесят одну) грн. 50 коп. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 31361 (тридцять одну тисячі триста шістдесят одну) грн. 50 коп. на підставі ст. 1212 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема, договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України, можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України, дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження),а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України, у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Отже, встановивши, що правові підстави набуття стягувачем грошових коштів, що стягнені зі [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 06 жовтня 2021 року у справі № 623/363/20. Матеріали справи свідчать, що виконавче провадження було відкрито за виконавчим написом про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Качай гроші» боргу у розмірі 28056,00 гривень. У межах виконавчого провадження № 66995167 на користь ТОВ "Качай гроші" було стягнуто 30861,60 грн. (28056,00 грн.- основна сума боргу + 2805,60 грн.- виконавчий збір) (аркуш справи 8). Інші суми відносяться до витрат на проведення виконавчих та винагороди виконавця, а тому не можуть бути стягнуті з товариства, оскільки такі суми товариством не отримані. При цьому, суд відмічає, що стягнення основної винагороди приватного виконавця або витрат на проведення виконавчих не регламентується положеннями статті 1212 ЦК України З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір.

Outcome: partial