Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

Одеська міська рада звернулася з позовом до [PERSON] , державного реєстратора Махортова І.О., третя особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому просили скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. про Реєстрацію прав власності (з відкриттям розділу) від 20.03.2018 року індексний номер рішення: 40206596, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1510868851101); витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1510868851101), а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 5763,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на те, що на підставі постанови КМУ від 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» рішенням Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ у власність територіальної громади м. Одеси, повноваження якої здійснює Одеська міська рада, перейшов увесь житловий і нежитловий фонд на території міста Одеси, в тому числі і\~ об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м. Проте, право власності на даний об`єкт нерухомості було незаконно зареєстровано за відповідачкою державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. (з відкриттям розділу) від 20.03.2018 року індексний номер рішення: 40206596. Підставою для реєстрації стало рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.02.1991 року серія номер: 45, та технічного паспорту від 26.02.2018 року, виготовленого ТОВ «ПРОФПРОЕКТ». Але рішення виконавчого \~ \~ \~ \~комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 15.02.1991 року № 45 «Про проведення звітно виборчих зборів комитету суспільства ж/м ЗОР» не може вважатися підставою для виникнення права власності, оскільки воно стосується виключно проведення звітно-виборчих зборів комітету громадськості житлового масиву. Отже, ні вищевказане рішення, ні технічний паспорт не є правовстановлюючими документами, передбаченими Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не можуть бути підставою для реєстрації права власності на об`єкт по [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м. Крім того, об`єкт нерухомості (котельна), розташований по [ADDRESS] , є нежитловою будівлею, і перебуває в аварійному стані. Тому рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» . (з відкриттям розділу) від 20.03.2018 року індексний номер рішення: 40206596, підлягає скасуванню у судовому порядку як таке, що порушує права територіальної громади м. Одеси як власника всього рухомого та нерухомого майна (житловий та нежитловий фонд) на території м. Одеси, та як таке, що прийняте із грубим порушенням законодавства за відсутності документів, що підтверджують виникнення права власності на об`єкт площею 54,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] незаконно набула право власності на спірний об`єкт, а рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. (з відкриттям розділу) від 20.03.2018 року індексний номер рішення: 40206596, підлягає скасуванню у судовому порядку, тому даний об`єкт нерухомості має бути витребуваний у відповідачки на користь власника територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. \~ \~ \~ \~Також позивач просив стягнути на його користь понесені судові витрати у розмірі 5763 грн. 13 вересня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами загального провадження. Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1510868851101) та заборони вчиняти дії щодо державної реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомості. 11 грудня 2019 року судом було витребувано від управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради реєстраційну справу на спірний об`єкт нерухомості 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання, згідно якого підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачка жодного разу за час розгляду справи у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомляла, відзив на позов не подавала. Неодноразово суд здійснював її виклик за зареєстрованою адресою, однак рекомендовані повідомлення поверталися з відміткою про її непроживання за адресою: [ADDRESS] \~. Відзив на позов не надходив. Відповідач державний реєстратор Махортов І.О. неодноразово викликався до суду, був повідомлений про розгляд справи, відзив на позов не надсилав. Представник третьої особи обізнаний про розгляд даної справи, з клопотаннями до суду не звертався. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, відповідно до акту приймання - передачі державного майна в комунальну власність міста Одеси по галузі житлово комунальне господарство від 18.02.1992 року, складеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311 та рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ, обласне управління житлового-комунального господарства передало, а управління житлово-комунального господарства м. Одеси прийняло у комунальну власність м. Одеси майно. Відповідно до введеної відомості житлового та нежитлового фонду місцевих рад було передано 15500 будівель. В тому числі, у власність територіальної громади м. Одеси перейшов весь житловий та нежитловий фонд на території міста, зокрема, об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м. Згідно з листом від 15.08.2019 року № 01-13/3850 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив що рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 15.02.1991 року № 45 «Про проведення звітно виборчих зборів комітету громадськості ж/м ЗОР» не може вважатися підставою для виникнення права власності, оскільки воно стосується виключно проведення звітно-виборчих зборів комітету громадськості житлового масиву. За змістом вказаного рішення виконкомом вирішено провести 02.03.1991 р. о 15.00 год. в приміщенні зали середньої школи №11 звітно виборчі збори комітету громадськості ж/м ЗОР. Як вбачається з листа Департаменту від 21.08.2019 р. рішення про передачу у власність (користування) земельної ділянки Одеською міською радою не приймалося. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2019 року № 178139496 на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.02.1991 року серія номер: 45, та технічного паспорту від 26.02.2018 року, виготовленого ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим Ігорем Олександровичем прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 20.03.2018 року індексний номер рішення: 40206596, яким зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1510868851101, номер запису про право власності: 25326213. Таким чином, на даний час право власності на спірний об`єкт (об`єкт комунальної власності територіальної громади м. Одеси), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1510868851101, зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві ради представляють інтереси територіальної громади. З метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів та відповідно до ст. 60 зазначеного Закону здійснюють повноваження власника майна територіальної громади м. Одеси. Відповідно до ст. 31 Закону Української PCP «Про власність», чинного на момент виникнення у Одеської міської ради права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , до державної власності в Україні належать загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність). Суб`єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів (ч. 2 ст. 32 Закону УРСР «Про власність»). На підставі постанови КМУ від 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» рішенням Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ затверджені Перелік державного майна, що передано у власність Одеської обласної ради, та Перелік державного майна, що передається у власність міст обласного підпорядкування. Згідно з п. 1 розділу «Житлово-комунальне господарство» вказаного рішення у комунальну власність адміністративно-територіальної одиниці м. Одеси передано весь житловий та нежитловий фонд місцевих Рад народних депутатів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із вимогами ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, яка набрала чинності 01.01.2016 року. Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку реконструкція - реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єкта містобудування. Відповідно до п. 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Згідно із п. 18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Згідно з п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Відповідно до приписів ст. 27 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Також департамент комунальної власності Одеської міської ради зазначив, що за результатами комісійного обстеження встановлено, що об`єкт нерухомості (котельна), роозташований по [ADDRESS] , є нежитловою будівлею, яка перебуває в аварійному стані. Таким чином, рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.02.1991 року серія та номер 45, не є правовстановлюючим документом та не підтверджує виникнення права власності за [PERSON] на об`єкт (житловий будинок) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54.4 кв.м., оскільки воно є лише документом, що підтверджує проведення зборів житлового масиву ЗОР. Також, підставою реєстрації права власності за [PERSON] став технічний паспорт від 26.02.2018року, виготовлений ТОВ «ПРОФПРОЕКТ». Однак, технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту. Отже, технічний паспорт також не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, та не може бути єдиною підставою для реєстрації права власності на спірний об`єкт, який є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси. Таким чином, ні технічний паспорт від 26.02.2018 року, виготовлений ТОВ «ПРОФПРОЕКТ», ні рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.02.1991 року серія та номер 45, не є правовстановлюючими документами, які можуть бути підставами для реєстрації права власності на об`єкт, загальною площею 54,4 кв.м. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із положеннями ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У постанові Великої палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 522/7636/14-ц зазначено, що власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 18.01.2017 року у справі № 6-2776цс/16 та від 21.12.2016 року по справі № 6-2233цс16. Отже, у цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним - з підстав, передбачених ст. 387 ЦК України. Встановлені обставини та вказані норми вказують на те, що [PERSON] не подано належних, передбачених чинним законодавством документів, які необхідні для проведення державної реєстрації речових прав на спірний об`єкт, загальною площею 54,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , тобто незаконно набула право власності на спірний об`єкт, Отже, рішення державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. (з відкриттям розділу) від 20.03.2018 року індексний номер рішення: 40206596, підлягає скасуванню як таке, що порушує права територіальної громади м. Одеси як власника всього рухомого та нерухомого майна (житловий та нежитловий фонд) на території м. Одеси, та як таке, що прийняте із грубим порушенням законодавства за відсутності документів, що підтверджують виникнення права власності на об`єкт площею 54,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , а сам об`єкт витребуваний на користь громади. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі: 3842 грн. за подачу позову, 960,50 грн. за подачу клопотання про витребування доказів, 960,50 грн. за подачу клопотання про забезпечення позову, а всього на суму 5763 грн.

Outcome: approved