Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/3 частки з усіх видів заробітку до 1/6 частки. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що його сімейний стан змінився, оскільки у нього [INFO] народився син - [PERSON] , що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, які стягуються з нього на користь матері дитини на підставі судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2017. Його дружина на сьогоднішній день перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та також потребує утримання як і малолітній син. Крім цього зазначав, що ним укладено договір споживчого кредиту з АТ «Державний ощадний банк України». [PERSON] надала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначала, що позивачем не надано доказів щодо погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. З 18.10.2021 позивач працевлаштований в ПАТ АБ «Укргазбанк», довідку про доходи до матеріалів справи ним не долучено. Зазначала, що розмір аліментних платежів збільшився, що свідчить про збільшення доходів позивача. Також звертала увагу суду, що погіршення матеріального стану позивача не вбачається і з відомостей щодо наявного нерухомого та рухомого майна. [PERSON] надав відповідь на відзив в якому зазначав, що збільшення розміру аліментних платежів пов`язано з погашенням заборгованості по аліментним платежам, а не з покрашенням його матеріального стану. Зазначав, що він передав безоплатно у власність 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Відповідачем не підтверджено наявності у його користуванні транспортного засобу DODGE JOURNEY CROSSROAD 2015 року випуску, а зареєстрований за ним на праві власності транспортний засіб Chevrolet Aveo, 2005 року випуску, відноситься до категорії бюджетного сімейного авто. Наголошував, що його малолітній син дуже часто хворіє, а тому його дружина не може працювати та знаходиться на його утриманні. [PERSON] та його представник - адвокат Андрієнко І.С. з`являлися в судове засідання, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх. Звертали увагу суду, що [PERSON] є дитиною з розумовою відсталістю легкого ступеня та потребує лікування. Також зазначали, що на утриманні позивача перебувають непрацездатні батьки - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та її представник - адвокат Лапунько О.М. заперечували, щодо задоволення позовних вимог, зазначали, що зміна сімейного стану позивача не є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народились - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2017 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] , у позивача [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з [PERSON] . Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. [PERSON] належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, позивачем не надано доказів того, який матеріальний стан у нього був на час виникнення обов`язку сплати аліментів на утримання дітей та на день подачі даного позову до суду. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Відповідно до судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2017 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей - [PERSON] та [PERSON] , та суперечитиме їх інтересам. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В свою чергу, суд вважає, що позивач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених позивачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності останнім не надано, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі, який визначений за рішенням суду. Сукупний розмір аліментів, який стягується на дітей з позивача не перевищує 50 відсотків заробітної плати [PERSON] та не перевищує розмір визначений ч. 4 ст. 161 ЦПК України. Щодо інших доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме пункт 1 статті 6 Конвенції яка зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2017, то йому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed