Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Бучак Д.М., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 24.06.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Чопським міськвиконкомом Ужгородського району Закарпатської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 27 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Неповнолітніх дітей в позивача та відповідача немає. Зазначає, що між позивачем та відповідачем припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини та на момент пред`явлення позову вони проживають окремо більше року. Спільне господарство як подружжя не ведуть, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги зі слів позивача у них немає. Крім того, у відповідача зі слів позивача є інша жінка, з якою він зустрічається та проживає. Вказує, що 18.12.2021 відповідач спричинив позивачу травми, а саме струс головного мозку та перелом четвертого і п`ятого ребра, закритий перелом носа, забійні садна обличчя. Також відповідач вчиняє відносно позивача психологічний тиск, навіть не зважає на те, що позивач хворіє та має діагноз: злоякісне новоутворення БДУ в носовій порожнині. Незважаючи на це відповідач завдав удару в ніс та поламав його. На даний час проводиться досудове розслідування щодо факту нанесення позивачу травм. Дії відповідача, психологічний натиск та побиття позивача негативно вплинуло на стан її здоров`я. Наголошує, що ніяких почуттів, крім неприязні, між ними зі слів позивача немає. Для неї, як для жінки, відновлення хоча б дружелюбних відносин з відповідачем стало неможливим. Жодних спільних інтересів в неї з відповідачем немає, так само, як і наміру продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю, тому позивач вважає, що їх подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить її інтересам та її здоров`ю. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. На примирення вона не згідна. Зауважує, що спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їм з відповідачем, буде розглядатися окремо. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник адвокат Бучак Д.М. подала до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач та її представник. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.1995 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано в Чопському міськвиконкомі Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 27, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.06.1995. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, що дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Спільних неповнолітніх дітей, що могло б хоч якось зв`язувати сторони, вони не мають. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved