Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

19.10.2022 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні чоловіка [PERSON] до моменту його смерті [INFO] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання пенсії, у зв`язку із втратою годувальника. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . На момент смерті чоловік проживав разом із заявником за адресою, де останній і був зареєстрований: [ADDRESS] . Заявник на момент смерті її чоловіка була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка, вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, для призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, але отримала відмову, так як відсутня довідка про спільну реєстрацію (проживання) з годувальником на момент смерті, тобто не встановлено факт перебування на утриманні. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.27). Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про час розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду клопотання, просять проводити розгляд справи у відсутність представника управління та вирішення питання по справі залишили на розсуд суду (а.с.24-26). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено дату судового засідання. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.7), з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01.08.1969 року, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.6). Фактично з 31.07.1981 до моменту смерті [PERSON] проживав разом з дружиною за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується актом з місця проживання, складеного сусідами за даною адресою (а.с.9), а також довідкою з Реєстру Криворізької міської територіальної громади №9353 від 05.10.2022 (а.с.5), та не суперечить нормам ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту перебування на утриманні судами також приймається до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Померлий за життя отримував пенсію за віком в розмірі 11549,55грн. щомісяця, що підтверджується довідкою №515 від 17.09.2022, виданою відділом обслуговування громадян №17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України (а.с.10), а заявник на момент смерті її чоловіка отримувала пенсію, у зв`язку із виходом на пенсію за віком, що складала 3432,25грн. щомісяця (а.с.10зворот - копія довідки про доходи №9584525251291523). Згідно зі ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утримані, мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім`і, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Так ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право за бажанням перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що [PERSON] знаходилася на утриманні у померлого чоловіка [PERSON] , допомога якого була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, тобто у зв`язку з його смертю вона втратила джерело засобів до існування. На підставі викладеного,

Outcome: approved