Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 19 квітня 2003 року, про що зроблено актовий запис №243 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції. Він даного шлюбу народилась дочка [PERSON] , яка на даний момент є повнолітньою. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на наведене, просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19 жовтня 2022 року на 10 год. 00 хв., яке, у зв`язку з неявкою відповідача, відкладено на 17 листопада 2022 року на 10 год. 50 хв. 26 вересня 2022 року від Управління соціальної політики Тернопільської міської ради надійшла відповідь на запит суду, у якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , з 11 квітня 2022 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа на території Тернопільської міської територіальної громади в Єдиній інформаційній базі про внутрішньо переміщених осіб. При реєстрації [PERSON] зазначив адресу перебування: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, згідно з якою позовні вимоги підтримала та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач, у долученому нею до позову клопотанні, не заперечила проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 19 квітня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №243 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції. Дитина від даного шлюбу є повнолітньою, що підтвердила позивач у позовній заяві. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved