Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

I. Позиції учасників справи. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку, постачання холодної води, вивезення твердих побутових відходів, інших (додаткових) послуг: охорони, комори, паркінгу, повірки лічильників, та розподілу судових витрат. В обґрунтування позову вказано, що ТОВ «Французький квартал 2», яке є правонаступником ТОВ «Місто для людей «Французький квартал 2», здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 5/2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території від 15 травня 2018 року, укладеного останнім та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ПРЕДСЛАВИНСЬКА 55-А», та протоколу № 6 Загальних зборів учасників ТОВ «Місто для людей «Французький квартал 2» від 04 березня 2019 року. Посилаючись на те, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, яка є власником квартири [ADDRESS] , своїх зобов`язань перед ТОВ «Французький квартал 2» утворилася заборгованість з оплати послуг, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість. Від відповідача у справі відзив не надходив. II. Процесуальні дії та рішення суду. 04 жовтня 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 20 жовтня 2022 року на запит суду, поданий у порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, надійшла відповідь щодо актуальної адреси місця реєстрації відповідача. 25 жовтня 2022 року у справі відкрито провадження для розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін у судове засідання. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження за відомою адресою місцезнаходження об`єкту нерухомого майна відповідача, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому у силу частини восьмої ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. III. Фактичні обставини справи. 15 травня 2018 року між ТОВ «Місто для людей «Французький квартал 2», правонаступником всіх зобов`язань якого є ТОВ «Французький квартал 2», та ОСББ «Предславинська 55-А», укладено договір № 5/2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території /а. с. 12-22/. Отже ТОВ «Французький квартал 2» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору № 5/2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території від 15 травня 2018 року та протоколу № 6 загальних зборів учасників ТОВ «Місто для людей «Французький квартал 2» від 04 березня 2019 року /а. с. 10-11, 12-16/. [PERSON] є власником житлового приміщення (квартири) [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 вересня 2021 року, посвідченого і зареєстрованого за номером 2742 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоміною О. А., що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 вересня 2021 року /а. с. 23/. Відповідно до розрахунку позивача, відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з утримання будинку, постачання холодної води, вивезення твердих побутових відходів, інших (додаткових) послуг: охорона, комори, паркінг, повірка лічильників, у результаті чого утворилась заборгованість за період з 01 вересня 2021 року по 30 липня 2022 року складала 5 885, 59 грн /а. с. 25/. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абзацу 10 частини першої ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до пункту 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно положень пункту 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до пункту 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з абзацом 1 пункту 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Таким чином, відповідно до зазначених правових норм споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги, надсилає споживачу платіжні документи на їх оплату, а споживає здійснює оплату виставлених рахунків. Згідно із частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої ст. 901, частини першої ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 1.1. вищезазначеного договору, управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком замовника і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинковій території для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати здійснені ним витрати, пов`язані з управлінням об`єкта. Згідно з пунктом 1.2., сторони дійшли згоди, що у зв`язку із відсутністю у замовника та співвласників прямих договорів з постачальниками послуг по холодному водопостачанню та водовідведенню, водовідведенню гарячої води, гарячому водопостачанню, централізованому опаленню в опалювальний період, електропостачанню, до моменту укладення замовником або співвласниками прямого договору з постачальником відповідного виду послуг. Управитель забезпечує надання Замовнику та відповідному співвласнику послуг з холодного водопостачання та водовідведення, водовідведення гарячої води, гарячого водопостачання, централізованого опалення в опалювальний період та електропостачання, а співвласник оплачує вартість послуг управителю відповідно до виставлених рахунків по тарифам, які встановлені для даних постачальників послуг для населення. Пунктом 2.2. договору, ціна (тариф) послуги з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території визначена в Додатку № 3, Додатку № 6, які є невід`ємною частиною до цього договору. Згідно з пунктом 2.4. договору, платежі за цим договором оплачуються співвласниками багатоквартирного будинку на підставі квитанцій, виданих управителем, на поточний рахунок управителя, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Пунктами 2.9., 2.11. передбачено, що рахунки на сплату послуг за цим договором управитель надсилає кожному із співвласників електронною поштою та/або розповсюджує через персональну почтову скриньку квартири відповідного співвласника, яка розташована в будинку. Розмір щомісячної плати за надання послуг по холодному водопостачанню та водовідведенню, водовідведенню гарячої води, гарячому водопостачанню, централізованому опаленню в опалювальний період та електропостачанню визначається виходячи з показників приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, які відображають обсяг спожитих співвласником послуг. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша ст. 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку позивача, відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з утримання будинку, постачання холодної води, вивезення твердих побутових відходів, інших (додаткових) послуг: охорона, комори, паркінг, повірка лічильників, у результаті чого утворилась заборгованість за період з 01 вересня 2021 року по 30 липня 2022 року складала 5 885, 59 грн /а. с. 25/. Згідно зі положеннями ст.ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідач є власником житлового приміщення (квартири) у багатоповерховому житловому будинку, обов`язком яких згідно ст. 322 Цивільного кодексу України передбачено утримувати своє майно. Статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Відповідно до статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинку, постачання холодної води, вивезення твердих побутових відходів, інших (додаткових) послуг: охорони, комор, паркінгу, повірки лічильників є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим, позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму у розмірі 5 885, 59 грн підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. У відповідності до частини першої ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн, підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі викладеного та

Outcome: approved