Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Хмарський Роман Борисович звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок № 4» Запорізької міської ради, про визнання протиправним і скасувати Акт повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), що стався (сталося/сталася) 22 жовтня 2021 року о 10 год. 00 хв. не (в) Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок №4 Запорізької міської ради Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, форми Н-1/НП, затверджений 30 грудня 2021 року директором КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР Бессарабовим Ю.М. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] в період з 1995 року по 31 жовтня 2021 року працювала у Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 4» Запорізької міської ради на посаді лікаря-педіатра-неонатолога відділення новонароджених. З 18 жовтня 2021 року [PERSON] перебувала у тарифній відпустці, та фактично на той час проживала разом з рідною сестрою [PERSON] і рідним братом [PERSON] , у яких, як свідчать медичні довідки не було жодних захворювань на COVID-19. 20 жовтня 2021 року у [PERSON] виникла слабкість, кашель, задишка, температура тіла підвищилась до +37,8 градусів по Цельсію, у зв`язку з чим 22 жовтня 2021 року вона звернулась до свого сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр надання медичної і санітарної допомоги № 9» Запорізької міської ради. Рентгенограмою від 22 жовтня 2021 року у [PERSON] було виявлено ознаки двобічної пневмонії, та останню було обстежено на COVID-19 методом ПЛР. За результатами обстеження лабораторії ДУ «Запорізький ОЦКПХ МОЗ України» від 24 жовтня 2021 року ПЛР [PERSON] за № 8167 виявився позитивним. 26 жовтня 2021 року [PERSON] у стані середньої тяжкості було госпіталізовано до терапевтичного відділення № 2 КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР з діагнозом «Позалікарняна двобічна полісегментарна пневмонія IV гр., ДН ІІІ, COVID-19 (ПЛР № 8167 від 24 жовтня 2021 року)». [INFO] Стрєлкова [PERSON] померла у КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 780 від 03 листопада 2021 року, причиною смерті [PERSON] стала «Короновірусна хвороба 2019 SARS-CoV-2 (позитивний ПЛР №8167 від 30.10.2021р.)», та зазначено як хворобу (патологічні стани), що призвела до смерті «Гостра респіраторна недостатність. Двобічна полі сегментарна геморагічна вірусна пневмонія. Короновірусна хвороба 2019 SARS-CoV-2 (позитивний ПЛР № 8167 від 30.10.2021р.)». 09 листопада 2021 року відповідачем направлено до Головного управління Держпраці у Запорізькій області та Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Запорізькій області повідомлення про гостре професійне захворювання зі смертельним випадком, що сталося 22 жовтня 2021 року зі [PERSON] професійне захворювання зі смертельним випадком, що сталося 22 жовтня 2021 року зі [PERSON] . Наказом керівника відповідача від 10 листопада 2021 року № 190/р «Про комісію з розслідування гострого професійного захворювання» для розслідування обставин та причин гострого професійного захворювання зі смертельним випадком, що сталося 22 жовтня 2021 року зі [PERSON] , призначено комісію у складі: голова комісії: Гнатюк Л.М. - інженер з охорони праці відповідача, члени комісії: [PERSON] заступник директора з медичних питань відповідача, [PERSON] інспектор з кадрів відповідача, [PERSON] провідний юрисконсульт відповідача, [PERSON] головний бухгалтер відповідача, [PERSON] член первинної профспілкової організації відповідача. Наказом керівника відповідача від 16 листопада 2021 року № 191/р «Про подовження терміну розслідування гострого професійного захворювання», термін вищевказаного розслідування подовжено на 10 днів. 29 листопада 2021 року комісією відповідача складено акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 22 жовтня 2021 року о 10 годині 00 хвилин в КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР форми Н-1/НП (далі Акт форми Н-1/НП). Згідно з пунктом 7 Акту форми Н-1/НП: «Висновок комісії: «Зараження на інфекційне захворювання COVID-19 лікаря-педіатра-неонатолога відділення новонароджених КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР Стрєлкової О.М. сталося без впливу на працівника шкідливих виробничих факторів. В процесі трудової діяльності [PERSON] не мала професійного контакту з хворими на COVID-19 пацієнтами та колегами по роботі. Зараження ймовірно сталося в соціальній сфері поза межами КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР. Випадок захворювання [PERSON] на COVID-19 не підпадає під дію жодного із підпунктів пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, та комісією з розслідування гострого професійного захворювання одноголосно визнано не пов`язаним з виробництвом (Протокол № 2 Додаток 4 від 26.11.2021 р.). Не погодившись із висновками Акту форми Н-1/НП син потерпілої [PERSON] - [PERSON] звернувся до ГУ Держпраці в Запорізькій області із письмовою заявою про призначення повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, у якій виклав ряд фактів щодо невідповідності висновків вищезгаданої комісії, викладених у Акті форми Н-1 фактичним обставинам справи, звернув увагу на порушення відповідачем Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 17 квітня 2019 року № 337 та прохав призначити і організувати проведення повторного спеціального нещасного випадку на виробництві, що стався з його мамою, комісією в іншому складі. Листом ГУ Держпраці в Запорізькій області від 21 грудня 2021 року № 08/02.8-05/12711 позивачу, серед іншого, повідомлено: «Наразі, Управлінням Держпраці, у відповідності до п.55 Порядку, роботодавцю (КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР виданий обов`язків до виконання припис за формою Н-9 від 16.12.2021 № 1/12, щодо проведення повторного розслідування гострого професійного захворювання лікаря-педіатра-неонатолога [PERSON] . Наказом по КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР від 17.12.2021 № 207/р створено комісію з повторного розслідування випадку гострого професійного захворювання лікаря-педіатра-неонатолога [PERSON] , проводиться розслідування». Згідно наказу керівника відповідача від 17 грудня 2021 року №207/р «Про комісію з повторного розслідування гострого професійного захворювання», на виконання припису ГУ Держпраці у Запорізькій області від 16 грудня 2021 № 1/12 та для проведення повторного розслідування гострого професійного захворювання із смертельним наслідок, що сталося із [PERSON] призначено комісію у складі: голова комісії: Гнатюк Л.В. - інженер з охорони праці відповідача, члени комісії: [PERSON] медичний директор відповідача, [PERSON] інспектор з кадрів відповідача, [PERSON] провідний юрисконсульт відповідача, [PERSON] головний бухгалтер відповідача, [PERSON] член первинної профспілкової організації відповідача. Тобто, у складі комісії було змінено лише одну особу (члена первинної профспілкової організації відповідача). 23 грудня 2021 року позивач подав на розгляд комісії свої письмові пояснення відповідно до яких вважав, що у даному випадку є всі підстави вважати, що гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смерті його матері [PERSON] , пов`язане з виробництвом. 30 грудня 2021 року комісією відповідача складено акт повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 22 жовтня 2021 року о 10 годині 00 хвилин в КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР форми Н-1/НП. Згідно з пунктом 7 Акту повторного розслідування: «Висновок комісії: «Визнати Акт розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 22 жовтня 2021 року о 10 год.00 хв. в КНП Пологовий будинок № 4» ЗМР з лікарем-педіатром-неонатологом відділення новонароджених [PERSON] від 26 листопада 2021 року недійсним. Зараження на інфекційне захворювання COVID-19 лікаря-педіатра-неонатолога відділення новонароджених КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР Стрєлкової О.М. сталося без впливу на працівника шкідливих виробничих факторів. В процесі трудової діяльності [PERSON] не надавала медичну допомогу та не мала професійного контакту з хворими на COVID-19 пацієнтами та колегами по роботі. Зараження ймовірно сталося в соціальній сфері поза межами КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР. Випадок захворювання [PERSON] на COVID-19 не підпадає під дію жодного із підпунктів пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, та комісією з розслідування гострого професійного захворювання одноголосно визнано не пов`язаним з виробництвом (Протокол № 2 Додаток 4 від 23.12.2021 р.). З тексту Акту повторного розслідування, інформація, що була повідомлена [PERSON] у письмових поясненнях від 23 грудня 2021 року врахована лише в частині висновку комісії щодо визнання Акта форми Н-1/НП недійсним, а в іншому залишена без оцінки та реагування, а при проведенні повторного розслідування склад комісії залишився майже незмінним, за виключенням заміни член первинної профспілкової організації Відповідача (замість [PERSON] участь в повторному розслідуванні прийняла [PERSON] ) Позивач вважає, що відповідачем порушено передбачену Порядком процедуру проведення повторного розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку (повторне розслідування проведено комісією майже в тому самому складі за виключенням однієї особи), до матеріалів розслідування не додано всіх обов`язкових документів (зокрема, копій документів про забезпечення медичного працівника засобами індивідуального та колективного захисту та копій документів про проходження медичним працівником попереднього та періодичного медичних оглядів), не внесено до Акту повторного розслідування інформацію про наявність шкідливого або небезпечного фактору (наявність Відповідача у Переліку закладів охорони здоров`я першої хвилі для госпіталізації пацієнтів з коронавірусною хворобою COVID-19 Запорізької області), не досліджено контакти потерпілої на роботі за 14 днів до появи симптомів (який переважно охоплює час перебування [PERSON] на роботі до 15 жовтня 2021 року включно), не призначене повторне епідеміологічне розслідування, а висновки комісії, що викладені в Акті повторного розслідування щодо відсутності зв`язку випадку захворювання [PERSON] на COVID-19 з виробництвом, - не відповідають фактичним обставинам справи. Просить визнати протиправним і скасувати Акт повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), що стався (сталося/сталася) 22 жовтня 2021 р. о 10 год. 00 хв. не (в) Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок №4 Запорізької міської ради, 05395687 (далі КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР) Департамент охорони здоров`я Запорізької міської ради, 37591417, форми Н-1/НП, затверджений 30 грудня 2021 року директором КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР Бессарабовим Ю.М. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою № 334/4712/22 від 25.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.11.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 14.11.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 17.11.2022 року від ГУ Держпраці у Запорізькі області надійшли письмові пояснення за позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 1995 року по 31 жовтня 2021 року працювала у Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 4» Запорізької міської ради на посаді лікаря-педіатра-неонатолога відділення новонароджених. З 18 жовтня 2021 року [PERSON] перебувала у тарифній відпустці. Фактично на той час [PERSON] проживала разом з рідною сестрою [PERSON] і рідним братом [PERSON] , відповідно до медичних довідок у них не було жодних захворювань на COVID-19. 20 жовтня 2021 року у [PERSON] виникла слабкість, кашель, задишка, температура тіла підвищилась до +37,8 градусів по Цельсію, у зв`язку з чим 22 жовтня 2021 року вона звернулась до свого сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр надання медичної і санітарної допомоги № 9» Запорізької міської ради. Рентгенограмою від 22 жовтня 2021 року у [PERSON] було виявлено ознаки двобічної пневмонії, та останню було обстежено на COVID-19 методом ПЛР. За результатами обстеження лабораторії ДУ «Запорізький ОЦКПХ МОЗ України» від 24 жовтня 2021 року ПЛР [PERSON] за № 8167 виявився позитивним. 26 жовтня 2021 року [PERSON] у стані середньої тяжкості було госпіталізовано до терапевтичного відділення № 2 КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР з діагнозом «Позалікарняна двобічна полісегментарна пневмонія IV гр., ДН ІІІ, COVID-19 (ПЛР№ 8167 від 24 жовтня 2021 року)». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 780 від [INFO] Стрєлкова [PERSON] померла у КНП «Міська лікарня №9» ЗМР. Згідно довідки про причину смерті (до форми №106/о№449) зазначено, що [PERSON] померла від коронавірусної хвороби 2019 SARS-CoV-2 (позитивний ПЛР № 8167 від 30 жовтня 2021 року, та зазначено як хворобу (патологічні стани), що призвела до смерті «Гостра респіраторна недостатність. Двобічна полі сегментарна геморагічна вірусна пневмонія. Короновірусна хвороба 2019 SARS-CoV-2 (позитивний ПЛР № 8167 від 30.10.2021р.)». 09 листопада 2021 року відповідачем направлено до Головного управління Держпраці у Запорізькій області та Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Запорізькій області повідомлення про гостре професійне захворювання зі смертельним випадком, що сталося 22 жовтня 2021 року зі [PERSON] професійне захворювання зі смертельним випадком, що сталося 22 жовтня 2021 року зі [PERSON] . Наказом керівника КНП «Пологовий будинок № 4» Запорізької міської ради від 10 листопада 2021 року № 190/р «Про комісію з розслідування гострого професійного захворювання» для розслідування обставин та причин гострого професійного захворювання зі смертельним випадком, що сталося 22 жовтня 2021 року зі [PERSON] , призначено комісію у складі: голова комісії: Гнатюк Л.М. - інженер з охорони праці відповідача, члени комісії: [PERSON] заступник директора з медичних питань відповідача, [PERSON] інспектор з кадрів відповідача, [PERSON] провідний юрисконсульт відповідача, [PERSON] - головний бухгалтер відповідача, [PERSON] - член первинної профспілкової організації відповідача. Наказом керівника КНП «Пологовий будинок № 4» Запорізької міської ради від 16 листопада 2021 року № 191/р «Про подовження терміну розслідування гострого професійного захворювання», термін вищевказаного розслідування подовжено на 10 днів. 29 листопада 2021 року комісією відповідача складено акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 22 жовтня 2021 року о 10 годині 00 хвилин в КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР форми Н-1/НП (далі Акт форми Н-1/НП). Згідно з пунктом 7 Акту форми Н-1/НП: «Висновок комісії: «Зараження на інфекційне захворювання COVID-19 лікаря-педіатра-неонатолога відділення новонароджених КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР Стрєлкової О.М. сталося без впливу на працівника шкідливих виробничих факторів. В процесі трудової діяльності [PERSON] не мала професійного контакту з хворими на COVID-19 пацієнтами та колегами по роботі. Зараження ймовірно сталося в соціальній сфері поза межами КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР. Випадок захворювання [PERSON] на COVID-19 не підпадає під дію жодного із підпунктів пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, та комісією з розслідування гострого професійного захворювання одноголосно визнано не пов`язаним з виробництвом (Протокол № 2 Додаток 4 від 26.11.2021 р.). Позивач не погодившись із висновками Акту форми Н-1/НП звернувся до ГУ Держпраці в Запорізькій області із письмовою заявою про призначення повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, у якій виклав ряд фактів щодо невідповідності висновків вищезгаданої комісії, викладених у Акті форми Н-1 фактичним обставинам справи, звернув увагу на порушення відповідачем Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 17 квітня 2019 року № 337 та прохав призначити і організувати проведення повторного спеціального нещасного випадку на виробництві, що стався з його мамою, комісією в іншому складі. 21 грудня 2021 року позивачу листом ГУ Держпраці в Запорізькій області № 08/02.8-05/12711 повідомлено: «Наразі, Управлінням Держпраці, у відповідності до п.55 Порядку, роботодавцю (КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР виданий обов`язків до виконання припис за формою Н-9 від 16.12.2021 № 1/12, щодо проведення повторного розслідування гострого професійного захворювання лікаря-педіатра-неонатолога [PERSON] . Наказом по КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР від 17.12.2021 № 207/р створено комісію з повторного розслідування випадку гострого професійного захворювання лікаря-педіатра-неонатолога [PERSON] , проводиться розслідування». Згідно наказу керівника КНП «Пологовий будинок № 4» Запорізької міської ради від 17 грудня 2021 року №207/р «Про комісію з повторного розслідування гострого професійного захворювання», на виконання припису ГУ Держпраці у Запорізькій області від 16 грудня 2021 № 1/12 та для проведення повторного розслідування гострого професійного захворювання із смертельним наслідок, що сталося із [PERSON] призначено комісію у складі: голова комісії: Гнатюк Л.В. - інженер з охорони праці відповідача, члени комісії: [PERSON] - медичний директор відповідача, [PERSON] інспектор з кадрів відповідача, [PERSON] - провідний юрисконсульт відповідача, [PERSON] - головний бухгалтер відповідача, [PERSON] - член первинної профспілкової організації відповідача. Тобто, у складі комісії було змінено лише одну особу (члена первинної профспілкової організації відповідача). 23 грудня 2021 року позивач подав на розгляд комісії свої письмові пояснення, у яких зазначив, що комісія у тому ж складі не може проводити повторне службове розслідування, так як це суперечить вимогам п.141-13\~ Порядку, повторне розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією в іншому складі та п. 58 Порядку, повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Зазначив, про необхідність внести в акт розслідування у розділ 6 запис, який зазначено у Порядку, а саме передбачений у пункті 51 Порядку (у разі повторного розслідування (спеціального розслідування) у розділі 6 акта за формою Н-1 Висновок комісії робиться запис про визнання акта за формою Н-1 попереднього розслідування недійсним. Матеріали додаткового чи повторного спеціального розслідування надсилаються згідно з вимогами цього Порядку. Відповідні зміни вносяться до журналу реєстрації осіб, які потерпіли від нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві). Зазначив, що вид події гострого професійного захворювання відповідно до розділів 1, 2 Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (далі - Класифікатор), зазначеного в додатку 9 Класифікатору, необхідно визначити як «22- погіршення стану здоров`я». КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР відноситься до Переліку закладів охорони здоров`я першої хвилі для госпіталізації пацієнтів з коронавірусною хворобою COVID-19 Запорізької області, згідно з «Розпорядженням керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, у зв`язку з епідемічною ситуацією на території Запорізької області, спричиненою коронавірусом 2019-nCoV» від 30.04.2020 №14. У зв`язку з цим, вважаю необхідним внести цю інформацію у пункт 5 Акту розслідування з посиланням про шкідливий або небезпечний виробний фактор. Звернув увагу на термін «гострого професійного захворювання» , який визначений пунктом 3 Порядку «Гостре професійне захворювання (отруєння) - захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання)». Також, наполягав на відображенні в Акту повторного розслідування наступної інформації, наведеної у Порядку, а саме: у п. 52 Порядку: Обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є: пп. 15 п.52 - однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії на виробництві, визначений у додатку 10., ( п.15. Однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння) за наявності висновку закладу охорони здоров`я). Крім того звернув увагу на положення наказу МОЗ України від 28.03.2020 №722 "Організація надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19)", а саме на Додаток 2 до Стандартів медичної допомоги COVID-19 «Визначення випадку захворювання на СОVID-19», у якому «Контакт» визначається як: особа мала прямий фізичний контакт з хворим на COVID-19 (наприклад, через рукостискання); особа контактувала із хворим(и) на COVID-19 на відстані до одного метру протягом 15 хвилин і більше, за умови НЕ використання відповідних ЗІЗ або за підозрою щодо неправильного їх використання (наприклад, порушення цілісності рукавичок); особа перебувала у закритому середовищі (наприклад, аудиторія, кімната для засідань, зал очікування закладу охорони здоров`я) із хворим на COVID-19 протягом 15 хвилин і більше на відстані менше одного метру; працівники закладів охорони здоров`я, що підпадають під наступні визначення: 1) медичний працівник або інша особа, яка надає медичну допомогу або проводить догляд за хворим на COVID-19 або 2) працівники лабораторій, які обробляють зразки з дихальних шляхівотримані від хворих на COVID-19. Окремо, звернув увагу на інформацію наведену у Наказі МОЗ України від 28.03.2020 № 722 "Організація надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19)": п.3 Активний епідеміологічний пошук випадків здійснюється шляхом лабораторного тестування на SARS-CoV-2 серед осіб, які відповідають критеріям підозрілого випадку, або в рамках диференціальної діагностики у пацієнтів з вірусною пневмонією та/або ТГРС. Відбір зразків матеріалів та транспортування з відповідним направленням до лабораторних центрів МОЗ України за адміністративно-територіальною належністю або інших лабораторій,які проводять тестування на SARS-CoV-2 здійснюється згідно додатків 3, 4 цих стандартів. Моніторинг контактних медичних працівників здійснюється протягом 14 днів після останнього контакту, і включає вимірювання температури, оцінку скарг та обстеження. В разі появи у контактного медичного працівника клінічних проявів респіраторного захворювання, до нього мають бути вжиті всі відповідні заходи як до особи, яка відповідає визначенню випадку COVID-19 (п.7). З метою реєстрації контактних працівників і запису даних моніторингу в закладі охорони здоров`я слід завести журнал довільної форми із зазначенням мінімум наступного: дата(и) контактів; прізвище, ім`я, по-батькові; адреса проживання; контактний номер телефону; дані моніторингу по дням (температура, наявність скарг) Додаток 7 Впровадження заходів, що направленні на запобігання передачі: здійснювати облік усіх осіб, які заходять до палати пацієнта, включаючи весь персонал та відвідувачів. забезпечення облаштування окремо виділених зон очікування для симптоматичних пацієнтів та відповідне розміщення госпіталізованих пацієнтів, що сприятиме адекватному співвідношенню кількості пацієнтів до кількості персоналу; персонал, який транспортує зразки, має пройти відповідне навчання щодо безпеки поводженням зі зразками та процедур знезараження розливу інфікованих зразків; необхідно переконатися в тому, що медичні працівники, які відбирають зразки, використовують відповідні ЗІЗ (захист для очей, медична маска, халат здовгими рукавами, рукавички). По-п`яте, зазначаю, що згідно з критеріями встановлення епідеміологічно пов`язаного випадку COVID-19 Наказу МОЗ України від 28.03.2020 № 722, випадок мав статися за 14 днів до появи симптомів, тобто цей період переважно охоплює час перебування [PERSON] на роботі до 15 жовтня 2021р. включно. Також вказав, що [PERSON] принципово дотримувалась маскового режиму та правил особистої гігієни у побуті для запобігання інфікуванню по дорозі на роботу та додому, про що свідчить в тому числі і відсутність у неї адміністративних правопорушень за недотримання правил щодо карантину. За місцем проживання [PERSON] контактувала лише з рідними сестрою [PERSON] і братом [PERSON] , кожен з яких не хворів на COVID-19 та має негативні результати ПЛР-тестів після того, як захворіла моя мати, про що долучаю копії їх результатів. Позивач вважає, що у даному випадку є всі підстави вважати, що гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смерті [PERSON] , пов`язане з виробництвом, а для вжиття необхідних заходів 23 грудня 2021 року надав Комісії відповідні письмові пропозиції: призначити і організувати проведення повторного спеціального розслідування комісією в іншому складі згідно Порядку; внести в розділ 6 акта за формою Н-1 Висновок комісії запис про визнання акта за формою Н-1 попереднього розслідування недійсним. Матеріали повторного спеціального розслідування надіслати згідно з вимогами Порядку; відповідні зміни внести до журналу реєстрації осіб, які потерпіли від нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві; вид події гострого професійного захворювання відповідно до розділів 1, 2 Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (далі - Класифікатор), зазначеного в додатку 9, необхідно визначити як «22- погіршення стану здоров`я»; внести інформацію у пункт 5 Акту розслідування про шкідливий або небезпечний виробний фактор; призначити повторне епідеміологічне розслідування, з урахуванням правил Наказу МОЗ України від 28.03.2020 № 722 "Організація надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19)" та долучити результати цього дослідження до матеріалів розслідування». 30 грудня 2021 року комісією КНП «Пологовий будинок № 4» Запорізької міської ради складено акт повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 22 жовтня 2021 року о 10 годині 00 хвилин в КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР форми Н-1/НП. Згідно з пунктом 7 Акту повторного розслідування: «Висновок комісії: «Визнати Акт розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 22 жовтня 2021 року о 10 год.00 хв. в КНП Пологовий будинок № 4» ЗМР з лікарем-педіатром-неонатологом відділення новонароджених [PERSON] від 26 листопада 2021 року недійсним. Зараження на інфекційне захворювання COVID-19 лікаря-педіатра-неонатолога відділення новонароджених КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР Стрєлкової О.М. сталося без впливу на працівника шкідливих виробничих факторів. В процесі трудової діяльності [PERSON] не надавала медичну допомогу та не мала професійного контакту з хворими на COVID-19 пацієнтами та колегами по роботі. Зараження ймовірно сталося в соціальній сфері поза межами КНП «Пологовий будинок № 4» ЗМР. Випадок захворювання [PERSON] на COVID-19 не підпадає під дію жодного із підпунктів пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, та комісією з розслідування гострого професійного захворювання одноголосно визнано не пов`язаним з виробництвом (Протокол № 2 Додаток 4 від 23.12.2021 р.). Як вбачається з тексту Акту повторного розслідування, інформація, що була повідомлена [PERSON] у письмових поясненнях від 23 грудня 2021 року врахована лише в частині висновку комісії щодо визнання Акта форми Н-1/НП недійсним, а в іншому залишена без оцінки та реагування, а при проведенні повторного розслідування склад комісії залишився майже незмінним, за виключенням заміни член первинної профспілкової організації Відповідача (замість [PERSON] участь в повторному розслідуванні прийняла [PERSON] ) Отже, матеріали відповідного розслідування нещасного випадку у заявлених спірних правовідносинах повинні містити всі вказані вище відомості до часу прийняття подальших рішень суб`єктами владних повноважень. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд врахував, що Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про охорону праці», \~роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. Відповідно до пункту 5 частини першої\~статті 1\~\~Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV\~нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 затверджений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі - Порядок). Відповідно до п.1 Порядку, даний порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно до підпунктів 7, 15 пункту 52 Порядку, обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є: 7) раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм або його смерть під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або у разі, коли потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку; 15) однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я; Відповідно до абзацу 3 пункту 57 Порядку, рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за\~формою Н-1\~можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні. Згідно з абзацем 4 пунктом 58 Порядку, повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку. Відповідно до пункту 141-1 Порядку, розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - медичні працівники), внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (далі - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник. Пунктом 141-2 Порядку передбачено, що керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (далі - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з\~додатком 2\~у паперовій\~формі: територіальному органу Держпраці; робочому органу Фонду; уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення). Комісія утворюється у складі голови та членів комісії наказом керівника закладу охорони здоров`я не пізніше наступного робочого дня з дня надсилання повідомлення про настання нещасного випадку. До складу комісії входять представники закладу охорони здоров`я: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку керівником закладу охорони здоров`я покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії); посадова особа, відповідальна за організацію лікувального процесу; представник кадрової служби; представник фінансово-економічної служби; представник юридичної служби; представник первинної організації профспілки, представником якої був медичний працівник, що помер внаслідок інфікування (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці). Відповідно до п.141-11 Порядку, до матеріалів розслідування належать такі документи: копія повідомлення закладу охорони здоров`я про гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; копія наказу про утворення комісії; копія наказу про продовження строку проведення розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку (у разі наявності); примірник (копія) акта за\~формою Н-1; копії листів членам сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноваженим ними особам; протоколи засідання комісії; пояснювальні записки та протоколи опитування посадових осіб та інших працівників закладу охорони здоров`я, свідків та інших причетних осіб; копії документів про забезпечення медичного працівника засобами індивідуального та колективного захисту; копії документів про проходження медичним працівником попереднього та періодичного медичних оглядів; лікарське свідоцтво про смерть за формою, затвердженою МОЗ; результати додаткових лабораторних досліджень та медичних експертиз (у разі їх проведення); запити про надання відповідних висновків і матеріалів та відповіді на них; інші документи, що використані та складені комісією під час проведення розслідування. Згідно з пунктом 141-13 Порядку, протягом трьох років з дати отримання акта за\~формою Н-1\~члени сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважені ними особи мають право звернутися до закладу охорони здоров`я щодо призначення повторного розслідування у зв`язку із незгодою з причинами настання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії, керівником закладу охорони здоров`я призначається повторне розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку. Повторне розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією в іншому складі. Висновки повторного розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, можуть бути оскаржені лише у судовому порядку. З урахування викладеного, суд вважає, що відповідачем порушено передбачену Порядком процедуру проведення повторного розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку (повторне розслідування проведено комісією майже в тому самому складі за виключенням однієї особи), а тому Акт повторного розслідування слід визнати протиправним і скасувати.

Outcome: approved