Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

11.11.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», яким просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 6491,24 грн, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 10000 грн. моральної шкоди; вирішити питання судових витрат. В обгрунтування вимог зазначив, що 01 вересня 2021 року близько 15:00 год. [PERSON] , цивільно-правова\~відповідальність якого\~застрахована в\~ПрАТ «Аско\~ДС» (Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 17.10.2020 року №0538344), керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , по вул.Ст.Бандери в м.Червонограді Львівської області, порушивши Правила Дорожнього руху, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої його автомобілю марки «Kia Sportage» д.р.з. [NUMBER] , під його керуванням, завдано технічні ушкодження на загальну суму 13\~174,85 грн. Зазначає, що про зазначену ДТП, у присутності викликаного ним наряду патрульної поліції Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області та винуватця ДТП [PERSON] , оформлено повідомлення (Європротокол), згідно якого останній повністю визнав свою вину вчиненні ДТП. 02 вересня 2021 року повідомлення про подію особисто ним наручно подано страховику ТДВ «Експрес Страхування», у якому застрахований його автомобіль, представниками якого цього ж дня проведено огляд транспортного засобу, оформлено дефектну відомість та скеровано для проведення ремонту на станцію технічного обслуговування ПАТ «Галичина Авто». 28.09.2021 року його автомобіль було відремонтовано. Вказав, що розмір фактичних витрат за відновлювальні роботи, за вирахуванням франшизи, становить 6683,61 грн.\~Зазначена сума виплачена йому страховиком ТДВ «Експрес Страхування». Фактично сплачено ним особисто 6491,24 грн. з розрахунку 13174,85 грн. (загальний розмір страхового відшкодування) 6491,24 грн. (1% франшизи) = 6683,61 грн. (сума, яка покрита страховиком ТДВ «Експрес Страхування» за відновлювальні роботи внаслідок ДТП). На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача майнову шкоду в сумі \~6491,24 грн. Також вважає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в додаткових клопотах, а саме необхідністю звернення із заявами до страхової компанії, неодноразовим безпосереднім відвідуванням офісу страхової компанії, тривалим розглядом питання з приводу проведення передбачених страхових виплат, доставкою пошкодженого автомобіля до станції технічного обслуговування для проведення оцінки, огляду та ремонту, що вимагало витрат часу, залучення грошових коштів із доходів сім'ї, а також перенесення значного психологічного напруження, посилених душевних переживань, негативних емоцій, порушення звичайного життєвого ритму та укладу, порушенням звичайного розпорядку дня. Розмір моральної шкоди оцінює у 10000 грн. Ухвалою від 09 грудня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 13.01.2022 року надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача зазначив, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в ПрАТ «СК Аско ДС», тому вважає, що матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП має відшкодовуватися страховиком відповідача в межах ліміту відповідальності. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати в розмірі 5000 грн. 18.01.2022 року подано відповідь на відзив, у якому позивач висловився щодо безпідставності та необгрунтованості тверджень відповідача, викладених у відзиві. Вважає, що такі подані з метою уникнення відповідальності за заподіяні збитки. Підготовче судове засідання 04.02.2022 року відкладено за клопотанням представника відповідача, в подальшому 30.05.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву, яка продовжувалася 18.07.2022 року у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний», 02.09.2022 року через неявку представника залученої страхової компанії. Ухвалою від\~21\~жовтня 2022\~року закрито підготовче\~провадження у\~справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання 21.11.2022 року не з`явилися, позивач та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач підтримав позовні вимоги, просить такі задовольнити. Представник відповідача заперечив відносно задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві. Треті особи не забезпечили явки своїх представників, будь-яких заяв, клопотань не подали, про причини неявки не повідомили. Оглянувши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи,\~\~дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2021 року о 15:00 годині по вул.Ст.Бандери, 21, в м.Червоноград Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Kia Sportage» д.р.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, внаслідок якої автомобілю марки «Kia Sportage» д.р.з. [NUMBER] завдано технічні ушкодження. Відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 01.09.2021 року, т.з. «європротокол», водій транспортного засобу марки «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] свою вину у вчиненні ДТП визнав (а.с.5). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Kia Sportage» державний номерний знак [NUMBER] , його власником є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 02.09.2021 року та акту виконаних робіт, складеного 28.09.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Kia Sportage» державний номерний знак [NUMBER] складає 13\~174,85 грн. з ПДВ та 10\~979,04 грн. без урахування складової ПДВ (а.с.11,12). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~ на\~момент ДТП\~була застрахована\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів ПрАТ\~«Страхова компанія\~«Аско ДС» (Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний») від 16.10.2020\~року №\~АР/0538344\~(строк\~дії з\~17.10.2020\~по 16.10.2021\~року включно) з лімітом за шкоду майну 130 000 грн., франшиза 0 грн. (а.с.6). Згідно з положеннями ч.ч.1, 2\~ст.1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК Українита 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у\~статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень\~статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Так, у деліктному правовідношенні обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів розподіляється між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ), а також право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі за № 147/66/17. Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, наведений висновок Великої Палати Верховного Суду є обов`язковим для застосування. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Аско ДС» (Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний»),\~що підтверджується\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів з\~лімітом відповідальності\~130000\~грн.\~При цьому,\~завдана ДТП\~шкода не\~перевищує ліміту\~відповідальності за\~полісом ПрАТ\~«Страхова компанія\~«Аско ДС» від 16.10.2020 року № АР/0538344, з врахуванням нульової франшизи. Таким чином, належним відповідачем в частині стягнення відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, який пошкоджено ДТП є страховик ПрАТ «Страхова компанія «Аско ДС». Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову, є обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи. Такий висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема і від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (пункт 43) та від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218/18 (пункт 24). Суд встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, відмовляє в позові до такого відповідача, що також синхронізується з постановами Великої Палати Верховного Суду зокрема від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31). Під час розгляду справи позивачу роз`яснено його право подати клопотання про заміну неналежного відповідача, однак, у судовому засіданні позивач відмовився від подання відповідного клопотання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 6491,24 грн в повному обсязі. Щодо вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З роз`яснень, наданих в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно п.9 вказаної Постанови при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що позивачем жодним чином не обґрунтовані вищевказані вимоги та розмір моральної шкоди, суд дійшов висновку, що правові та фактичні підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні позову\~\~[PERSON] до [PERSON] , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі. При вирішенні питання судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У зв`язку із відмовою у задоволенні позову в повному обсязі у стягненні понесених судових витрат з відповідача у користь позивача слід відмовити. Оскільки відповідачем документально не доведено факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 5000 грн. (не доведено заявлених складових витрат на таку правову допомогу), то суд вважає за необхідне зменшити їх розмір до 1000 грн.

Outcome: approved