Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1/3746630 від 17.10.2019 у розмірі 36981,26 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 жовтня 2019 року між акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №1/3746630, на виконання умов якого, Банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 28 247,50 грн. строком на 36 місяців, тобто до 16.10.2022, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00% річних та комісійної винагороди у розмірі 2,30 відсотки від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачеві кредитні кошти. На підставі договору відступлення прав вимоги від 16.12.2021 право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим, станом на 11 липня 2022 року має заборгованість у розмірі 36 981,26 грн., яка складається з наступного: 7 212грн. - строкова заборгованість; 12 820,50 грн. прострочена заборгованість; 32,66 грн. нараховані відсотки; 4 028,21 грн. \~ прострочені відсотки; 649,69 грн. комісія; 12 238,20 грн. - прострочена комісія. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року матеріали даної цивільної справи передано за підсудністю на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою\~ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 17 жовтня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і [PERSON] укладено комплексний договір № 1/3746630, відповідно до п.1 якого, Банк надає позичальнику кредит у сумі 28 247,50 грн. строком на 36 місяців - з 17.10.2019 року по 16.10.2022 року (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (п.1.1 Договору), за користуванням кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 15,00% річних (п.1.3.1.Договору) та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту (п.1.3.2. Договору) (а.с.13-14). Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером (а.с.15) Із виписки по рахунку відповідача за період з 17.10.2019 24.01.2022 вбачаються операції з видачі кредиту, внесення коштів на повернення кредиту, погашення заборгованості по кредиту (а.с.19-38). У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість відповідача по договору №1/3746630 від 17.10.2019 станом на 21.12.2021 року становить: 36 981,26 грн., яка складається з наступного: 7 212грн. - строкова заборгованість; 12 820,50 грн. прострочена заборгованість; 32,66 грн. нараховані відсотки; 4 028,21 грн. \~ прострочені відсотки; 649,69 грн. комісія; 12 238,20 грн. - прострочена комісія (а.с.18). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. 16 грудня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №3-2021. Відповідно до п.2.1. Договору Банк відступає Новому кредитору права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору. ТОВ «ФК« Кредит-Капітал» зобов`язання за Договором відступлення прав вимоги виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував належну суму коштів на користь АТ «Креді Агріколь Банк» (а.с.46), за таких обставин, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» починаючи з 21 грудня 2021 року відповідно до Договору відступлення прав вимоги №3-2021 перейшло право за Договором №1/3746630 від 17.10.2019, що укладено між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] (а.с.40-48). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. 04 липня 2022 року позивач направив боржнику досудову вимогу вих.№В2182 щодо дострокового повернення простроченої суми заборгованості в розмірі 36981,26 грн., в якій попередив про стягнення грошових коштів у судовому порядку у разі невиконання даної вимоги (а.с.49). Зі змісту досудової вимоги та розрахунку заборгованості (а.с.18) вбачається, що з 21.12.2021 року розмір заборгованості та її складові не змінилися. Позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових, які зазначено у розрахунку Банку, тобто у розмірі вимоги, який мав первісний кредитор. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved