Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

ТОВ «Вендор-Фінанс» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що ТОВ «Вендор-Фінанс» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою (фінансовою компанією), яка здійснює діяльність з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Між ТОВ «Вендор-Фінанс» далі та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № УЖ01-00379 від 02.04.2019. Згідно з договором позичальник зобов`язувався повернути наданий йому кредит у розмірі 8000 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 1603,73 грн., відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17 % за кожні 30 днів користування (204 % річних). Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 27.03.2020. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 02.04.2019. Позичальником не виконано умови договору, не сплачувалися проценти та не погашався кредит. Оскільки кредит майже не погашався, сума неповерненого тіла кредиту складає 7137,49 грн. Зауважує, що відповідач грубо порушив графік погашення кредиту. Згідно з умовами договору, а також положень Правил надання фінансових ТОВ «Вендор-Фінанс» від 31.01.2018, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день) до дати повного погашення (включаючи цей день). Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється в прогнозованого їх розміру, який зазначено в графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентам, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.09.2021 складає 9322,76 грн. Проценти нараховані до 27.04.2020, оскільки згідно з п. 2.7 договору, разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжити нарахування процентів за користування коштам розмірі, встановленому п. 1.6 договору (17 % за кожні 30 днів користування) аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі, якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає собою право, у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника припинити нарахування процентів за простроченим кредитом. За порушення зобов`язань, згідно з п. 4.2 договору, нараховані штрафні санкції у вигляді 50 грн. штрафу за кожен випадок порушення умов договору. Заборгованість за штрафними санкціями складає 250 грн. Вказує, що всього заборгованість позичальника станом на 01.09.2021 складає 16710,25 грн. Товариство неодноразово попереджало відповідача про необхідність погашення кредиту, зокрема було направлено відповідне повідомлення-претензію № 211 від 21.09.2021, з вимогою невідкладно погасити заборгованість за кредитом та відсоткам, однак позитивного результату не отримано. Одночасно, боржника попереджено про початок дій щодо примусового стягнення заборгованості. На підставі викладеного, представник позивача просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вендор-Фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № УЖ01-00379 від 02.04.2019 в розмірі 16710,25 грн., з яких: 7137,49 грн. кредиту; 9322,76 грн. процентів за період з 02.04.2019 до 27.04.2020; 250 грн. штрафних санкцій, а також стягнути з відповідача на користь товариства судові витрати в розмірі 2270 грн. судового збору. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальні частині позову просив проводити розгляд справи без виклику сторін. Відповідач у судові засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Вендор-Фінанс» є фінансовою установою, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 29.03.2016. 02.04.2019 між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № УЖ01-00379, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 8000 грн., строком на 12 періодів по 30 днів, а саме з 02.04.2019 до 27.03.2020, зі сплатою за користування кредитом 17 % від суми наданого кредиту за кожні 30 днів користування, днем кінцевого терміну повернення кредиту є 27.03.2020. На виконання договору, позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 8000 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 02.04.2019. Відповідно до п. 1.7 договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитора (в т. ч. через термінальну мережу) відповідно до «Графіку внесків за Договором», що є додатком 1 до цього договору, єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів. Згідно з п. 2.5 договору шляхом підписання цього договору сторони погоджують наступну черговість погашення позичальником своїх грошових зобов`язань, які виникають за цим договором та яка нараховується кредитором в наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються штрафні санкції. Відповідно до п. 2.6 договору проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитором на фактичний залишок заборгованості кредитних коштів, відповідно до ставки, про яку вказано в п. 1.6 цього договору. Згідно з п. 2.7 договору у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжувати нарахування процентів за користування коштами у розмірі встановленому п. 1.6 договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника, припинити нарахування процентів за простроченим кредитом. В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного внеску» більше ніж на 1 день від дати, визначеної в графіку внесків за договором, позичальник сплачує штраф у розмірі 50 грн. за кожен факт порушення. Відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 01.09.2021 становить 16710,25 грн., з яких: 7137,49 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9322,76 грн. заборгованість за процентами за період; 250 грн. штраф. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення-претензію за вих. номером 211 від 21.09.2021 з вимогою в трьохденних термін з моменту отримання даного повідомлення погасити заборгованість по кредиту та процентам, що підтверджується копіями даного повідомлення-претензії та фіскального Укрпошти від 22.09.2021. Однак відповідачем жодних заходів щодо погашення заборгованості вжито не було, що і стало причиною звернення представника позивача з даним позовом до суду. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин, зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно з умовами кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним кредитним договором. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надала. Таким чином, враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № УЖ01-00379 від 02.04.2019 в розмірі 16710,25 грн., з яких: 7137,49 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9322,76 грн. заборгованість за процентами за період; 250 грн. штраф, з відповідача на користь позивача відповідно до положень кредитного договору та приписів ст. 526 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2481 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved