Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

1. Описова частина 22.09.2022 [PERSON] та [PERSON] , звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частці за кожним на житловий будинок з господарськими спорудами (погріб під частиною будівлі "п/д", веранда "а-1", сарай-літня кухня "Б-1", убиральня "В- 1") 1968 побудови, що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , 1937 р.н., який помер [INFO] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] \~та [PERSON] обґрунтована тим, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок за померлим [PERSON] їм нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на будинок в 1/2 частці за кожним. Представник відповідача Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області позовні вимоги визнав. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою від 26.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження(а.с. 22). Ухвалою від 25.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, у Бердичівській державній нотаріальній конторі витребувано матеріали спадкової справи № 548/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с 33). У судове засідання сторони не з`явилися, до суду направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачі позов підтримали, представник відповідача Райгородоцької \~сільської ради\~Воронович С.М.\~ позовні вимоги визнав. У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом На підставі долучених до справи доказів встановлено, що [INFO] у с.Бистрик Бердичівського району Житомирської області помер батько позивачів, [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 9, 10, 11). З матеріалів спадкової справи № 548/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину є його діти: [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (а.с. 43-62). Постановами №№ 3312/02-31, 3313/02-31 від 23.12.2015 державний нотаріус відмовив [PERSON] та [PERSON] у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом в 1/2 частці кожному на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність у правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 12, 13). На вказане будинковолодіння станом на 07.11.2022 виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок побудований 1968 році (а.с. 64-68). З довідки виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 776 від 10.08.2022 вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені (а.с. 15). З виписки з погосподарської книги вих.№ 292 від 11.08.2022 виданої Райгородоцькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області вбачається, що номер об`єкта ПГО 158-1 по господарської книги № 3 відкритий на померлого [PERSON] . Земельна ділянка площею 0, 30 га на якій розташований за адресою: [ADDRESS] не приватизована та відноситься до земельного фонду сільської ради, з яких: 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд(присадибна ділянка), 0, 05 га для ведення особистого селянського господарства(а.с. 14). Відповідно до довідок №№ 991, 992 від 04.11.2022, №№ 1122, 1123, 1124 від 02.12.2015, № 1080 від 08.12.2011 виданих виконкомом Бистрицької сільської ради, [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний житловий будинок значився за померлим [PERSON] . Правовстановлюючі документи не виготовлялися. Земельна ділянка площею 0, 15 га на якій розташований за адресою: [ADDRESS] не приватизована та відноситься до земельного фонду Бистрицької сільської ради. На день смерті [PERSON] та протягом шести місяців після його смерті разом з ним у будинку [ADDRESS] були зареєстровані та проживали його діти [PERSON] та [PERSON] (а.с. 58, 59). Норми права, які застосовані судом Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями першої черги є діти померлого (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За положеннями частини 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Оцінка аргументів сторін, висновки суду Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки. На час завершення будівництва спірного будинку, а це 1968 рік чинним законодавством не передбачалося набуття права власності за особою саме після державної реєстрації. Тому, оскільки позивачі, які є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] позбавлені можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права, а судом встановлено, що це будинковолодіння згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] , за позивачами слід визнати право власності в 1/2 частці за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (веранда "а", ганок "а1", сарай-літня кухня "Б", погріб "б", вбиральна "В"), що розташовані за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved