Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

В вересні 2022 року позивачка звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06.09.2019 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося одразу. Непорозуміння один одного та зловживання відповідачем спиртними напоями і вчинення домашнього насильства призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З липня 2022 року сторони як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто припинили шлюбні стосунки. Шлюб між ними існує лише формально. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивачка просила шлюб розірвати. 30.09.2022 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 21.11.2022 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 06.09.2019 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №66 від 06.09.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 06.09.2019 року (а.с.4). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2019 року (а.с.5) .\~\~ \~ \~ \~ Письмові доводи\~позивачки,\~що видно\~з тексту\~позовної заяви,\~вказують на\~те,\~що \~у зв`язку\~з погіршенням\~взаємовідносин,\~ сторони\~з липня\~2022\~року остаточно\~припинили шлюбні\~відносини та\~проживають окремо.\~Тому наполягання\~позивачки на\~розірванні шлюбу\~базується на\~неможливості подальшого\~спільного життя\~і збереження\~сім`ї.\~Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки\~про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », що є її правом. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved