Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2019 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Спільне подружнє життя [PERSON] з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини. На даний час шлюб існує виключно формально та його збереження є неможливими. Тому [PERSON] просить розірвати шлюб. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач направила до суду заяву, в якій вказала, що наполягає на задоволенні позову та просить розглянути цивільну справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.28,32). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.20-21). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 17 жовтня 2019 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2601 (а.с.8). Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» СК України. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В прохальній частині позовної заяви позивач просила суд не покладати на відповідача понесені нею судові витрати, а тому в цій частині суд не вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved