Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд з уточненим в подальшому позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2018 стягнуто із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33% від усіх видів доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 09.11.2018 і досягнення дітьми повноліття. Після припинення спільного проживання з відповідачем, вона матеріально утримує дітей, відповідач за цей час бачився із дітьми декілька разів, оскільки він проживає за кордоном, не бере жодної участі у їх вихованні та догляді за ними. Їй достеменно відомо, що відповідач перебуває у Франції, де він у травні 2017 року підписав контракт на службу у « [PERSON] ». Відповідно, до інформації, оприлюдненої на офіційному сайті «Легіону» початкова заробітна плата складає 1280 євро на місяць, окрім цього до заробітної плати додаються винагороди за проходження навчання, місії в інших країнах, премії. Вважає, що відповідач приховує свої справжні доходи. Відповідач аліменти на утримання інших дітей не сплачує, стягнень по виконавчим документам не проводиться, в іншому шлюбі після розлучення із позивачем не перебуває, інших дітей, непрацездатних батьків не має, а тому може сплачувати аліменти на їх спільних дітей у більшому розмірі. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.07.2019 по справі № 645/5783/16-ц. Оскільки відповідач працює за кордоном, вважає, що до спірних правовідносин за аналогією права підлягають застосуванню положення статті 195 СК України, за якою «заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном» та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що еквівалентна 33% від зазначеної на офіційному сайті «Легіону» заробітної плати, а саме 1280 євро х 33% = 420 євро щомісяця, що підлягає сплаті у гривнях та визначається за офіційним курсом валюти на день платежу. Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 04.05.2020 курс євро до гривні складає 29,29 грн. за 1 євро. Таким чином, розмір аліментів становить 420 євро х 29,29 грн.= 12301,80 грн. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 12302 гривні, щомісяця з урахуванням індексу інфляції, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Русакова Г.С. від 20.03.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.04.2020, а також витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 07.04.2020 витребувано докази по справі. У зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 16.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи. Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М. Ухвалою судді [PERSON] вище вказану справу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання на 29.04.2020. 04.05.2020 позивачем до суду подано заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалами суду від 18.05.2020, 17.12.2020 витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 09.03.2021 задоволено клопотання представника позивача про звернення до компетентних органів із судовим дорученням, вирішено звернутися до Центрального (компетентного) органу Французької Республіки з проханням провести певні процесуальні дії, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 20.09.2021 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 26.10.2021 вирішено звернутися з судовим дорученням про надання правової допомоги до Центрального (компетентного) органу Французької Республіки з проханням провести певні процесуальні дії, провадження у справі зупинено. 27.09.2022 на адресу суду від Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) надійшли документи, складені за результатами виконання судового доручення, у зв`язку з чим провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 19.10.2022. У судове засідання представник позивача адвокат Хорошун О.В. не з`явилася, подала до суду письмову заяву, відповідно до якої уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 12302 гривні щомісяця з урахуванням індексу інфляції, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Розгляд справи просила провести на підставі наявних доказів, з врахуванням матеріалів, які надійшли на виконання судового доручення суду з Республіки Франція (а.с.154 т.2). Представник відповідача адвокат Бовшик М.Ю. у судове засідання не з`явився, скерував до суду письмове пояснення, відповідно до якого позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Зазначив, що позивач звернувся до суду з позовом про збільшення розміру аліментів шляхом зміни їх способу стягнення, при цьому керується положеннями ст. 195 СК України, які не підлягають застосуванню у даній справі, оскільки дана норма регулює визначення заборгованості за аліментами. Вважає, що у позивача відсутні підстави, передбачені ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, у зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка посилалася на факт служби відповідача [PERSON] в «Легіоні, про що було зазначено в судовому рішенні №697/2430/18 від 06.12.2018. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що тих коштів, які сплачував відповідач не вистачає на утримання їх дітей. Понесені позивачем судові витрати на послуги перекладача не підтверджені належними доказами, витрати на правничу допомогу є завищеними. Крім того, відповідач має на утриманні ще одну дитину. Не заперечує щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільних дітей у розмірі 5488,00 грн. на двох дітей, тобто по прожитковому розміру на кожну дитину з врахуванням того, що і сама мама дітей буде приймати участь в їх утриманні. Розгляд справи просив провести за відсутності представника позивача. Після ухвалення судового рішення суду буде надано розрахунок понесених відповідачем судових витрат (а.с.163-165 т.2). Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/2430/18 від 06.12.2018 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 33% від усіх видів його доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.11.2018 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.166 т.2). На виконанні у Канівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист №697/2430/18 від 26.12.2018, виданий Канівським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення аліментів з [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частина від всіх його доходів, починаючи з 09.11.2018, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується довідкою начальника відділу ДВС №12440 від 10.03.2020 (а.с.7 т.1). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №579899187 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вбачається, що станом на 01.03.2020 заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Розмір аліментів розраховано виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості (а.с.8 т.1). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №579899187, вбачається, що станом на вересень місяць 2022 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 12784,02 грн. Розмір аліментів розраховано виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Щомісячний розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача відповідно до розрахунку державного виконавця з 01.03.2022 становить 4472,33 грн. на двох дітей (а.с.122 т.12). Відповідно до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України №0.184-10109/0/15-20-Вих від 31.03.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] (серія паспорта [NUMBER] ) перетнув кордон України, а саме: 18.02.2020 в`їхав, та 03.03.2020 виїхав з України, відповідно напрямок Бове-Київ та Київ-Бове (а.с.39 т.1). За результатами виконання доручення Канівського міськрайонного суду Черкаської області про витребування документів відносно [PERSON] , 27.09.2022 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду надійшов пакет документів (а.с.1-100 т.2). Представником позивача адвокатом Хорошун О.В. 24.10.2022 скеровано до суду належним чином завірений переклад частини документів, які надійшли з Республіки Франція (а.с.123-144 т.2). Так, згідно повідомлення Відділення Кальві Відділу прямих податків Шмен де Сантропе Центру Державних фінансів Республіки Франція № 3602-008682-022800 від 07.07.2021 про податок на прибуток за 2020 рік, складеного у 2021 році вбачається, що оподатковуваний дохід [PERSON] , що використовується для розрахунків складав 20045 євро. Розмір його заробітної плати у 2020 році склав 25606 євро, з них: знижка 10% або фактичні витрати складають 2561 євро; заробітна плата, пенсія, рента 23045 євро. Валовий прибуток 23045 євро. Витрати, на які зменшується загальний прибуток 3000 євро аліменти. Оподаткований прибуток 20045 євро. Згідно повідомлення Відділення Центру державних фінансів Головного управління державних фінансів Республіки Франція №22 В2 7047749 82 від 22.04.2022 про податок на прибуток за 2021 рік, вбачається, що оподатковуваний дохід [PERSON] , що використовується для розрахунків складав 17091 євро. Розмір його заробітної плати у 2021 році склав 24546 євро, з них: знижка 10% або фактичні витрати складають 2455 євро; заробітна плата, пенсія, рента 22091 євро. Валовий прибуток 22091 євро. Витрати, на які зменшується загальний прибуток 5000 євро аліменти. Оподаткований прибуток 17091 євро. Відповідно до постанови Командуючого Іноземним легіоном про виключення зі списків військової частини при закінченні терміну дії контракту №3720050 від 11.04.2022, вбачається, що термін дії контракту [PERSON] , рядового, що служить в сухопутних військах в якості громадянина іноземної держави, спливає, а тому останній має бути виключений зі списків військової частини 29 травня 2022 року із наданням прав щодо отримання пенсії відповідно до Кодексу законів про пенсійне забезпечення цивільних та військовослужбовців. Переклад вище вказаних затребуваних документів з французької мови на українську мову здійснено перекладачем [PERSON] та посвідчено 14.10.2022 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., зареєстровано в реєстрі за №2834. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, конструкція ч.1 ст. 192 СК передбачає альтернативні підстави для зміни розмірів аліментів: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, в інших випадках. Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому, з аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачем [PERSON] фактично заявлено вимоги про зміну способу їх стягнення (з частки заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму). Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Згідно з частиною третьою вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що відповідач [PERSON] у період починаючи з 29.05.2017 по 29.05.2022 перебував на контрактній службі в Іноземному легіоні, що зокрема підтверджується постановою Командуючого Іноземним легіоном про виключення зі списків військової частини при закінченні терміну дії контракту №3720050 від 11.04.2022, та відомостями, які містяться у належним чином завіреному перекладі протоколу від 31.09.2022 (а.с.131,132 т.2). Таким чином, очевидно поза розумним сумнівом, що у вище вказаний період часу (з 29.05.2017 по 29.05.2022) відповідач [PERSON] мав більший дохід (за відомостями, зокрема, з Відділення Центру державних фінансів Головного управління державних фінансів Республіки Франція), ніж розмір середньої заробітної плати працівника по м. Каневу, з якого державним виконавцем здійснено розрахунок розміру аліментів, що підлягав до стягнення з відповідача на користь [PERSON] . При цьому судом встановлено, що термін дії контракту відповідача [PERSON] щодо його служби рядовим в сухопутних військах в якості громадянина іноземної держави в Іноземному Легіоні сплив 29.05.2022, а тому відповідача виключено зі списків військової частини із наданням прав щодо отримання пенсії відповідно до Кодексу законів про пенсійне забезпечення цивільних та військовослужбовців. Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тобто, в даному випадку, законодавець визначив, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, присуджені за рішенням суду аліменти стягуються від дня пред`явлення позову. В той же час, чинний Сімейний кодекс України не визначає день пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів до суду як початок стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення. Системний аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення можливе лише починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів. Також суд враховує, що згідно з абз.4 п.23Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. З наданих представником позивача документів на виконання судового доручення про надання правової допомоги, що надійшли від компетентного органу Французької Республіки, встановити місце роботи та відповідно розмір заробітної плати відповідача [PERSON] у період після 29.07.2022 та станом на день розгляду справи не виявляється можливим. Звертаючись до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення позивач просила застосувати до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові № 645/5783/16-ц від 24.07.2019, відповідно до якого «заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном». Вказана правова позиція не може бути застосована в даному випадку, оскільки регулює правові відносини, що складися між сторонами у разі наявності заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), натомість предметом розгляду даної справи є фактично зміна способу стягнення присуджених до стягнення аліментів. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що у позовній заяві позивачем зазначено та наведено обґрунтування заявленого до стягнення розміру аліментів у розмірі 12302 грн. виходячи з того, що даний розмір відповідає 33% офіційної заробітної плати, зазначеної на офіційному сайті «Легіону» та відповідає розміру присуджених до стягнення з відповідача аліментів за судовим рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/2430/18 від 06.12.2018. Таким чином, заявлений позивачем розмір аліментів до стягнення 12302 грн., на думку позивача, є тотожним з розміром аліментів, що присуджено до стягнення за судовим рішенням (33% від доходу), про що надано відповідний розрахунок: 1280 євро х 33% = 420 євро щомісяця, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 04.05.2020 становить 12301,80 грн. (420 євро х 29,29 грн., де 29,29 грн. є офіційним курсом євро до гривні). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обов`язок стягнення з боржника аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом та визначення суми заборгованості із сплати аліментів лежить на виконавцю. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану чи стану здоров`я, про зміну сімейного стану, інших доказів на обґрунтування необхідності збільшення розміру раніше присуджених аліментів у відповідності до вимог чинного законодавства, - позивач суду не надала. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, беручи до уваги відсутність належних доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача, зокрема на період розгляду справи, суд приходить до висновку, що присуджений до стягнення з відповідача [PERSON] розмір аліментів за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/2430/18 від 06.12.2018 - 33 % від усіх видів його доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.11.2018 і до досягнення дітьми повноліття, буде відповідати як інтересам сторін по справі, так і вимогам розумності і справедливості та їх розмір буде необхідним та достатнім та співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. З огляду на викладене та оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів не підлягає до задоволення. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed