Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

У травні 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь: заборгованість за розпискою у розмірі станом на 14 травня 2021 року 41\~430 грн 00 коп.; суму 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 3\~725 грн 70 коп.; судові витрати у справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин, позивач просить справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду не заперечує. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 15 травня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, у простій письмовій формі був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 1500 доларів США. Зазначене підтверджується оригіналом розписки, наявним у матеріалах справи. Зазначену суму відповідач зобов`язався повернути до 30 травня 2018 року. Дотепер, відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, суму заборгованості не повернув. Статтею 1047 ЦК України\~визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга\~статті 1047 ЦК України). За приписами частини другої\~статті 1048 ЦК України\~договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і непов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 1049 ЦК України). З аналізу наведених норм слідує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, слід з`ясувати справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа. При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями\~статті 545 ЦК України\~свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. Під час розгляду цієї справи позивачем до суду надано оригінал розписки, зі змісту якої слідує, що відповідач [PERSON] отримав у позивача 1500 дол. США та зобов`язався повернути до 30 травня 2018 року. Зазначене у розписці дає можливість дійти висновку, що відповідач отримав від позивача кошти у означеній сумі. Так, відповідно ч. 2\~ст. 1049 ЦК України\~якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Доказів того, що відповідач виконав взяте на себе зобов`язання та повернув позивачу кошти, відсутні. Зазначене підтверджується і тим, що оригінал розписки відповідача знаходиться у позивача. За такого, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 1500 доларів США, що на момент звернення до суду із цим позовом позивачем у гривневому еквіваленті становить 41 430 грн 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір відсотків, нарахованих на рівні облікової ставки Національного банку України становить 3\~728 грн 70 коп. Відповідач будь-яких заперечень стосовно наведеного позивачем розрахунку не надав. Отже враховуючи те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув суму позики у розмірі 1500 доларів США з нього на користь позивача слід стягнути відсотки в сумі 3\~728 грн 70 коп. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до приписів\~статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп. На думку суду така сума є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних представником робіт. Також на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved