Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

20.09.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] та просила постановити рішення, який зняти арешт з ј частини квартири [ADDRESS] , накладений в межах кримінальної справи № 160176/11 слідчим СВ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області згідно постанови про накладення арешту на майно обвинуваченого від 19.07.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 1140347, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що ј частини квартири [ADDRESS] на праві власності належить її сину [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на дану частину квартири зареєстроване обтяження в межах кримінальної справи № 160176/11, згідно постанови про накладення арешту на майно обвинуваченого від 19.07.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 1140347, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора. Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2013 року у справі № 0616/4965/11 застосовано до її сина [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом нагляду. Питання щодо майна, на яке накладено арешт, не вирішено. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.02.2014 року у справі № 285/5720/13-ц визнано її сина [PERSON] недієздатним та встановлено над ним опіку, призначивши її його опікуном. Зазначає, що на сьогоднішній день права власності на дану частину квартири порушені, так як накладений арешт чинить перешкоди щодо розпорядження майном. Оскільки рішення по кримінальній справі відносно сина винесено, однак арешт з майна не знято, тому з метою захисту прав власності вона звернулася до суду з даним позовом. 23.09.2022 року у справі відкрито провадження, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено учасникам справи строки вчинення процесуальних дій. 21.10.2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обгрунтування відзиву вказував, що постанова про накладення арешту на спірне майно винесена слідчим СВ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області, а тому ГУНП в Житомирської області не може бути стороною у справі. Також зазначив, що скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальними процесуальним законом. 08.11.2022 року позивачем подано до суду відповідь на відзив. 20.10.2022 року підготовче судове засідання у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. 21.11.2022 року у судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося. З`ясувавши обставини, на які вказують учасники справи посилаючись на підставу своїх вимог та заперечень викладених у змісті позовної заяви, відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить наступного. Встановлено, що ј частини квартири [ADDRESS] на праві власності належить, у тому ж числі, [PERSON] , що слідує із дубліката Свідоцтва про право власності на житло (а.а.14,15). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на дану частину квартири зареєстроване обтяження в межах кримінальної справи № 160176/11, згідно постанови про накладення арешту на майно обвинуваченого від 19.07.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 1140347, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора (а.с.10,19-20,21). Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2013 року у справі № 0616/4965/11 застосовано до [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом нагляду (а.с.11-13). Питання щодо майна, на яке накладено арешт, не вирішено. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.02.2014 року у справі № 285/5720/13-ц визнано [PERSON] недієздатним та встановлено над ним опіку, призначивши позивача [PERSON] , його матір, опікуном над ним (а.с.9-10). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначала, що на сьогоднішній день права власності [PERSON] на дану частину квартири порушені, так як накладений арешт чинить перешкоди щодо розпорядження майном. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, враховуючи те, що права власності [PERSON] тривалий час порушені внаслідок накладення арешту на майно та те, що питання про зняття арешту не вирішене під час винесення кінцевого рішення у кримінальній справі щодо [PERSON] , внаслідок чого опікун в його інтересах позбавлена змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном, суд приходить до переконання, що права [PERSON] підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з майна. При цьому, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 30.06.2020 року у праві № 727/2878/19, яка вважає, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Разом з тим, суд відхиляє аргументи представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони спростовуються позицією Великої Палати Верховного Суду у вище зазначеній постанові. Також, з врахуванням позиції позивача, викладеної у змісті позовних вимог, суд не стягує з відповідачів понесені судові витрати позивачем під час звернення до суду з даним позовом.

Outcome: approved