Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ Служба\~у справах\~дітей Клеванської\~селищної ради про визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 03 листопада 2007 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року шлюб між сторонами розірвано і після розлучення, за домовленістю сторін, дочка постійно проживала і на даний час постійно проживає зі позивачем у [ADDRESS] . Позивач повністю опікується інтересами та потребами дочки, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за її розвитком та здоров`ям. Вказує, що ніколи не перешкоджав і не має наміру перешкоджати у подальшому спілкуванню матері з дитиною. На даний час мати дитини повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не допомагає матеріально, не цікавиться життям, здоров`ям та навчанням дочки. Усіма питаннями щодо виховання дитини вирішує позивач із своєю мамою. Також вказує, що оскільки весь час дитина проживала з позивачем, то вона прив`язана до нього, а по досягненню віку 10 років дитина може бути не лише вислуханою, але і брати активну участь у вирішенні питання своєї долі, зокрема, у визначенні її місця проживання. На цій підставі вважає за доцільне вирішити питання про встановлення місця проживання дитини саме з позивачем. Позивач не має намір розлучити матір з дочкою і у разі визначення місця проживання дитини з позивачем, відповідач не буде обмежена у своєму праві на спілкування з донькою, турбуватися про неї та приймати участь у її вихованні. На даний час позивачем створені якнайкращі умови для дитини і останній вважає за доцільне залишити дочку на його утриманні та вихованні. Просить визначити місце проживання малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за місцем його проживання за адресою [ADDRESS] та стягнути судові витрати на користь позивача. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 22.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено сторони. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У заяві вказала, що спорів щодо місця проживання дитини у сторін не виникало, через війну в Україні відповідач виїхала з країни та проживає у Греції, дитина з Греції повернулась в Україну, вважає, що на період її відсутності буде краще, якщо дитина проживатиме з батьком, повністю визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Клеванської селищної ради, не забезпечила явку представника в судове засідання. При цьому суд враховує, що відсутність представника органу опіки та піклування не є перешкодою у розгляді справи, оскільки відповідний висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини суду надано. Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.01.2010 Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис про народження №1. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року у справі №564/2512/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03 листопада 2007 року виконавчим комітетом Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис про шлюб №25. Із характеристики з місця роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕК Україна», [PERSON] працює верстатником деревообробних верстатів заводу з 05 листопада 2021 року, за період роботи зауважень по роботі не мав, до роботи відноситься добросовісно, доведені завдання виконує вчасно. Із довідки №963, виданої 01.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕК Україна», [PERSON] отримує заробітну плату за лютий -липень 2022 року у загальному розмірі 55619,27 грн. Із характеристики, виданої Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області 01.09.2022 за №61/01-13, [PERSON] за місцем проживання характеризується добре, виховує неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , працює, спиртними напоями не зловживає, скарг та компрометуючих матеріалів на останнього в селищну раду не надходило. Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації разом з батьком за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 01.09.2022 №2088, виданою Відділом «Центра надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області. Вказану обставину також підтверджують громадяни [PERSON] та [PERSON] у письмових заявах від 09.10.2017, які посвідчені секретарем виконавчого комітету Оржівської селищної ради. Крім того, вказану обставину підтверджує акт обстеження житлово-побутових умов, складений представниками служби у справах дітей Клеванської селищної ради 05.09.2022 і з якого вбачається, що за місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , санітарно-гігієнічні умови задовільні, дитина має окрему кімнату, де створені умови для повноцінного відпочинку, сну і навчання. Квартира, у якій проживає малолітня [PERSON] , [INFO] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.12.1997, виданим Акціонерним товариством «Оржівський деревообробний комбінат». Із наданої Оржівським ліцеєм 01.09.2022 за №04-31/382 характеристики здобувача освіти 6-Б класу Оржівського ліцею [PERSON] , 2009 року народження, дитина має хороший фізичний та розумовий розвиток, характеризується практичністю та доброзичливістю, проживає з татом та бабусею, які приділяють належну увагу вихованню та розвитку дитини. Має необхідне для навчання. 17 листопада 2022 року органом опіки та піклування Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області надано висновок за №183 щодо визначення місця проживання дитини, відповідно до якого органі опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 17 листопада 2022 №183. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу\~України,\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] і шлюб між якими розірвано, проживає разом зі батьком [PERSON] у [ADDRESS] . При цьому, дитина має окрему кімнату у квартирі, де створені всі умови для її відпочинку, сну та навчання, дитина забезпечена усім необхідним для навчання, умови проживання задовільні. Більше того, малолітня [PERSON] , як учениця 6-Б класу Оржівського ліцею, має хороший фізичний та розумовий розвиток, характеризується практичністю та доброзичливістю і належну увагу вихованню та розвитку дитини приділяють тато з бабусею. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за межами України, позивач не чинить перешкод останній в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною і не має наміру обмежувати права матері щодо дитини, а відповідач [PERSON] у своїй заяві вказує, що спорів щодо місця проживання дитини у сторін не виникало. Більше того, відповідач [PERSON] у поданій до суду заяві вказує, що на період її відсутності буде краще, якщо дитина проживатиме з батьком та повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти задоволення позову. Суд також враховує, що за висновком органу опіки та піклування від 17 листопада 2022 року №183, який наданий в інтересах дитини, доцільно визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Із самого висновку також вбачається, що батько дитини створив усі відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку дочки. При цьому, вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог, суд керується статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, яка визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відтак, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, яка проживає з батьком та враховуючи, що саме батько [PERSON] займається вихованням та утриманням дитини і створив усі умови для її повноцінного та гармонійного розвитку, суд дійшов переконливого висновку, що слід визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком за адресою [ADDRESS] , що відповідатиме інтересам дитини. При цьому, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси третіх осіб. Враховуючи викладене,\~позов [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем сплачено 992,40 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією від 03.09.2022 №43. Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 496,20 грн., а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved