Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

30.06.2022 позивач [PERSON] звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до відповідача Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в розмірі 3,94 умовних кадастрових гектари на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП «Суворова». Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки вступив в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців (ст. 549 ЦК УРСР). Прийнявши спадщину, [PERSON] за життя її не оформив. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло: право на земельну частку (пай) в розмірі 3,94 умовних кадастрових гектари на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП «Суворова» і яке він прийняв у спадок після смерті [PERSON] ; земельна ділянка площею 3.6370 га. кадастровий номер 0522287500:04:000:0088, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, оскільки звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Прийнявши спадщину, позивач не може її оформити, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на одну земельну ділянку були втрачені, а на іншу були взагалі відсутні так як [PERSON] за життя зумів лише прийняти спадок, а не оформити. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів оформити спадщину є неможливим. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 05.07.2022 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також було витребувано докази по даній справі. Ухвалою суду від 04.08.2022 змінено предмет позову у даній справі, підготовче судове засідання було відкладено на іншу дату. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач не з`явилась, про що зазначила у прохальній частині позовної заяви, просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. З огляду\~на те,\~ що в \~підготовче судове \~засідання сторони \~не з`явились, суд вважає,\~що за\~результатами підготовчого\~провадження можливо\~ухвалити рішення,\~тому розгляд\~справи проводить\~у даному\~судовому засіданні,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як зазначено в позові, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 14.08.2018 (а.с. 2). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно інформації, що була отримана судом із нотаріальних установ спадкові справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] не заведені. Як убачається із довідки виданої Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області №09-17-01/58 від 01.06.2022 (а.с. 10) [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , оскільки протягом шести місяців вступив в управління і володіння спадковим майном. Згідно виписки Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, на гр. [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Трощанської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Суворова" згідно сертифікату серії ВН №0254227, що зареєстрований 16.06.1997 за №227. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки вступив в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців (ст. 549 ЦК УРСР). Прийнявши спадщину, [PERSON] за життя її не оформив. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 14.08.2018 (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло: право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари на території Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП «Суворова» і яке він прийняв у спадок після смерті [PERSON] ; земельна ділянка площею 3.6370 га. кадастровий номер 0522287500:04:000:0088, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ВН №09185 від 04.12.2002, виданим на підставі розпорядження №236 Липовецької райдержадміністрації Росошанської сільської Ради народних депутатів від 02.10.2002 (а.с. 9), а також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.08.2018 (а.с. 7-8). Факт родинних відносин спадкодавців [PERSON] та [PERSON] з позивачем підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] з якого слідує, що в графі батько вказано " [PERSON] ", а в графі мати " [PERSON] " (а.с. 13). Також, зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.12.1993 слідує, що позивач після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на " [PERSON] " (а.с. 12). Згідно з довідки органу місцевого самоврядування (а.с. 41) слідує, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , оскільки протягом шести місяців вступила в управління і володіння майном. Відповідно до довідки про склад сім`ї померлого [PERSON] (а.с. 42) слідує, що склад сім`ї останнього був слідуючий: [PERSON] - дружина, яка померла у 1998 році; [PERSON] дочка (позивач по справі). На виконання ухвали суду від 05.07.2022 щодо витребування доказів, 14.07.2022 на адресу суду надійшла копія актового запису про шлюб. Тому, факт родинних відносин між спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією актового запису про одруження №5 від 15.01.1963, складений виконавчим комітетом Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів оформити спадщину є неможливим. За встановлених судом обставин позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові п рава в нотаріальному порядку на земельну ділянку та земельну частку (пай), що увійшли до складу спадкової маси. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Суд зауважує, що до дня набрання чинності ЦК України - 01.01.2004, за ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР передбачалася можливість для спадкоємців прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, якщо зазначені дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1221 ЦК України). Спадкоємець, який спільно проживав із спадкодавцем на час смерті останього, вважається таким, що спадщину фактично прийняв (ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно аналізуючи дійсні обставини та їх підтвердження доказами, слід зазначити, що спадщину після смерті батька позивач прийняв. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності по спадкуванню за законом на земельну ділянку, а також визнання права на земельну частку, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved