Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

06.07.2022 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «ФТИЗІАТРІЯ» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач, КНП «ФТИЗІАТРІЯ») про визнання протиправним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №15 від 24.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів на період дії воєнного стану на території України» в частині призупинення дії трудового договору із [PERSON] , зобов`язати відповідача поновити дію трудового договору з позивачкою шляхом допуску її до роботи на посаді лікаря фтизіатра дитячої амбулаторної частини Дарницького підрозділу КНП «ФТИЗІАТРІЯ» ВО КМР (КМДА) та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка з 22.03.2021 і на даний час працює на посаді сестри медичної Дарницького підрозділу КНП «ФТИЗІАТРІЯ» ВО КМР (КМДА). 24 лютого 2022 року почалася повномасштабна війна Росії проти України. [PERSON] із сім`єю проживає в м. Києві в районі підприємств критичної інфраструктури (Дарницький вокзал, Дарницька ТЕЦ). Дані об`єкти в будь-який момент могли стати ціллю бомбардувань. У будинку, де проживає позивач з сім`єю, немає безпечних місць для укриття від бомбардування. Оскільки позивач та її сім`я перебували у великій небезпеці ними було прийнято рішення переїхати до більш безпечного місця - Чернівецької області, с. Білоусівка. Позивач повідомила керівництво КНП «ФТИЗІАТРІЯ» про своє місце перебування та про неможливість повернутися до міста Києва. 17.03.2022 засобом електронного зв`язку, а саме додатком до дзвінків Viber, позивач зв`язався з керівництвом відповідача щодо оформлення відпустки, проте їй було відмовлено. Водночас, 29.03.2022 засобом електронного зв`язку відповідачем було повідомлено позивача, що з 25.03.2022, договір із нею, а також іншими медичними працівниками КНП «ФТИЗІАТРІЯ» було призупинено згідно Наказу КНП «ФТИЗІАТРІЯ» №15 від 24.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів на період дії воєнного стану на території України». Як вбачається з положень ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» обов`язковою умовою для призупинення дії трудового договору є не лише військова агресія проти України, а також абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи. Тобто, наказ про призупинення дії трудового договору має містити підставу (заява працівника) або причини неможливості надання роботи роботодавцем працівнику (бойові дії, перебування у зоні бойових дій, пошкодження виробничих потужностей/офісу, відсутність замовлень, зупинка виробництва тощо). Однак, наказ не містить жодних посилань на обставини щодо неможливості КНП «ФТИЗІАТРІЯ» забезпечити медпрацівників, з якими зупиняється дія трудового договору, в тому числі і позивача, роботою та/або неможливість відповідних медпрацівників виконувати відповідну роботу. Позивачка зазначає, що викладені вище факти спростовують обставини щодо неможливість надання роботодавцем відповідної роботи позивачу та неможливість виконання її працівником - позивачем. 01.04.2022 позивач засобом електронного зв`язку надіслала відповідачу заяву про поновлення трудового договору з 25.04.2022, проте до цього часу заява не розглянута. Крім того, наказ не містить умов оплати праці та механізм її компенсації. Позивач вважає, що оспорюваний наказ є протиправним, оскільки в ньому відсутні належні правові підстави застосування роботодавцем положень статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» щодо призупинення дії трудового договору з позивачем, а саме: неможливість надання роботодавцем та неможливість виконання працівником відповідної роботи. Обставини неможливості надання роботодавцем відповідної роботи та виконання її працівником, спростовуються самим характером виконуваної позивачем роботи за фахом, а саме: надання медичних послуг пацієнтам-хворим на туберкульоз дітям, які продовжують лікування у КНП «ФТИЗІАТРІЯ». Позивачка зазначає, що з моменту прийняття даного наказу не отримує заробітної плати. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 233, ч. 2 ст. 235 КЗпП України КЗпП України позивачка просила суд стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 09.08.2022 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 08.09.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набув чинності 24 березня 2022 року. Дана норма Закону не містить жодних обмежень щодо категорії працівників, з якими можна призупинити дію трудового договору. Таким чином, можливо призупинити дію договору із вразливими категоріями працівників. Призупинення - це не звільнення та/або відсторонення від роботи, воно не припиняє трудових відносин. Положення Закону №2136-ІХ, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Відповідно до структури підприємства, затвердженої наказом відповідача №13/3 від 28.02.2022 «Про внесення змін у штатний розпис КНП «ФТИЗІАТРІЯ», відповідач має три структурних підрозділи, а саме Гостомельський підрозділ, Дарницький підрозділ, де працює позивачка, та Оболонський підрозділ. 24.02.2022 року відповідач на виконання наказу МОЗ України від 24.02.2022 №374 «Про затвердження Тимчасових заходів у закладах охорони здоров`я з метою забезпечення їх готовності для надання медичної допомоги постраждалим внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» видав наказ №13 «Про забезпечення безперервності надання медичної допомоги», згідно якого, зокрема, тимчасово припинено планову госпіталізацію пацієнтів до стаціонарних відділень КНП «ФТИЗІАТРІЯ» та призупинено роботу Оболонського підрозділу КНП «ФТИЗІАТРІЯ». 05.03.2022 відповідачем виданий наказ №53-к «Про персональні списки медичних працівників КНП «ФТИЗІАТРІЯ», згідно якого затверджено персональні списки медпрацівників, які знаходяться за межами міста Києва або України, до яких увійшла й позивачка. Посилається на те, що обставини щодо перебування за межами м.Києва і невиходу на роботу/тимчасового припинення позивачем виконання роботи за укладеним трудовим договором на момент винесення оскаржуваного наказу позивача не заперечує, а навпаки підтверджує. 09.03.2022 відповідачем виданий наказ №54-к «Про облік та табелювання медичних працівників, в період воєнного стану на території України», який визначає організацію обліку та табелювання медичних працівників на підприємстві. Таким чином, адміністрацією підприємства в перші дні ведення воєнного стану вчинялись заходи щодо управління підприємством, що спростовує доводи позивачки, що з 24.02.2022 по 24.03.2022 ніяких наказів щодо організації роботи керівництвом видано не було. Відповідач згідно положень Закону України «Про критичну інфраструктуру» відноситься до об`єктів критичної інфраструктури, які під час введення воєнного стану повинні функціонувати, а їх працівники працювати. Проте, позивачка, даний факт проігнорувала, покинула своє робоче місце та не виходила на роботу довгий час. Всі вище зазначені обставини, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, а також обставини, які могли поставити під загрозу життя чи нормальні умови праці персоналу, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, вимусили відповідача прийняти наказ №15 від 24.03.2022 року «Про призупинення дії трудових договорів на період дії воєнного стану на території України», оскільки на момент прийняття наказу через військову агресією проти України призупинена робота Оболонського та Гостомельського підрозділів, а позивачка не мала змоги виконувати роботу, оскільки виїхала за межі Києва. Закон України №2136-ІХ не містить жодних вимог до такого наказу, а відтак, обов`язок відповідача вказати в оскаржуваному наказі підставу (заяву працівника) або причини неможливості надання роботи відсутній. В пункті 3 оскаржуваного наказу згідно ст. 13 Закону України №2136-ІХ передбачено, що відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України, в порядку та строки, передбачені чинним законодавством. Таким чином, спростовується посилання позивачки, що оскаржуваний наказ не містить умов оплати праці. Не відповідає дійсності посилання позивачки, що вона просила розглянути можливість надання відпустки, проте їй було відмовлено. Жодних доказів на підтвердження цього позивачкою не надано. Також незрозумілою є позиція позивачки про те, що нібито зверталася до відповідача із заявою від 01.04.2022 року поновлення їй дії трудового договору аж з 25.04.2022 року. 20.09.2022 року до суду надійшла відповідь позивача, в якій вона зазначає про те, що спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Лише наявність правової норми , яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою, мають для сторін наступні відповідні наслідки за обставинами, що передбачає така норма права, а саме: неможливість роботодавця надати роботу працівнику. 27.09.2022 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача, у яких він просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на обставини, викладені у відзиві. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи просив розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, повно, об`єктивно і всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] працює у КНП «ФТИЗІАТРІЯ» з 22.03.2021 року на посаді сестри медичної, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до структури підприємства, затвердженої наказом КНП «ФТИЗІАТРІЯ» №13/3 від 28.02.2022 «Про внесення змін у штатний розпис КНП «ФТИЗІАТРІЯ», відповідач має три структурних підрозділи, а саме Гостомельський підрозділ, Дарницький підрозділ, де працює позивачка, та Оболонський підрозділ. 24.02.2022 року КНП «ФТИЗІАТРІЯ» на виконання наказу МОЗ України від 24.02.2022 №374 «Про затвердження Тимчасових заходів у закладах охорони здоров`я з метою забезпечення їх готовності для надання медичної допомоги постраждалим внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» видав наказ №13 «Про забезпечення безперервності надання медичної допомоги», згідно якого, зокрема, тимчасово припинено планову госпіталізацію пацієнтів до стаціонарних відділень КНП «ФТИЗІАТРІЯ» та призупинено роботу Оболонського підрозділу КНП «ФТИЗІАТРІЯ». 05.03.2022 КНП «ФТИЗІАТРІЯ» виданий наказ №53-к «Про персональні списки медичних працівників КНП «ФТИЗІАТРІЯ», згідно якого затверджено персональні списки медпрацівників, які знаходяться за межами міста Києва або України, до яких увійшла й [PERSON] 09.03.2022 КНП «ФТИЗІАТРІЯ» виданий наказ №54-к «Про облік та табелювання медичних працівників, в період воєнного стану на території України», який визначає організацію обліку та табелювання медичних працівників на підприємстві. Відповідно до наказу №15 від 24.03.2022 року «Про призупинення дії трудових договорів на період дії воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією проти України,

Outcome: partial