Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач через свого представника у лютому 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просив стягнути з відповідача на свою користь 104 626,84 грн - заборгованість по сплаті внесків для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території, 9 040,94 грн - інфляційних нарахувань, 8 899,36 грн - 3% річних та судового збору у розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що відповідач є власником квартир [ADDRESS] . З 08.06.2016 на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Однак відповідач за спожиті послуги не сплачує. У зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася вищевказана заборгованість. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року вказаний вище позов задоволено у повному обсязі. 13 липня 2021 року за заявою відповідача [PERSON] ухвалою суду скасовано заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 липня 2020 року по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оазис 4» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні. 08 листопада 2022 року позивач через свого представника подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначив, що з моменту подання позову пройшло вже більше 2 років, тому просив стягнути з відповідача на користь позивача наступну заборгованість, яка станом на 01.11.2022 складає: заборгованість по сплаті внесків для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 283 739,31 грн; 53 371,09 грн - інфляційних нарахувань; 17 391,04 грн - 3% річних; 5 317,52 грн - судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував проти повторного заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання 12.10.2021, 23.11.2021, 09.02.2022, 20.07.2022, 28.09.2022 та 21.11.2022 не з`явився, про день, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, доказів поважності та неможливості неявки на кожне засідання суду не надав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 3 ст. 288 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти повторного заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про повторний заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов з урахуванням збільшення необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачу на праві приватної власності належать квартири [ADDRESS] . З 08.06.2016 на утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку [ADDRESS] , які не спростовані відповідачем. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходяться його квартири. У зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартир [ADDRESS] у нього перед позивачем за період з 01.10.2016 по 01.11.2022 утворилася заборгованість, яка складається з наступного: 283 739,31 грн - заборгованість по сплаті внесків для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території, 53 371,09 грн - інфляційних нарахувань, 17 391,04 грн - 3% річних. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач не виконував своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів на утримання нежитлових приміщень, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 5 317,52 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: approved