Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», в якому просив стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 137369 грн., відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. внаслідок залиття його квартири [ADDRESS] . Зокрема, внаслідок затоплення з вини відповідача квартири позивача в ніч 10.01.2020 по 11.01.2020, майну останнього було завдано шкоди, яку станом на час розгляду справи оцінено експертом у розмірі 129 669 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати у зв`язку із залученням експерта для проведення експертизи у розмірі 4 500 грн. та витрати позивача у зв`язку із залученням ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» щодо мікрологічних випробувань у розмірі 3 200 грн. Таким чином, загальна сума завданої матеріальної шкоди становить 137 369 грн. Крім того, позивач зазначив, що внаслідок залиття квартири йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях та значних хвилюваннях, погіршенні стану здоров`я, яку він оцінює у 50 000 грн. Ухвалою суду від 31 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 67). Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року за клопотанням представника відповідача Єщенка І.О. (а.с. 70) розгляд справи призначено до судового розгляді в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 11 листопада 2020 року (а.с. 95). Крім того, представником відповідача Павлик І. подано відзив на позов (а.с. 74-76), відповідно до якого в силу Закону відповідач не несе відповідальність за залиття квартири позивача з технічного поверху (горища) будинку, оскільки ключі від нього за згодою співвласників будинку знаходяться у консьєржа. Крім того, технічне приміщення, з якого сталось залиття квартири позивача, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є спільною сумісною власність співвласників багатоквартирного будинку, які і повинні нести відповідальність за залиття. 4 листопада 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій він наполягає на задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача (а.с. 99-100). 5 лютого 2021 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 137 369 грн., відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. та додаткові витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом квартири позивача внаслідок її пошкодження через залиття з вини відповідача в сумі 195 318 грн., а всього 382 687 грн. (а.с. 114-115). За клопотанням представника позивача [PERSON] ухвалою суду від 1 листопада 2021 року (а.с. 170) витребувано у ТОВ «Епіцентр К» наступні розрахункові документи із зазначенням призначенням платежу: 1)Номер чека: 15015 Транзакція: 15133 Код транс.: 933911015283 Код авт.: 344152 СУМА 1279.32 грн. 2)Номер чека: 159125 Транзакція: 43523 Код транс.: 019014162989 Код авт.: 108158 СУМА 6665.41 грн. 3)Кнк/021535583 (Каса №29) СУМА 3474.00 грн. 4)Номер чека: 46150 Транзакція: 34006 Код транз.: 000989828347 Код авт.: 528031СУМА 2707.57 грн. 5)Номер чека: 2374 Транзакція: 0 Код транз.: 018382239381 Код авт.: 424138 СУМА 948.98 грн. 6)Ррз/03-0506367 (Каса №44) СУМА 17709.10 грн. 7)Номер чека: 27577, Транзакція: 27667 Код транс.: 006510027944 Код авт.: 247003 Кнк/03-0650743 (Каса №3) сума 1097,40 грн. 8)Кнк/03-06404661 (Каса №19) сума 2083,38 грн. 9)Кнк/03-1627012 ГКаса №131 СУМА 708,40 грн. 10)Номер чека: 9042 Транзакція 9012 Код транз.: 017118009122 Код авт.: 834126 Кнк/031671189 (Каса №2) СУМА 1879.61 грн. Представник позивача [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Згодом до судового засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача Супрун Г.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав, наведених у відзиві. Зокрема, зазначила на відсутність вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» у завданні шкоди позивачу, оскільки згідно з актом ЖЕД «Печерськжитло» від 07.02.2020 залиття належної позивачу квартири [ADDRESS] відбулось в результаті пошкодження мережі гарячого водопостачання на технічному поверсі невідомими особами (відламана частина труби та пошкоджена запірна арматура). Ключі від технічного поверху знаходяться у консьєржа (за згодою співвласників багатоквартирного будинку). Тому позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача. Згодом представник відповідача Кляус Д.О. до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Тому, суд розглянув справу у відсутність представників сторін, враховуючи, що вони надали пояснення в судовому засіданні, а згодом не з`явились до судового засідання. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Івановою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5238 (а.с.9). Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07лютого 2020 року (а.с. 13) під час обстеження квартири [ADDRESS] , представниками ЖЕД «Печерськжитло» виявлено пошкодження стелі підвісної та шпалер стіни коридору, стелі натяжної у ванній кімнаті, шпалер стіни у кімнаті, та стелі водоемульсіонного фарбування у іншій кімнаті, вздуття ламінату та пошкодження балкону. Причиною залиття квартири [ADDRESS] відбулося в результаті пошкодження мережі гарячого водопостачання на технічному поверсі невідомими особами (відламана частина труби та пошкоджена запірна арматура). Ключі від технічного поверху, підвалу знаходяться у консьєржа (за згодою співвласників багатоквартирного будинку). Тому співвласники будинку мають вільний доступ до допоміжних приміщень будинку. Пошкодження даної мережі відбулося в ніч з 10 на 11 січня 2020 року. Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку від 12березня 2020 року (а.с. 27-6) розмір матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] з урахуванням фізичного зносу становить 129 669 грн.. Частиною 3 статті 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є обставини щодо: - факту залиття квартири - особи-завдавача шкоди - причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у вигляді шкоди - вини завдавача шкоди у завданні збитків - розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири Отже, актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)м. Київ від 07лютого 2020 року підтверджується факт виявлення відповідних пошкоджень у квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] обґрунтування розміру завданих матеріальних збитків позивачем надано до суду звіт про оцінку розміру матеріального збитку від 12 березня 2020 року (а.с. 14-22), відповідно до якого розрахунок завданої шкоди майну позивача, оцінено експертом у розмірі 129 669 грн. Крім того, витрати позивача, пов`язані з відновлювальним ремонтом квартири внаслідок її пошкодження через залиття, складаються з витрат на проведення ремонтних робіт за договором від 11.01.2020 та актом виконаних робіт на суму 115 000 грн. (а.с. 118-122), витрат на будівельні матеріали відновлювального ремонту квартири в сумі 39 818 грн. (а.с. 123-133), витрат на виготовлення кухонних меблів, які були зіпсовані внаслідок залиття, згідно з договором на виготовлення меблів № 1708 від 17.08.2020 та актом-приймання виконаних робіт від 02.09.2020 на суму 40 050 грн. (а.с. 134-138). Крім того, позивач поніс витрати у зв`язку із залученням експерта для проведення експертизи у розмірі 4 500 грн. згідно з актом приймання-передачі робіт з незалежної оцінки (а.с. 16-18), витрати позивача у зв`язку із залученням ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» щодо мікрологічних випробувань у розмірі 3 200 грн. згідно з рахунком-фактурою № СФ-0000151 від 01.07.2020 та заявки на проведення випробувань від 22.07.2020 (а.с. 19-21) та 50 000 грн. моральної шкоди. Стосовно особи, яка зобов`язана відшкодувати завдану позивачу шкоду, суд звертає увагу на наступне. Звертаючись з даним цивільним позовом до суду, позивач покладається на те, що особою, з вини якої його майну було завдано шкоди, є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07 лютого 2020 року. Однак, як вбачається зі змісту вказаного акту (а.с. 13), даний документ містить опис виявлених працівниками ЖЕД «Печерськжитло» пошкоджень у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить позивачу, а також опис причин залиття. Відповідно до зазначеного акту залиття квартири [ADDRESS] відбулося в результаті пошкодження мережі гарячого водопостачання на технічному поверсі невідомими особами (відламана частина труби та пошкоджена запірна арматура). Ключі від технічного поверху, підвалу знаходяться у консьєржа (за згодою співвласників багатоквартирного будинку). Тому співвласники будинку мають вільний доступ до допоміжних приміщень будинку. Пошкодження даної мережі відбулося в ніч з 10 на 11 січня 2020 року. Будь-яких інших відомостей щодо особи, з вини якої сталося таке затоплення вказаний акт не містить. Відповідно до положень ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14.05.2015 №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № №417-VIII) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 даного Закону Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до вимог ч 1 ст 5 Закону №417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. За ч. 2 ст. 4 вказаного Закону власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з положеннями ст. 7 цього ж Закону співвласники зобов`язані, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку та відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Аналізом вказаних норм вбачається, що обов`язок належного утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, а також відповідальність щодо відшкодування завданої шкоди несуть саме співвласники багатоквартирного будинку. Зважаючи на те, що акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07.02.2020 року не містить будь-яких відомостей щодо особи (осіб), з вини якої (яких) сталося таке затоплення, то відповідальність за спричинену [PERSON] шкоду внаслідок залиття належної йому квартири [ADDRESS] відповідно до вимог чинного законодавства несуть співвласники даного багатоквартирного будинку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в даній цивільній справі позивачем не доведено за допомогою належних засобів доказування того факту, що залиття, яке мало місце в належній йому на праві власності квартирі в ніч з 10 по 11 січня 2020 року мало місце з вини відповідача, оскільки матеріали справи таких доказів не містять. Щодо тверджень представника позивача про те, що факт аварії в ніч з 10.01.2020 на 11.01.2020 о 01.00 годині 11.01.2020 було зроблено заявку про виклик аварійної служби балансоутримувача внаслідок прориву труби на верхньому технічному поверсі, який зафіксовано консьєржем у журналі чергувань (а.с. 22), але внаслідок того, що аварійна служба не проявила швидкого реагування на подану заявку про залиття та прибула лише через годинну після виклику, а тому в її діях є наявність вини щодо залиття квартири слід зазначити наступне. Так, відповідно до вимог п. 11 розділу ІІ Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219 виконавець зобов`язаний протягом однієї доби з дня надходження повідомлення споживача про несправність та/або недоліки в роботі внутрішньобудинкових систем усунути такі порушення. Якщо для усунення несправностей необхідно більше однієї доби, виконавець протягом п`яти днів з дня надходження повідомлення споживача зобов`язаний письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання ремонтних робіт. Несправності системи, що загрожують безпеці проживання в будинку, усуваються невідкладно. Також наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, пунктом 2.3.6 якого визначено, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Додатком 4 до пункту 2.3.6 Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджено форму Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який затверджується начальником ЖЕО та складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. Крім того, дана форма акту передбачає зазначення в ньому причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, а також висновків і рекомендацій комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.). Вказаний акт підписується членами комісії та мешканцями квартир. Отже, згідно додатку № 4 вказаних Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. З огляду на те, що за доводами позивача аварійна служба прибула через одну годину, відсутні підстави вважати те, що в порушення вказаних норм чинного законодавства внаслідок тривалої бездіяльності відповідача допущено залиття квартири позивача. Посилання позивача на те, що факт прибуття сантехніка ЖЕД «Печерськжитло» за викликом мешканців квартири [ADDRESS] цього ж будинку о 16.00-16.25 год. 10.01.2020, тобто напередодні аварії, свідчить саме про те, що відповідач є винуватцем затоплення квартири Позивача в ніч з 10.01.2020 по 11.01.2020, має форму виключно припущень, оскільки судом між даними фактами жодним чином не встановлено причинно-наслідкового зв`язку. Будь-яких інших належних доказів, які б свідчили про те, що особою-винуватцем залиття квартири Позивача є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» Позивачем суду не надано. Так, частинами 1-4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Суд відхиляє доводи позивача щодо вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» у залитті квартири [PERSON] , оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами, мають форму припущень, що суперечить вимогам процесуального закону та не відповідає правилам доказування в цивільному процесі. Наявні в матеріалах справи фотокартки та відеозаписи, надані сторонами, не відповідають правилам належності та допустимості доказів, оскільки на них відсутні необхідні ідентифікуючі ознаки, які б свідчили про те, що дані докази стосуються саме спірних об`єктів (квартир Позивача та Відповідача). Будь-яких інших доказів на підтвердження вини відповідача у завданні шкоди майну позивача матеріали справи не містять. При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у цивільній справі № 676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факту завдання йому майнової шкоди саме відповідачем, як і вини останньої в завданні шкоди, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову про стягнення відшкодування майнової шкоди в сумі 332 687 грн. Оскільки позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. є похідною позовною вимогою, враховуючи викладений висновок суду, то у її задоволенні теж слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed