Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг. За умовами договору вартість освітніх послуг становить 115200 грн. за чотири роки навчання, з розрахунку 28\~800 грн. за навчальний рік. За перші два роки відповідач сплатив 57600 грн. у повному розмірі. На третьому навчальному році [PERSON] за V-й семестр не сплатив у встановлений договором строк. Відповідно до наказу від 04 жовтня 2021 року [PERSON] відрахований зі складу студентів 3-го року навчання. Зважаючи, що відповідач отримував освітні послуги з 01 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року, тому зобов`язаний сплатити вартість освітніх послуг в розмірі 3253,12 грн. Оскільки відповідач порушив свої зобов`язання, то за умовами укладеного договору має сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, на підставі ст.625 ЦК України індекс інфляції та три відсотки річних. За вищевказаний період з [PERSON] слід стягнути пеню в розмірі 495,82 грн., три відсотки річних 81,29 грн., індекс інфляції 491,22 грн. У добровільному порядку відповідач кошти не сплачує, тому вважають своє право порушеним. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь Національного університету «Києво-Могилянська академія» заборгованість в розмірі 3253,12 грн., пеню в розмірі 495,82 грн., три відсотки річних в розмірі 81,29 грн., індекс інфляції в розмірі 491,22 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. У судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками відповідачу направлено на адресу реєстрації. У судове засідання відповідач викликавсь і шляхом направлення смс-повідомлень, розміщенням оголошенням про виклик на сайті суду. Жодних клопотань, письмового відзиву або пояснень відповідач до суду не подав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що наказом Національного університету «Києво-Могилянська академія» №735-с від 06 серпня 2019 року зараховано з 01 вересня 2019 року студентами 1 курсу денної форми здобуття освіти першого (бакалаврського) рівня за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб, в тому числі [PERSON] за спеціальністю «Історія та археологія». За умовами договору Відповідач зобов`язався сплатити 115 200 грн. за чотири роки навчання, з розрахунку 28\~800 грн. за кожен навчальний рік. У подальшому наказами НаУ «Києво-Могилянська академія» №675-с від 06 липня 2021 року [PERSON] переведено на третій рік навчання. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання виконав у повному обсязі за перший та другий навчальні роки, сплативши на користь позивача 57\~600 грн. За наступний період на 3-му році навчання відповідач повинен до 01 серпня 2021 року сплатити 14 400 грн., але не сплатив і заяву до На УКМА про відрахування зі складу студентів не подавав. Наказом НаУКМА від 04 жовтня 2021 року № 1075-с «Про відрахування зі складу студентів 3-го року навчання освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю «Історія та археологія» [PERSON] , який навчається згідно з договором про надання освітніх послуг» - [PERSON] відраховано зі складу студентів за невиконання умов договору щодо своєчасної оплати за навчання з 05 жовтня 2021 року. Позивач НаУКМА рекомендованими листами №10/1207 від 27 жовтня 2021 року та №10/1376 від 01 грудня 2021 року повідомляла [PERSON] про заборгованість, яку запропонував перерахувати на рахунок НаУКМА у строк до 10 грудня 2021 року, що підтверджується реєстром про відправлення кореспонденції, проте дана вимога залишена відповідачем без виконання. Відповідно до укладеного договору НаУКМА та відповідач уклали Договір про навчання. Згідно з п. 1 Договору НаУКМА зобов`язався за рахунок коштів відповідача надати йому освітню послугу по здійсненню навчання з 01 вересня 2019 року по 28 червня 2023 року за освітнім рівнем бакалавра, спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб, за спеціальністю «Історія та археологія», форма навчання денна. Згідно з підп. 1 п. 2 Договору НаУКМА зобов`язався надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти. У відповідності до п. 4 Договору відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу навчання. Відповідно до п. 9 Договору розмір плати за навчання складає 115 200 грн. Згідно з п. 10 Договору відповідач вносить плату щосеместрово з визначеного розрахунку 14 400 грн. за кожний семестр. Згідно з п. 11 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та цим договором. Згідно з п. 12 Договору за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг замовник сплачує НаУКМА пеню у розмірі подвійної ставки НБУ несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до підп. 4 п. 15 Договору цей Договір розривається у разі відрахування з НаУКМА з підстав, передбачених ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», зокрема, за порушення умов договору (контракту), укладеного між виконавцем та особою, яка навчається, або фізичною особою (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання. Згідно з п.17 Договору цей Договір діє з моменту укладення його сторонами. Відповідач за навчання в НаУКМА за договором отримав освітні послуги за період з 01 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року, але не сплатив 3253,12 грн. (34 дні х 95,68 грн. за один день навчання). У зв`язку з порушенням зобов`язань заборгованість відповідача складає: 3253,12 грн. борг за навчання; 495,82 грн. пеня за прострочення; 81,29 грн. - 3% річних; 491,22 грн. корегування боргу на індекс інфляції, що підтверджується розрахунком заборгованості наданий позивачем, який судом перевірений та покладається в рішення. Отже, відповідач повинен відшкодувати НаУКМА заборгованість у розмірі 4321,45 грн. за період навчання з 01 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року (включно). Відповідно до ч. 6 ст. 73 ЗУ «Про вищу освіту», розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє плату освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. В свою чергу, НаУКМА повністю виконав взяті на себе за договором зобов`язання. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплати виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивачем повністю виконано свої зобов`язання за укладеним договором про надання освітніх послуг, а відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та має заборгованість перед позивачем у розмірі 4321,45 грн. за період навчання з 01 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року, яка складається з оплати за навчання в сумі 3253,12 грн. борг за навчання; 495,82 грн. пеня за прострочення; 81,29 грн. - 3% річних; 491,22 грн. корегування боргу на індекс інфляції, що підтверджується розрахунком заборгованості наданий позивачем. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2481 грн. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved