Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Хмільницька окружна прокуратура Вінницької області, яка діє в інтересах держави в особі Козятинської міської ради та Комунального підприємства «Козятинська центральна районна лікарня» Козятинської міської ради, звернулася до судуз позовом до [PERSON] , в якій просить відшкодувати витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Козятинського міськрайонного суду від 06.05.2022, який набрав законної сили 07.06.2022, [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 23.12.2020 близько 09:40 год., водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись автодорогою Непедівка - Козятин в напрямку м. Козятин Хмільницького району Вінницької області в умовах ожеледиці, не додержала вимог п.2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, внаслідок чого втратила контроль над управлінням автомобілем, допустила занос автомобіля, який некерований виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де стався наїзд на дерево. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , отримала тілесні ушкодження у виді сполучної травми: закритої тупої травми живота з розривом правої долі печінки та внутрішньочеревною кровотечею, закритий перелом правої променевої кістки, відрив шилоподібного відростка правої ліктьової кістки, забитої рани підборіддя, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Потерпіла [PERSON] у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КП «Козятинська центарльна районна лікарня» з 23.12.2020 по 05.01.2021. Загальна вартість лікування хворого складає 19869 грн. 46 коп. Таким чином, закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину було затрачено 19869 грн. 46 коп. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надала. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що вироком Козятинського міськрайонного суду від 06.05.2022 у справі №133/1321/21, який набрав законної сили 07.06.2022, [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно з довідки, виданої директором КП «Козятинська центарльна районна лікарня» №274 від 15.03.2021, потерпіла від злочину [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КП «Козятинська центарльна районна лікарня» з діагнозом політравма, закрита тупа травма живота, масивні розриви правої долі печінки, кровотеча в черевну порожнину, крововтрата важкого ступеня, геморрагічний шок важкого ступеня, перелом променевої кістки справа, відрив шилоподібного відростка, в період з 23.12.2020 по 05.01.2021. Загальна вартість лікування хворого складає 19869 грн. 46 коп. За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затверджени постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (п.п. 3, 4 Порядку). Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, що потерпіла від кримінального правопорушення [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Козятинська центарльна районна лікарня» у хірургічному відділенні з 23.12.2020 по 05.01.2021 (13 ліжко-днів) та загальна вартість лікування хворого складає 19869 грн. 46 коп., тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача. Відповідно до ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

Outcome: approved