Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (т. 1 а. с. 1-7, 70-75), просила: - визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права та завдає її немайновим правам шкоди, інформацію, яка розміщена на офіційному сайті Садівничого об`єднання "Трудовик" (далі - СО "Трудовик") www.trudovik.kiev.ua та поширену в мережі Інтернет, друкованих листівках і офіційних документах та засобом багаторазового відключення електропостачання до належного їй садового будинку, наступного змісту "Увага! Боржник [PERSON] СТ "Десна". Борги - 39000 грн. - за спожиту електроенергію, 14250 грн. - за відшкодування судових витрат. 21 жовтня 2020 року СО "Трудовик" відключило [PERSON] від ЛЕП згідно судових рішень у справах № 361/7701/19 від 25 травня 2020 року, № 22-ц/824/11627/2020 від 24 вересня 2020 року, № 361/670/20 від 13 жовтня 2020 року; - визнати неправомірними дії СО "Трудовик" в особі голови Ради Киричук Н.М. щодо розповсюдження вказаної недостовірної інформації, розміщеної на офіційному сайті СО "Трудовик" www.trudovik.kiev.ua та поширеної в мережі Інтернет, друкованих листівках і офіційних документах та засобом багаторазового відключення електропостачання до її садового будинку; - зобов`язати СО "Трудовик" спростувати поширену недостовірну інформацію про неї у спосіб поширення інформації, шляхом розміщення на офіційному сайті СО "Трудовик" www.trudovik.kiev.ua та поширити в мережі Інтернет протягом двох років з дати розміщення, офіційний документ з наступним змістом: "СО "Трудовик" доводить до відома всіх садівників масиву "Трудовик", що поширена про садівника Садового товариства "Десна-1" [PERSON] , інформація, яка була розміщена на офіційному сайті СО "Трудовик" www.trudovik.kiev.ua та поширена в мережі Інтернет, друкованих листівках і офіційних документах та засобом багаторазового відключення електропостачання до її садового будинку, є недостовірною та не відповідає дійсності. Керівництво СО "Трудовик" приносить свої вибачення [PERSON] за поширення недостовірної інформації, яка порушила особисті, немайнові права і завдала шкоди немайновим правам садівника Садового товариства "Десна-1" [PERSON] . З повагою. (Зазначення реквізитів: Підпис. Посадова особа. Дата. Колова печатка.)"; надати примірник цього офіційного документа всім головам садових товариств під їх особистий підпис для ознайомлення з його текстом на загальних зборах членів садівничого товариства; розмістити цей документ на всіх дошках оголошень та громадських місцях садівничого об`єднання; оприлюднити цей документ на найближчій Конференції СО "Трудовик"; - зобов`язати СО "Трудовик" негайно припинити порушення її особистих немайнових прав садівника садового товариства "Десна-1", поширенням недостовірної інформації через офіційний сайт СО "Трудовик" www.trudovik.kiev.ua в мережі Інтернет, та відключенням електроенергії від її садового будинку, а саме: вилучити з офіційного сайту СО "Трудовик" www.trudovik.kiev.ua будь-яку інформацію про неї, забезпечити негайне відновлення електропостачання до її садового будинку за адресою: [ADDRESS] . - заборонити СО "Трудовик" у будь-який спосіб розповсюджувати будь-яку інформацію про неї без її згоди. В обґрунтування позову зазначала, що їй належить садовий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке входить до складу СО "Трудовик". Починаючи з 2017 року, СО "Трудовик" в особі голови Ради Киричук Н.М. розповсюджує та поширює про неї недостовірну інформацію про те, що вона злісний боржник та не здійснює оплату за споживання електроенергії, зокрема, така інформація розповсюджена у бюлетені СО "Трудовик" за липень 2017 року, травень 2018 року та липень 2019 року, які оприлюднені через мережу Інтернет. Ця інформація оголошена на Конференції СО "Трудовик" та розмішена в громадських місцях садового масиву. Також Киричук Н.М. викладає вказану інформацію в заявах та повідомляє її в публічних виступах. Вказувала на те, що СО "Трудовик" в громадських місцях садового масиву розповсюдило надруковану листівку з недостовірною інформацією такого змісту: "Увага! Боржник [PERSON] СТ "Десна". Борги - 39000 грн. - за спожиту електроенергію, 14250 грн. - за відшкодування судових витрат. 21 жовтня 2020 року СО "Трудовик" відключило [PERSON] від ЛЕП згідно судових рішень у справах № 361/7701/19 від 25 травня 2020 року, № 22-ц/824/11627/2020 від 24 вересня 2020 року, № 361/670/20 від 13 жовтня 2020 року. Голова Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М.". Аналогічного змісту інформація була розповсюджена в мережі Інтернет на офіційному сайті СО "Трудовик". Також зазначала, що голова Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. здійснює розповсюдження вказаної інформації та називає її (позивача) боржником без належних та достовірних доказів, які б доводили наявність у неї заборгованості за електропостачання, тому зазначена інформація є недостовірною і не відповідає дійсності. Посилання в цій інформації на відключення її садового будинку на підставі судових рішень не відповідає дійсності, оскільки жодне із вказаних вище судових рішень не містить факту наявності в неї заборгованості за електроенергію. Вона вважає, що голова Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. здійснює розповсюдження недостовірної інформації через особисте неприязне відношення до неї, оскільки у 2014 року вона, [PERSON] , працювала на посаді коменданта СО "Трудовик" та у зв`язку з тим, що вона (позивач) висловлювалася, що, на її думку, голова Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. діяла всупереч інтересів садівників та Статуту СО "Трудовик", її незаконно звільнено з посади коменданта з підстав, що вона не пройшла випробувальний термін. Для оскарження свого незаконного звільнення вона зверталася до суду та в період цього оскарження голова Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. подала до правоохоронних органів заяву про вчинення нею (позивачем) кримінального злочину. Проте, у порушенні відносно [PERSON] кримінальної справи голові Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. було відмовлено. Позивач вважає, що дії голови Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. , яка, зловживаючи своїми повноваженнями, маючи в розпорядженні Інтернет, мільйонні кошти садівників та великий штат працівників, здійснюючи розповсюдження про неї недостовірної та негативної інформації, як про злісного боржника, яка нібито споживає електроенергію, проте за неї платити відмовляється, якій тричі було відключено електропостачання за неіснуючі борги, свідчать про умисно-свідоме приниження її особистих немайнових прав, що вплинуло на зниження цінності її особи, створило негативну соціальну оцінку її особи в очах оточуючих, порушення її немайнових прав, посягання на честь, гідність та ділову репутацію. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі. Представники відповідача СО "Трудовик" - голова Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. та адвокат Іванченко О.В. у судовому засіданні позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували, надали пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на позов, у якому посилалися на те, що інформація про наявність боргу за електроенергію, що поширювалася СО "Трудовик" про позивача [PERSON] є достовірною та відповідає дійсності. Зокрема, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2020 року, що набрало законної сили, ухваленим у цивільній справі № 361/7701/19 за позовом [PERSON] до СО "Трудовик" про визнання протиправними дій по відключенню від електричної мережі, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, встановлено такі обставини, що у березні 2019 року у зв`язку із заборгованістю в розмірі понад 16000 грн., що є санкцією, передбаченою рішенням Конференції СО "Трудовик", за заборгованість за електроенергію СО "Трудовик" від`єднало від ЛЕП садовий будинок [PERSON] ; повторне від`єднання будинку [PERSON] від ЛЕП відбулося у липні 2019 року у зв`язку із самовільним підключенням [PERSON] до електромережі, у сукупності з наявністю в неї боргу, її втручанням в електролічильник, самовільною заміною зареєстрованого опломбованого лічильника з показниками, за якими нарахована заборгованість за електроенергію, на інший лічильник без дотримання встановленого порядку його пломбування та прийняття на облік. Судом визнано, що зазначені порушення є грубими, тому суд вважав, що садовий будинок [PERSON] від електропостачання відключено на законних підставах. У задоволенні цього позову [PERSON] було відмовлено та стягнуто на користь СО "Трудовик" з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, вказували на те, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 361/670/20 за позовом за [PERSON] до СО "Трудовик" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди і зустрічним позовом СО "Трудовик" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та штрафних санкцій. За вказаним зустрічним позовом заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за електроенергію і штрафних санкцій в загальному розмірі 27796 грн. 52 коп., яка встановлена актами обстеження споживання електроенергії [PERSON] , тому твердження позивача про відсутність у неї боргу за електропостачання перед СО "Трудовик" є безпідставними та вони дійсності не відповідають. Вважають, що розповсюджена інформація про борги [PERSON] за електропостачання та відключення її садового будинку від електропостачання підтверджена фактичними даними та рішенням суду, що набрало законної сили. Позивачем [PERSON] суду не надано доказів недостовірності зазначеної інформації та порушення її немайнових прав, у зв`язку з таким розповсюдженням. Просили суд у задоволенні позову відмовити та стягнути із [PERSON] на користь СО "Трудовик" витрати на правничу допомогу в розмірі 23500 грн. Позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якій посилалася на те, що надані відповідачем судові рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2020 року та Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у цивільній справі № 361/7701/19 не є документами, на підставі яких можливо встановити наявність у неї заборгованості за електроенергію та встановити достовірність розповсюдженої СО "Трудовик" інформації про наявність у неї боргу. Вказувала, що заявлений СО "Трудовик" розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Іванченка О.В. є безпідставним, поданий без належних доказів, не пов`язаний з правничою допомогою адвоката щодо предмета спору та предмета доказування у цій справі, тому у стягненні з неї цих витрат необхідно відмовити. Представник відповідача СО "Трудовик" - адвокат Іванченко О.В. подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому посилався на те, що доводи [PERSON] про невизнання нею судових рішень у цивільній справі № 361/7701/19 та встановлених судами у них обставин не ґрунтуються на вимогах закону, на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Крім того, 02 травня 2020 року позивача [PERSON] загальними зборами членів СТ "Десна-1" виключено з членів цього товариства за невиконання нею рішення суду про сплату заборгованості за електроенергію, повернення та встановлення зареєстрованого лічильника, сплату компенсації СО "Трудовик" за порушення Статуту. Також зазначав, що станом на 06 грудня 2020 року [PERSON] має заборгованість за електроенергію в розмірі 50568 грн. 70 коп., позивачем [PERSON] не надано суду доказів погашення нею цієї заборгованості, тому доводи позивача про відсутність у неї заборгованості є безпідставними та дійсності вони не відповідають. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить садовий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Садове товариство "Десна-1" входить до складу Садівничого об`єднання "Трудовик", що сторонами у судовому засіданні не заперечувалося. 21 жовтня 2020 року у друкованій листівці та на сайті www.trudovik.kiev.ua розміщена інформація наступного змісту: "Увага! Боржник [PERSON] СТ "Десна". Борги - 39000 грн. - за спожиту електроенергію, 14250 грн. - за відшкодування судових витрат. 21 жовтня 2020 року СО "Трудовик" відключило [PERSON] від ЛЕП згідно судових рішень № 361/7701/19 від 25 травня 2020 року, № 22-ц/824/11627/2020 від 24 вересня 2020 року та № 361/670/20 від 13 жовтня 2020 року. Позивач [PERSON] , вважаючи, що розповсюджена СО "Трудовик" відносно неї зазначена інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки вважає, що будь-яка заборгованість за спожиту електроенергію у неї відсутня, вказаними в інформації судовими рішення її заборгованість за електроенергію не встановлена, вважаючи також, що ця інформація порушує її немайнові права, звернулася до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ч. 4 ст. 32 Конституції України закріплено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Згідно із ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У ч. 1 ст. 270 ЦК України визначені види особистих немайнових прав фізичної особи, зокрема, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Також у п. 19 цієї постанови зазначено, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Правовий зміст наведених законодавчих норм окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а й іншими обставинами, які мають значення для вирішення цивільного спору. При вирішенні зазначеного спору, у контексті із заявленими позовними вимогами, доказуванню підлягають обставини чи є поширена відповідачем СО "Трудовик" інформація про позивача [PERSON] недостовірною. Відповідач СО "Трудовик" на спростування доводів позовної заяви та заявлених вимог позивачем [PERSON] надало до суду рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2020 року, що набрало законної сили, та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у цивільній справі № 361/7701/19 за позовом [PERSON] до СО "Трудовик" про визнання протиправними дій по відключенню від електричної мережі, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди. Із змісту зазначених судових рішень вбачається, що судами встановлено, що садовий будинок позивача [PERSON] був від`єднаний від ЛЕП у березні 2019 року на підставі заборгованості [PERSON] за спожиту електроенергію в розмірі понад 16000 грн. Така підстава для відключення від електропостачання, за якою відбулося перше відключення, передбачена рішенням Конференції СО "Трудовик". (Як пояснила сама позивач, у березні 2019 року вона отримувала попередження про наявність у неї боргу і термін сплати та про подальше відключення від електропостачання, у разі не сплати боргу). Дане відключення проведене на підставі рішення, яке не оскаржене позивачем. Повторне від`єднання будинку [PERSON] від ЛЕП відбулося у липні 2019 року, у зв`язку з декількома виявленими порушеннями зі сторони [PERSON] , а саме: було виявлено самовільне підключення до електромережі в сукупності з наявністю боргу, і крім того, у сукупності з іншим виявленими порушеннями: втручанням в електролічильник, порушенням пломби (самовільна заміна зареєстрованого опломбованого лічильника з показниками, за якими нараховано заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію, на інший лічильник, без дотримання встановленого порядку його пломбування та прийняття на облік). Складені з приводу виявлених порушень акти, судом взяті до уваги як достовірні, вони не спростовані позивачем. Дані порушення суд визнав грубими, зокрема, втручання у прилад обліку та в пломби, за які передбачені санкції, встановлені рішеннями Конференції. Тому, суд виходив з того, що станом до жовтня 2019 року садовий будинок позивача [PERSON] уже був від`єднаний від ЛЕП на законних підставах, передбачених рішеннями Конференції СО "Трудовик", які є обов`язковими для всіх членів об`єднання та членів садових товариств, що увійшли в об`єднання. За таких обставинах і при сукупності виявлених у жовтні 2019 року порушеннях зі сторони позивача [PERSON] , зокрема, у зв`язку з виявленим самовільним підключенням позивачем садового будинку до електромережі, втручанням в електролічильник і порушенням пломбування, встановленням і використанням іншого лічильника, який не був прийнятий на облік у встановленому порядку у відповідності до рішень Конференції СО "Трудовик", які є обов`язковими для всіх членів садових товариств, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача СО "Трудовик" та його посадових осіб, зокрема, голови Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. , неправомірними. Всі факти порушення зафіксовані належним чином, шляхом складення відповідних актів про виявлені порушення. Дані акти складені уповноваженими особами, у відповідності до посад та посадових повноважень. Суд не вбачав підстав не вірити у достовірність складених і наданих суду чисельних актів щодо порушень, виявлених у позивача. Позивач [PERSON] не спростувала факти, зафіксовані в зазначених актах, фактично вона не заперечувала проти того, що самовільно замінила опломбований лічильник на інший, і така заміна була проведена нею несанкціоновано. Позивач не довела правомірності такої заміни приладу обліку та правомірності свого несанкціонованого втручання в електромережу. Рішення СО "Трудовик" про від`єднання садового будинку [PERSON] від електромережі прийнято колегіальним органом уповноваженим Статутом, на ухвалення таких рішень. Це рішення не оскаржувалося і воно судом розглядається як законне та обґрунтоване, воно не має ознак формального, несправедливого по відношенню до позивача [PERSON] , враховуючи ті події, які передували відключенню садового будинку [PERSON] від електропостачання у жовтні 2019 року. Цим судовим рішенням у задоволенні позову [PERSON] відмовлено та стягнуто з неї на користь СО "Трудовик" судові витрати в розмірі 13250 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року зазначене вище рішення суду першої інстанції залишено без змін, крім того цим рішенням з [PERSON] стягнуто на користь СО "Трудовик" також судові витрати в розмірі 2000 грн. У ст. 82 ЦПК України закріплені підстави звільнення від доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 520/11429/17 зазначив, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Враховуючи положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України та обставини встановлені зазначеними судовими рішеннями, посилання на які містяться в розповсюдженій СО "Трудовик" інформації, яку позивач [PERSON] просить визнати недостовірною, суд вважає, що зазначені вище судові рішення, що набрали законної сили, підтверджують обставини відключення у березні, липні та жовтні 2019 року садового будинку позивача [PERSON] від електропостачання, які відбулися на законних підставах, у зв`язку з наявністю у [PERSON] перед СО "Трудовик" заборгованості по оплаті послуг з електропостачання, самовільним підключенням позивачем [PERSON] свого садового будинку до електромережі, у сукупності з наявністю боргу, її втручанням в електролічильник, порушенням пломби. 02 травня 2020 року рішенням загальних зборів членів СТ "Десна-1", у зв`язку із несплатою заборгованості за електроенергію, не встановленням зареєстрованого лічильника, садовода [PERSON] виключено з членів СТ "Десна-1". У зв`язку з відсутністю [PERSON] на цих зборах та неможливістю нею висловити свою думку з приводу вказаних обставин [PERSON] було запропоновано надати можливість опротестувати це рішення загальних зборів, шляхом надання [PERSON] садоводам СТ "Десна-1" інформації по виконанню нею умов Статуту та рішень СТ "Десна-1" і СО "Трудовик". Інформації про те, що [PERSON] опротестувала зазначене рішення загальних зборів щодо її виключення з членів СТ "Десна-1", зокрема, через несплату нею суми заборгованості за електроенергію, суду не надано, у матеріалах справи відсутня інформація про те, що це рішення загальних зборів членів СТ "Десна-1" прийняте у порушення вимог закону і положень Статуту. Із довідки № 213 від 06 грудня 2020 року, підписаної головою Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. і головним бухгалтером СО "Трудовик" Музиченко Н.І., вбачається, що садовод [PERSON] , яка є власником садової ділянки по [ADDRESS] , станом на 06 грудня 2020 року має заборгованість: остання оплата за електроенергію 28 грудня 2017 року 299 грн. 70 коп., оплачені показники 000756 кВт. 06 березня 2019 року показники лічильника 008412 кВт, різниця 7656кВт х 2,22 грн. = 16996 грн. 32 коп. 07 травня 2019 року оплата електроенергії в сумі 200 грн. Борг становить 16796 грн. 32 коп. Останній платіж здійснено 14 вересня 2020 року в сумі 270 грн. Борг 16526 грн. 32 коп. У період із 07 квітня 2019 року по 30 липня 2020 року необліковане споживання електроенергії 783кВт х 2,22 = 1738 грн. 26 коп. 30 липня 2020 року встановлено контрольний лічильник. 21 жовтня 2020 року контрольний лічильник знято. Борг по контрольному лічильнику 96кВт х 2,22 = 213 грн. 12 коп. Борг за спожиту електроенергію становить 18477 грн. 70 коп. Борг компенсацій за порушення використання електроенергії складає 16000 грн, з яких 3000 грн. - за порушення використання електроенергії, 12000 грн. - за три несанкціонованих підключення до ЛЕП, 1000 грн. - за повторне підключення до ЛЕП. Борг по сплаті членських внесків за 2020 рік становить 841 грн. Борг за відшкодування судових витрат складає 15250 грн. Загальний борг станом на 06 грудня 2020 року становить 50568 грн. 70 коп. Також у ході розгляду цієї цивільної справи судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області неодноразово розглядалися цивільні справи, предметом яких є оскарження позивачем [PERSON] дій відповідача СО "Трудовик" щодо відключення її садового будинку від електроенергії, здійснене СО "Трудовик", у зв`язку із заборгованістю [PERSON] по оплаті за спожиту електроенергію (справи № 361/7701/19, № 361/670/20, № 361/1776/20, № 361/7844/20), що сторонами не заперечувалося. Зазначені обставин свідчить про те, що між позивачем [PERSON] і відповідачем СО "Трудовик" та головою Ради Киричук Н.М. виникають постійні цивільно-правові спори стосовно оплати за спожиту електроенергію та самовільне підключення [PERSON] садового будинку до електропостачання. Крім того, позивач [PERSON] вказувала на те, що у неї із 2014 року з головою Ради СО "Трудовик" Киричук Н.М. виникли неприязні стосунки на ґрунті звільнення її (позивача) з посади коменданта СО "Трудовик", що спричинило ще один судовий процес. Позивач [PERSON] у суді доводів відповідача СО "Трудовик" щодо достовірності інформації не спростувала, будь-яких доказів у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України про недостовірність поширеної інформації у листівці та на сайті СО "Трудовик" про наявність у неї суми заборгованості по оплаті спожитої електроенергії суду не надала, судового рішення суду касаційної інстанції про скасування рішення суду першої інстанції від 25 травня 2020 року та постанови суду апеляційної інстанції від 12 листопада 2020 року у цивільній справі № 361/7701/19 за позовом [PERSON] до СО "Трудовик" про визнання протиправними дій по відключенню від електричної мережі, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди на спростування викладених у них обставин, суду також не надала. Більш того, відповідач СО "Трудовик" довело суду, що поширена ним інформація відповідає дійсності та судовим рішенням, на які садівниче об`єднання посилалося в розповсюдженій ним інформації стосовно позивача [PERSON] . Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що між сторонами на ґрунті неприязних стосунків існує триваючий конфлікт стосовно оплати позивачем [PERSON] коштів за споживання електроенергії, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки інформація, розміщена в листівці та на сайті СО "Трудовик", є власною оцінкою дій відповідача в умовах існуючого між сторонами конфлікту та цивільно-правових спорів, а тому за своєї суттю є думками і переконаннями відповідача СО "Трудовик", які не можуть бути предметом перевірки на предмет істинності в межах розгляду цієї справи без подання відповідних судових рішень позивачем [PERSON] про відсутність у неї заборгованості за електроенергію, а отже, за своїм змістом є оціночними судженнями СО "Трудовик", тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл заявлених відповідачем СО "Трудовик" судових витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 23500 грн., суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ч. ч. 3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач [PERSON] заперечувала щодо стягнення з неї на користь СО "Трудовик" витрат на професійну правничу допомогу адвоката, посилаючись на те, що заявлений розмір цих витрат є необґрунтованим. За правилами п. 1 ч. 2, ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У ч. 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання професійної правничої допомоги СО "Трудовик" представник відповідача - адвокат Іванченко О.В. надав суду договір № 01-11/2019 про надання правової допомоги та юридичних послуг від 01 листопада 2019 року, акти приймання-передачі наданих послуг, рахунки-фактури, розрахунок цих витрат, копію виписки з поточного рахунку на підтвердження факту зарахування сум на рахунок адвоката. Із зазначених розрахунків вбачається, що за складання та подання відзиву, заперечення на відповідь на відзив розмір цих витрат становить 6000 грн., інші витрати в розмірі 17500 грн. є витратами СО "Трудовик" за участь в судових засіданнях, очікування судових засідань, поїздки до суду на судові засідання адвоката Іванченка О.В. Виходячи зі змісту ст. ст. 137, 141 ЦПК України та враховуючи заперечення позивача [PERSON] щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заявлений відповідачем СО "Трудовик" розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому суд вважає, що з позивача [PERSON] на користь СО "Трудовик" підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved