Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з Державного бюджету України 686 000 грн., мотивуючи вимоги тим, що неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю прокуратури йому нанесено моральну (не майнову) шкоду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представники Чернігівської обласної\~прокуратури та\~Головного управління\~державної казначейської\~служби України\~у Чернігівській\~області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, підтримавши заперечення, викладені у відзивах на позов. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що Деснянським районним судом м. Чернігова 04 червня 2007 року ухвалено судове рішення у цивільній справі № 2-1923/2007, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн. - у відшкодування завданої моральної шкоди та 15 грн. - у відшкодування судових витрат. Також зазначеним рішенням зобов`язано [PERSON] вибачитись перед [PERSON] за образу честі, гідності та ділової репутації. Судове рішення на даний час не виконано. 22 березня 2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова ухвалено судове рішення у цивільній справі № 2/2506/1103/12, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Судове рішення на даний час не виконано. 04 травня 2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 2/2506/1894/12, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Судове рішення на даний час не виконано. По зазначеним вище судовим рішенням видані виконавчі листи, які пред`явлені до виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції. Деснянським районним судом м. Чернігова 11 січня 2011 року ухвалено судове рішення у цивільній справі № 6/2506/1/11, яким суд дозволив Деснянському відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції входження до приміщення боржника. 21.12.2012 року позивачем було подано прокурору м. Чернігова повідомлення про кримінальне правопорушення, відповідно до якого позивач просив прокурора у відповідності до приписів КПК України (у редакції 2012 року) порушити кримінальне провадження та доручити слідчим ЧМВ УМВС України в Чернігівській області провести досудове розслідування, враховуючи те, що боржник [PERSON] умисно ухиляється від виконання судових рішень та в його діях вбачаються ознаки злочину, які передбачають кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 382 КК України. Заява [PERSON] була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №42012260010000078. З прокуратури міста Чернігова надійшла постанова від 21.03.2013 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про оголошення та вручення боржнику [PERSON] повідомлення про підозру за ч. 1 ст.382 КК України. Як вбачається з листа №5/В-357 від 17.07.2013 року слідчого відділу ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, за сім місяців досудового розслідування, досудовим органом не було допитано боржника [PERSON] . Прокуратурою міста Чернігова листом №42-078 від 30.07.2013 року на скаргу [PERSON] повідомлено про те, що прокуратура не вбачає необхідності прокурорського реагування. На клопотання позивача №23 від 05.09.2013 року про вчинення слідчої дії, а саме виклик боржника [PERSON] на допит, із слідчого відділу ЧМВ УМВС України в Чернігівській області надійшов лист №5/В-473 від 09.09.2013 року, яким повідомлено, що клопотання задоволено та направлено боржнику повістки про виклик на допит як свідка. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 14.11.2013 у справі №750/11292/13-к, зобов`язано слідчого розглянути клопотання позивача №258 від 28.10.2013 року. Оскільки ухвала слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 14.11.2013 у справі №750/11292/13-к, не була виконана, позивачем було подано скаргу №275 від 14.11.2013 року до прокуратури міста Чернігова. З прокуратури міста Чернігова надійшла постанова від 18.11.2013 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про притягнення слідчого до дисциплінарної відповідальності, а також надійшла постанова від 29.11.2013 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про оголошення та вручення боржнику [PERSON] повідомлення про підозру за ч. 1 ст.382 КК України. Своє рішення прокурор обґрунтував тим, що на даний час відсутні підстави для повідомлення [PERSON] підозри у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст.382 КК України. В подальшому, із прокуратури міста Чернігова надійшов лист за №9485 від 13.12.2013 року, яким повідомлялось позивача про виділення матеріалів кримінального провадження №42012260010000034 до якого було приєднано кримінальне провадження №42012260010000078 за фактом не виконання громадянином [PERSON] судових рішень в окреме кримінальне провадження №12012260010006039. Також з прокуратури міста Чернігова надійшло доручення № 9016 від 04.12.2013 року, яким повідомляється, що доручено СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12013260010006039 від 03.12.2013 року. З прокуратури міста Чернігова надійшла постанова від 03.02.2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання позивача про оголошення та вручення боржнику [PERSON] повідомлення про підозру за ч. 1 ст.382 КК України. З листа прокуратури за №2040-вих14 від 21.02.2014 року вбачається, що досудовим слідством досі не встановлено місце перебування [PERSON] , що слідчим не в повному обсязі виконані вказівки прокурора. З листа №04/2/2-р-2014 від 05.03.2014 року прокуратури Чернігівської області вбачається, що скарга [PERSON] за №56 від 28.07.2014 року про порушення прокуратурою міста Чернігова розумних строків проведення досудового розслідування, скерована до органу, дії якого оскаржувались. З відповіді прокуратури міста Чернігова №12013-6039/2983 від 19.03.2014 вбачається, що підстави вручення боржнику повідомлення про підозру відсутні, а слідчому надані чергові вказівки. Постановою від 15.04.2014 року слідчого відділу ЧМВ УМВС України в Чернігівській області відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] від 09.04.2014 року про вчинення певної слідчої дії. Постановою прокуратури міста Чернігова за результатами розгляду клопотання позивача №127 від 05.06.2014 року про примусовий привід [PERSON] відмовлено в задоволені клопотання. Свою відмову прокурор обґрунтовував тим, що вручити повістку [PERSON] неможливо, скільки невідомо його місце перебування. При цьому, ще у 2013 році слідчим відділом направлялися [PERSON] повістки про виклик, що підтверджується листом №5/В-473 від 09.09.2013 року. В подальшому прокуратурою міста Чернігова неодноразово приймалися постанови за результатами розгляду клопотань [PERSON] про примусовий привід [PERSON] , про оголошення та вручення боржнику [PERSON] повідомлення про підозру за ч. 1 ст.382 КК України, якими у задоволенні таких клопотань було відмовлено у зв`язку з тим, що вручити повістку [PERSON] не можливо, скільки невідомо його місце перебування та недостатньо доказів для повідомлення підозри. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.06.2014 у справі №750/5190/15-к, провадження №1-кс/750/1366/15, зобов`язано слідчого розглянути клопотання №41 від 23.02.2015 року. Вказана ухвала слідчого судді на сьогодні не виконана. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.09.2015 у справі №750/9292/15-к, провадження № 1-кс/750/2539/15, скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження №12013260010006039 від 03.12.2013 року. Скасовуючи вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено не в повному обсязі. Також не виконано судове рішення щодо допиту [PERSON] , як свідка. З Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області надійшов лист №5/В-25/1 від 16.10.2015 року на скаргу позивача від 26.09.2015 року щодо неналежного проведення досудового розслідування слідчим слідчого відділу Чернігівського МВС Чернігівської області, яким повідомлялось, що слідчий слідчого відділу Чернігівського МВС Чернігівської області підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності, але управління вирішило обмежитись оголошенням слідчому догани. З прокуратури міста Чернігова надійшла постанова від 03.11.2015 року за результатами розгляду клопотання позивача від 21.09.2015 року про часткове задоволення клопотання про допит свідків. Слідчі дії по допиту свідків не виконані. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 09.10.2015 у справі №750/10206/15-к, провадження №1-кс/750/2877/15, зобов`язано слідчого розглянути клопотання [PERSON] №207 від 16.09.2015 року. Оскільки ухвала слідчого судді не була виконана, позивачем було направлено скаргу від 29.10.2015 року до Головного управління національної поліції в Чернігівській області. З Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов лист №5/В-25 від 27.11.2015 року, яким зазначалось про наявність порушень при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні №12013260010006039 від 03.12.2013 року. Стан досудового розслідування взято на контроль слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. Оскільки стан досудового розслідування взято на контроль слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Чернігівській області то позивачем було направлено скаргу від 03.02.2016 року, щодо неналежного проведення досудового розслідування по вищезазначеному кримінальному провадженню. З Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов лист №16/В-177/2 від 03.03.2016 року, яким зазначалось про наявність порушень при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні №12013260010006039 від 03.12.2013 року, контроль за проведенням досудового розслідування покладено на керівника відділення [PERSON] . Проводяться дії, спрямовані на розшук [PERSON] та приводу його до слідчого відділу Чернігівського відділу поліції. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 12.05.2016 у справі №750/4538/16-к, провадження №1-кс/750/1689/16, зобов`язано слідчого розглянути клопотання [PERSON] №41 від 19.04.2016 року. Деснянський відділ державної виконавчої служби міста Чернігова на заяву позивача №50 від 27.04.2016 року про долучення ДВС до кримінального провадження №12013260010006039 від 03.12.2013 року повідомив, що згідно листа слідчого ЧВМ ГУНП в Чернігівської області від 22.04.2015 року, що слідчим винесено постанову про закриття кримінальне провадження №12015270010002813 від 21.04.2015 року, яке було зареєстроване за поданням ДВС, щодо навмисного не виконання судового рішення [PERSON] . З Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов лист №В-591,597/124/43/5/2016 від 16.06.2016 року, яким зазначалось про наявність порушень при проведені досудового розслідування у кримінальному провадженні №12013260010006039 від 03.12.2013 року. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 23.08.2016 у справі №750/7688/16-к, провадження №1-кс/750/2303/16, зобов`язано слідчого розглянути клопотання [PERSON] №97 від 05.08.2016 року. Ухвала слідчого судді не виконана. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.05.2017 у справі №750/4294/17, провадження №1-кс/750/111 1/16, скаргу [PERSON] задоволено, зобов`язано прокурора розглянути клопотання №46 від 14.04.2017 року. Ухвала слідчого судді не виконана. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 17.05.2017 у справі №750/4624/17, провадження №1-кс/750/1180/17, зобов`язано слідчого розглянути клопотання [PERSON] №60 від 03.05.2017 року. Ухвала слідчого судді не виконана. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 21.07.2017 у справі №750/6883/17, провадження №1-кс/750/1673/17, зобов`язано слідчого розглянути клопотання [PERSON] №92 від 30.06.2017 року. Ухвала слідчого судді не виконана. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.06.2019 у справі №750/6995/19, провадження №1-кс/750/3418/19, зобов`язано слідчого розглянути клопотання [PERSON] №48 від 05.06.2019 року. Ухвала слідчого судді не виконана. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.02.2020 у справі №750/6995/19, провадження №1 -кс/750/354/20, зобов`язано слідчого розглянути клопотання [PERSON] №05 від 20.01.2020 року. Ухвала слідчого судді не виконана. У ч. 1 ст. 9 КПК України закріплено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Стаття 28 КПК України регламентує таку загальну засаду судочинства як розумність строків та встановлює, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру України покладено функції з нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство. Згідно ст. 5 Закону функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами. Повноваження прокурора у межах здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування визначено ч. 2 ст. 36 КПК України. Зокрема, п. п. 4, 5, 8, 21 Кодексу прокурора уповноважено у дорученні слідчому, органу досудового розслідування або оперативним підрозділам проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, а також у наданні вказівок щодо їх проведення; ініціюванні питань про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених Кодексом, або у випадку неефективного досудового розслідування; здійснення інших повноважень, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача щодо неналежного виконання прокуратурою свого обов`язку, визначеного приписами Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження за повідомленням [PERSON] . Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормамистатті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. За змістом приписів ст.ст. 1173, 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди, суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, знаходить підстави для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial