Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки та житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] звернулась також дружина померлого - [PERSON] . Приватним нотаріусом Кривоворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області було постановою від 20 вересня 2016 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із наявністю спору між спадкоємцями - [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги стали його донька - позивачка [PERSON] , друга донька - [PERSON] , дружина померлого - [PERSON] та мати померлого - [PERSON] . [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] , а [PERSON] відмовилась від своєї частки - на користь позивача. Таким чином, спадкоємцями Ѕ частки будинку є позивач та відповідач. Щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , позивачу відомо, що [PERSON] мав успадкувати в квартирі частку після смерті свого батька [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав. Право власностін 1/3 частки вказаної квартири належить [PERSON] , тому позивач припускає, що [PERSON] мав успадкувати 2/3 частини. Відповідач не згодна з частками у спадщини, відмовляється від будь-яких дій щодо спадкового майна. У зв`язку із наведеним просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] та Ѕ земельної ділянки та житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . А також, витребувано у Комунального підприємства "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" відомості про власників та підстави права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки та житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка вона звернулась до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. із заявою про прийняття спадщини, також із вказаною заявою звернулась [PERSON] . Державним нотаріусом було видано постанову від 20 вересня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із наявністю спору між спадкоємцями. Право на спадкування за законом після смерті [PERSON] мають [PERSON] , як дружина померлого, [PERSON] та [PERSON] , як доньки померлого та [PERSON] , як мати померлого. [PERSON] хибно зазначено про те, що [PERSON] відмовилась від частки земельної ділянки з будинком на користь [PERSON] , оскільки останнє не є її матір`ю. Власниками квартири за адресою: [ADDRESS] були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] його частку повинні були успадкувати [PERSON] та [PERSON] . Як відомо позивачу за зустрічним позовом, у 2014 році [PERSON] відмовився на користь своєї матері [PERSON] від частки майна успадкованого після батька [PERSON] . А тому частка [PERSON] становить 2/3, а частка померлого [PERSON] становить 1/3. Також, позивач за первісним позовом хибно зазначає про відмову позивача за зустрічним позовом вчиняти будь-які дії щодо спадкового майна, а також щодо досудового врегулювання спору. У зв`язку із вказаним, просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку земельної ділянки та житлового будинку з господарчими спорудами, до складу якого входить будинок "А-1" загальною площею 63,7 кв.м., літня кухня "Б", погріб "В", сарай "Г", вбиральня "Е", душ "Ж", водоколонка "І", вимощення "ІІ", ворота "№ 2", огорожа "№ 3", огорожа "№ 6", огорожа "№ 7", огорожа "№ 8", хвіртка "№ 9", огорожа "№ 10", який розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадквання за законом після смерті [PERSON] , а також стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн., витрати понесені на проведення експертиз у розмірі 3000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 11000 грн. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явилась, засобами електронного зв`язку надала заяву про відкладення розгляду у зв`язку із перебуванням за межами країни, яка судом до розгляду не приймається, оскільки не підписана електронним цифровим підписом, крім того не містить жодних підтверджень поважності неявки в судове засідання. Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним [PERSON] , оскільки в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи без її участі у зв`язку із чим на підставі ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності позивача за первісним позовом на підставі наявних доказів. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник адвокат Стойка Р.В. також надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги за зустрічним позовом просили задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1412 від 30 липня 1966 року, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (т.1 а.с.16, 108). Квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членом його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло від 17 листопада 1993 року, виданого органом приватизації УЖКГ, згідно розпорядження № Ж 4104 від 19 жовтня 1993 року зареєстрованого в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" в книзі 51П-257-257 (т.1 а.с.53,150, 155). Так, після смерті [PERSON] , належну йому 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] успадкувала його дружина [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом № 2-621 від 26 березня 2014 року, державним нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори Тімошиною О.В. та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження (т.1 а.с.20, 151-154, 210-211). Отже, за життя [PERSON] належала 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , а його матері [PERSON] належали 2/3 частини вказаної квартири. Крім того, за життя [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1024 від 02 квітня 2014 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. належав на праві приватної власності житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.106, 214). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, до об`єкта за адресою: [ADDRESS] входить житловий будинок "А" загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., літня кухня "Б", сарай "Г", вбиральня "Е", душ "Ж", сарай "З", огорожі "№ 1, 3, 6-8, 10", ворота "№ 2", хвіртка "№ 9", водоколонка "І", вимощення "ІІ" (т.1 а.с.46-52). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1036 від 13 березня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., на підставі заповіту [PERSON] на праві приватної власності також належала земельна ділянка, площею 0,0917 г, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 1211000000:04:453:0015 за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.107 зворотній бік, 213). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка, площею 0,0917 г та житловий будинок з господарчими спорудами, загальною площею 63,7 кв.м. належать [PERSON] (т.1 а.с.18-19, 45, 105, 107). Позивач за первісним позовом [PERSON] народилась [INFO] , батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 18 листопада 1988 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 1813 (т.1 а.с.14, 101 зворотній бік). [PERSON] народилась [INFO] , батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованого 29 січня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 112 (т.1 а.с.97 зворотній бік). Відповідач за первісним позовом [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованого 14 листопада 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 937 (т.1 а.с.43). [INFO] помер батько позивача за первісним позовом та чоловік відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 290 від 11 лютого 2016 року, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (т.1 а.с.17, 42). Таким чином судом встановлено, що померлому [PERSON] за життя належало на праві власності наступне майно: земельна ділянка площею 0,0917 г кадастровий номер 1211000000:04:453:0015 та житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , а також 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи № 150/2016, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що 23 лютого 2016 року до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , вказавши, що приймає всю спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON] . Крім того, 08 вересня 2016 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. із заявою про прийняття спадщини за законом на майно померлого звернулась його донька [PERSON] (т.1 а.с.92-114). Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини від 22 березня 2016 року за № 855, [PERSON] , яка є донькою померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь дружини останнього [PERSON] . Заява посвідчена державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори (т.1 а.с.97). Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини від 30 квітня 2016 року за № 1268 [PERSON] , яка є матір`ю померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь своєї онуки, доньки останнього [PERSON] . Заява посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г. (т.1 а.с.99). Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною Ольгою Віталіївною від 20 вересня 2016 року, відповідачу за первісним позовом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому чоловіку, остання не згодна з частками у спадщині (т.1 а.с.21, 44, 110). Згідно висновку експерта з питань судової оціночно-будівельної та земельно-оціночної експертизи № 81-21, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість домоволодіння (житлового будинку з господарськими спорудами) та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] становить 351 652 грн. без ПДВ, при чому вартість житлового будинку А та господарських будівель та споруд становить 251 140 грн., вартість земельної ділянки становить 100 512 грн. (т.1 а.с.161-204). Згідно висновку експерта з питань судової оціночно-будівельної та земельно-оціночної експертизи № 57-22, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 44,6 кв.м. становить 435422 грн. без ПДВ (т.2 а.с.1-20). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 УК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки з житловим будинком з господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , діти - [PERSON] , [PERSON] та мати - [PERSON] . При цьому, донька [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь його дружини [PERSON] , а [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь доньки померлого - [PERSON] , у зв`язку із чим спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Згідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, оскільки сторони не дійшли згоди щодо розподілу часток у спадковому майні, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову в повному обсязі, а отже слід визнати за [PERSON] та [PERSON] , кожною окремо, в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частку земельної ділянки та житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , а також право власності на 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Беручи до уваги, що вимоги, як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом про визнання права власності були задоволені, суд приходить до висновку, що у даній справі слід звільнити сторони від обов`язку сплачувати одна одній витрати, які обидві сторони в рівному розмірі понесли при сплаті судового збору. Згідно до положень ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, відповідачем за первісним позовом [PERSON] в ході розгляду справи понесено витрати в розмірі 3000 грн. на залучення судового експерта Бихно М.В. для проведення будівельно-оціночної та земельно-оціночної експертизи земельної ділянки та будинку за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого надано договір (т.1 а.с.67) та квитанцію від 08 грудня 2021 року (т.1 а.с.75). Крім того, відповідачем за первісним позовом [PERSON] в ході розгляду справи понесено витрати в розмірі 4000 грн. на залучення судового експерта Бихно М.В. для проведення будівельно-оціночної експертизи квартири за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого надано договір (т.2 а.с.42) та квитанцію від 21 жовтня 2022 року (т.1 а.с.75). Таким чином, відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України підлягають стягненню з позивача з первісним позовом [PERSON] на користь відповідача за первісним позовом [PERSON] понесені витрати на залучення експерта в загальному розмірі 7000 грн. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону відповідачем за первісним позовом [PERSON] надано: договір про надання правової (юридичної) допомоги від 07 жовтня 2021 року, укладеного з адвокатом Даниленко А.С.; акт наданих послуг за договором про надання правової (юридичної) допомоги від 07 жовтня 2021 року з якого вбачається, що адвокат Даниленко А.С. надала позивачу наступні послуги: консультація - вартістю 750 грн., транспортні витрати - 500 грн., витрати на канцелярію - 200 грн., витрати на обслуговування орг.техніки - 150 грн., зустріч з представником [PERSON] для врегулювання питання про визнання право власності на спадкове майно у досудовому порядку - 700 грн., виїзд до клієнта та зустріч з [PERSON] для домовленості про продаж будинку та розподіл виручених коштів - 700 грн., а всього на загальну суму 3000 грн.; квитанцію № 136926 від 07 жовтня 2021 року про сплату на користь адвоката Даниленко А.С. грошових коштів у розмірі 3000 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу вищезазначених витрат на правничу допомогу, суд вважає їх такими, що не пов`язані із розглядом справи в суді, оскільки всі перелічені послуги були надані адвокатом до подання первісного позову до суду і за своїм змістом були пов`язані із оформленням спадщини у нотаріуса, а отже зазначені витрати не підлягають розподілу між сторонами. Позивачем за зустріним позовом [PERSON] також заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу, надані адвокатом Стойка Р.В., на підтвердження яких надано: договір про надання правової (юридичної) допомоги від 07 жовтня 2021 року, укладеного з адвокатом Стойка Р.В.; акт наданих послуг за договором про надання правової (юридичної) допомоги від 07 жовтня 2021 року з якого вбачається, що адвокат Стойка Р.В. надала позивачу наступні послуги: консультація - вартістю 700 грн., розробка зустрічної позовної заяви - 2200 грн., подання позовної заяви до суду - 500 грн., транспортні витрати - 1000 грн., витрати на канцелярію - 500 грн., витрати на обслуговування орг.техніки - 400 грн., обробка документів для подачі зустрічної позовної заяви - 500 грн., зустріч та замовлення судової експертизи - 700 грн., виїзд до клієнта із судовим експертом - 500 грн., аналіз чинного законодавства при складання позовної заяви - 400 грн., а всього на загальну суму 8000 грн.; квитанцію від 26 листопада 2021 року за якою [PERSON] було сплачено на користь адвоката Стойка Р.В. грошові кошти у розмірі 8000 грн. (т.1 а.с.65-67, 70, 76-78). Крім того, згідно акту наданих послуг за договором про надання правової (юридичної) допомоги від 07 жовтня 2021 року за яким адвокат Стойка Р.В. надала [PERSON] наступні послуги: представництво інтересів по справі № 212/9779/21 розгляд якої відбувався 11.01.2022 року (500 грн.), 17.06.2022 року (500 грн.), 19.09.2022 року (500 грн.), 19.10.2022 року (500 грн.), 22.11.2022 року (500 грн.), всього на загальну суму 2500 грн., квитанції про сплату коштів за якими [PERSON] було сплачено адвокату Стойка Р.В. грошові кошти у розмірі 2500 грн. Виходячи з наведеного, з позивача за первісним позовом [PERSON] на користь відповідача за первісним позовом [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги адвокатом Стойка Р.В. у загальному розмірі 10500 грн. Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України загальна сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, понесених [PERSON] ,Ю які підлягають стягненню з [PERSON] складає 17500 грн., з яких 7000 грн. витрат на залучення експертів та 10500 грн. витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial