Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

05.08.2022 до Дарницького районного суду міста Києва від позивача [PERSON] (далі також [PERSON] , позивач) надійшла позовна до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу, у якому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 16.03.2013 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №87. Позов обґрунтовано тим, що стосунки між подружжям розладились, фактично сім`я припинила своє існування, кожен з подружжя живе своїм життя та власними інтересами, спільного господарства сторони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За таких обставин, позивач стверджує, що подальше перебування в шлюбі суперечитиме її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи /а.с.20/. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, бажає розірвати шлюб, наполягає на розподілі судових витрат, прізвище просить залишити без змін. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразового повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, а також за відомою суду адресою, зазначеною відповідачем у своїх заявах з процесуальних питань як адреса фактичного місця проживання. Додатково відповідач повідомлявся телефонним та електронним засобом зв`язку, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Крім того, відповідач був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання усно, від письмового підтвердження того, що його повідомлено про дату, час та місце розгляду справи відповідач відмовився, про що в матеріалах справи наявний відповідний акт /а.с.23,24,52,53,55,56,57,58,59,62,63,65/. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи. Відповідну правову позицію КЦС ВС сформулював у справі 761/14537/15. Таким чином, [PERSON] є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, від відповідача до суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи, а також заяви про надання строку на примирення, що свідчить про обізнаність відповідача про розгляд справи в суді /а.с.26-38,39-50,67-68,70-71/. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 16.03.2013 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №87 /а.с.74/. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Відповідачем заявлено клопотання про надання строку для примирення. Необхідність надання строку мотивоване тим, що з позивачем він перебуває вже тривалий проміжок часу у зареєстрованому шлюбу - понад 9 років. Час від час у них виникають труднощі в сімейному житті та непорозуміння, але спільними зусиллями вони їх намагаються подолати. Вважає, що незважаючи на конфлікти на побутовому підґрунті, з позивачем він може досягти спільної згоди щодо подальшого сумісного проживання у зареєстрованому шлюбу, у зв`язку з чим просить встановити час для примирення, що може бути використаний ним для отримання пробачення, відновлення довіри зі сторони позивача, поваги до себе, що, на його думку, дозволить зберегти шлюбні відносини. Позивачка надала до суду заперечення на вказану заяву, в яких пояснила, що необхідності в наданні строку для примирення немає, оскільки вона з чоловіком майже не спілкується, спільного господарства не ведуть, а з серпня 2022 року - проживають окремо. Збереження шлюбу суперечитиме її уявленням про шлюб і сім`ю, згідно з якими подружжя має поважати одне одного, обидва працювати на благо сім`ї, забезпечувати безпеку один одного і дітей. Втім, на момент ініціювання питання про розірвання шлюбу, нічого з вищевказаного не дотримувалось, а навпаки - відповідач почав проявляти домашнє насильство відносно неї, що підтверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 15.07.2022 у справі про адміністративне правопорушення №753/5416/22, яка Постановою Київського апеляційного суду від 12.08.2022 залишена без змін. Стверджує, що за останні роки шлюбу вона самостійно дбає про себе і дітей та є матеріально незалежною від відповідача. Крім цього, порівнюючи спільне та окреме життя з відповідачем, позивач дійшла остаточного висновку про те, що її інтереси будуть забезпечені у випадку, якщо шлюб буде розірвано, у зв`язку з чим просила відмовити відповідачу у наданні строку для примирення. Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (ч. 7 ст. 240 ЦПК України). Зазначена норма процесуального права наділяє суд право на встановлення строку для примирення сторін - у справах про розірвання шлюбу. Разом з тим, суд не зобов`язаний визначати такий строк, якщо він вважає, що необхідності в такому немає. Судом встановлено, що згідно з постановою Дарницького районного суду міста Києва від 15.07.2022 у справі про адміністративне правопорушення №753/5416/22, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки він 03 червня 2022 року о 22:00 год., перебуваючи за адресою: [ADDRESS] вчинив сімейну сварку з дружиною [PERSON] , в ході якої виражався нецензурною лайкою, кидався у бійку та душив, чим своїми діями завдав психологічного болю, тобто вчинив вказане вище адміністративне правопорушення. Постановою Київського апеляційного суду від 12.08.2022 постанову Дарницького районного суду міста Києва у вищевказаній справі залишено без змін. З огляду на фактичні обставини справи, зокрема на те, що позивач заперечує проти надання строку для примирення, подальше перебування у шлюбі не відповідає її інтересам, відповідачем чинилось домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини, та з урахуванням того, що відповідачем протягом часу розгляду справи суду не доведено дійсність наміру примирення з позивачем та збереження шлюбу, а навпаки, вчинялись дії для затягування розгляду справи, як-то неотримання відповідачем кореспонденції суду з урахуванням обізнаності про розгляд справи в суді телефонним засобом зв`язку, а також відмова від одержання позову з додатками, ухвали про відкриття провадження та повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься відповідний акт, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову.

Outcome: approved