Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, в якому просить стягнути безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 25 883 грн 89 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував у договірних відносинах з відповідачем, а саме 25 листопада 2013 року між ним та AT «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є AT «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», було укладено кредитний договір. У зв`язку із невиконання позивачем взятих на себе зобов`язань за укладеним договором приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості у розмірі 25383,89 грн, який було пред`явлено до примусового виконання. У подальшому було відкрито виконавче провадження № 60160916 та вчинено ряд виконавчих дій, зокрема щодо стягнення заборгованості із заробітної плати позивача. Рішенням суду від 13 грудня 2021 року, яке набрало законної сили, виконавчий напис нотаріуса № 20631 визнано таким, що не підлягає виконанню. Не зважаючи на це, до моменту винесення судового рішення з метою виконання виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було стягнуто із заробітної плати позивача розмір заборгованості у спірній сумі, яка складає 25883,89 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 14 лютого 2022 року виконавче провадження № 60160916 закінчено у зв`язку зі сплатою заборгованості в повному обсязі. Представником позивача до офісу приватного виконавця направлялася заява - вимога щодо повернення надлишково зарахованих коштів та згідно платіжного доручення від 08 червня 2022 року приватним виконавцем повернуто грошові кошти в розмірі 2576,57 гривень, стягнутих в якості винагороди приватного виконавця. Ухвалою від 01.08.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.11.2022 представником позивача [PERSON] адвокатом Павловим Є.Г. до суду подано заву про розгляд справи без участі позивача, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відзив, який би містив заперечення на позов, від відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» не надійшов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. 10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 20631 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 883,89 грн. З метою примусового виконання вказаного виконавчого документа приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № 60160916. 13 грудня 2021 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/734/21 за позовом [PERSON] до АТ «ПУМБ», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Юхименко О.Л., визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 вересня 2019 року, зареєстрований у реєстрі під № 20631, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Рішення набрало законної сили. Однак, у межах виконавчого провадження, з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 10 вересня 2019 року стягнуто з позивача грошові кошти у сумі 25 765,69 грн. Дані обставини підтверджуються довідкою щодо утримання з грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] № 381 від 17.03.2022, виданої військовою частиною [NUMBER] . Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням від 13 грудня 2021 року визнано оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а на підставі нього з позивача стягуться грошові кошти, між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Суд бере до уваги, що правовою підставою для набуття АТ «ПУМБ» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак оскільки правова підстава для отримання таких коштів відпадала грошові кошти у розмірі 25 883,89 грн. підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача відповідач АТ «Перший український міжнародний банк» суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 22.07.2022 про сплату судового збору у сумі 992,40 грн за подачу позовної заяви, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved