Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

01.09.2022 представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати\~дійсною угоду\~купівлі-продажу\~земельної ділянки\~площею 0,1676\~га для\~ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , укладену 05.12.2021 між позивачем та відповідачем, визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05.12.2021 позивач придбав у [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер: 6321210100:00:006:0066, площею 0,1676\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] , за що передав їй грошові кошти в сумі 20\~000 грн., на підтвердження чого відповідач власноручно написала відповідну розписку, згідно якої взяла на себе зобов`язання не пізніше 01.03.2022 оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Однак, в обумовлений строк відповідач свої зобов`язання щодо оформлення договору купівлі-продажу в нотаріально порядку не виконала, у зв`язку з введенням 24.02.2022 на території України воєнного стану та неможливістю підготувати всі необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Позивач, в свою чергу, виконав усі умови угоди, а саме сплатив відповідачу всю обумовлену вартість земельної ділянки, проводить її обробіток, проте не може оформити право власності не зі своєї вини, в зв`язку з чим змушений звернутися до суду із позовом. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 05.10.2022 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 07.10.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву вона не скористалась. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1676 га, кадастровий номер 6321210100:00:006:0066, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Кобзар Н.Я. від 10.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №180, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116609030 від 10.03.2018. Зі змісту\~розписки від\~05.12.2021 [PERSON] \~отримала від\~ [PERSON] \~грошові кошти в розмірі 20\~000 грн. за продаж належної їй земельної\~ділянки площею 0,1676\~га, кадастровий номер\~6321210100:00:006:0066,\~що розташована\~за адресою: [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] зобов`язалась не пізніше 01.03.2022 оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Претензій до [PERSON] не має та в подальшому не матиме. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Згідно положень ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. За ч.3\~ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до\~ч.2\~ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку про дійсність угоди купівлі-продажу земельної ділянки, укладеної 05.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] , оскільки умови угоди фактично повністю сторонами виконані, але у зв`язку з введенням на території України воєнного стану неможливо її оформити в нотаріальному порядку. Аналізуючи наведені правові норми, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,1676 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що відновить його порушене право. На підставі викладеного,

Outcome: approved