Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

24.10.2022 представник позивача [PERSON] адвокат Бучак Д.М. звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами; судові витрати покласти на відповідачку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне подружнє життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, позивач проживає з іншою жінкою з 2008 року, з якою виховують чотирьох дітей, тож шлюб з відповідачкою існує формально. Також зазначає, що у сторін неповнолітніх дітей нема. Вказує, що примирення між ними неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, остання подала до суду заяву від 02.12.2022, в якій просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, неодноразово викликалася до суду, зокрема шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на вебпорталі Судова влада України, про причини неявки суд не повідомила, не клопотала про відкладення розгляду справи, відзив до суду не подавала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди сторони позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 16.01.1988 відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №40. Прізвище після одруження чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 12.12.2008. Судом встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально, позивач проживає з іншою жінкою з 2008 році, з якою фактично створив сім`ю. За твердженням позивача у даному шлюбі неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved