overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

15.08.2022 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з\~ позовом, в якому\~ просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надала. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дітей, які мешкають разом із своєю матір`ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає, аліментів нікому не платить, інших дітей у нього немає. Так судом встановлено, що відповідач є батьком дітей, що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с.4,6), відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с.8) діти мешкають\~ разом\~ з позивачем. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню\~ судовий збір у сумі 992,40 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка є матір`ю дітей, діти проживають разом з позивачем, знаходяться на його утриманні, для забезпечення належного рівня життя дітям необхідна матеріальна допомога зі сторони матері, а отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що в частині розміру аліментів позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього, позивач просить почати стягнення аліментів з дня звернення до суду з заявою про видачу судового наказу з 18.05.2022 року. Однак ухвалою суду від\~ 05.07.2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі наказу. Отже враховуючи положення ст. 191 ч. 1 СК України починати стягнення аліментів необхідно\~ з дня\~ звернення з\~ позовною заявою до суду тобто з 15.08.2022 року,\~ а тому в даній\~ частині\~ слід відмовити\~ в задоволенні вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Вказала, що [INFO] в м. Київ помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на час смерті майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Крикливецької сільської ради Тульчинського району, Вінницької області площею 2,2716 га, кадастровий номер 0521984400030020041, виданого на підставі розпорядження Крижопільської РДА від 07.06.2004 за № 133. До шести місяців після його смерті, про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, оскільки про наявність заповіту не знала. Позивач до суду надіслала заяву, в якій позов підтримала, позовні вимоги просила задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, щодо заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, паспортом позивача, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, копією державного акта на право приватної власності на землю, довідками сільської ради, копією заповіту, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку, обґрунтований ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України. Судом встановлено, що позивач пропустив шестимісячний термін для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд вправі визначити йому додатковий строк, достатній для подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

24 листопада 2022 року до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №728/111/21 за заявою\~ [PERSON] ,\~заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Куликівська селищна рада, Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про встановлення факту батьківства, оскільки під час ухвалення судового рішення 12.10.2022 року суд не вказав необхідність внесення до актового запису про народження дитини інформації про громадянство батька дитини. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 12 жовтня 2022 року Куликівським районним судом Чернігівської області було ухвалено рішення 31 січня 2020 року №737/250/22 згідно з яким заяву [PERSON] задоволено та окрім іншого встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , який народився [INFO] . Однак, у рішенні не зазначено про необхідність запису громадянства батька [PERSON] , в зв`язку з чим заяві [PERSON] просила суд внести до актового запису про народження [PERSON] \~ \~ \~ \~йовича наступні зміни: відомості про особу батька записати « [PERSON] », громадянство батька «Україна», прізвище дитини записати « [PERSON] », тобто у рішенні судом не вказано громадянство особи, факт батьківства якої встановлено судом по відношенню до сина заявника. Згідно з ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Оскільки, органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовляються вносити у графі батько, окрім прізвища ім`я по батькові, ще й громадянство [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та ухвалення додаткового рішення із зазначенням громадянства [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Подружжя [PERSON] уклали шлюб, який 10 квітня 2013 року зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 29. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 15 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, вони (сторони) мають різні погляди на життя та різні інтереси, з березня 2021 року проживають окремо. Вона (позивач) вважає, що зберегти шлюб неможливо, а тому просила не надавати термін на примирення. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією (а.с. 4). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач у червні 2022 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 02.05.2009 року, між сторонами був укладений шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №43. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні стосунки між ним та відповідачкою припинилися, вони перестали вести спільне господарство. Спір про спільне майно відсутній. Можливості зберегти сім`ю немає. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дітей. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яких просить залишити проживати з матір`ю. Позивач до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачка до суду не прибула, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву, заперечення проти розірвання шлюбу, заяву про надання строку для примирення до суду не подавала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2007 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 137. В шлюбі народились діти: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, а відповідачка не надала заперечень щодо того факту, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися. Зважаючи на небажання позивача зберегти шлюб, враховуючи те, що сторони не мають дітей до одного року, суд вважає недоцільним застосовувати заходи щодо примирення подружжя й приходить до висновку, що відсутні підстави для відмови в задоволенні позову, а отже, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Однак, оскільки діти залишаються проживати з матір`ю, суд вважає за необхідне залишити судовий збір за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11.06.2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між сторонами, втрату почуття любові, сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що подальші спільні шлюбні відносини з відповідачкою та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам. Шлюбні відносини між ними припинені та поновлювати позивач їх не бажає. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримує в в повному обсязі, просить його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, згоден з позовною заявою, не заперечує проти розірвання шлюбу. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 11.06.2011 року зареєстрували шлюб, про що видано Свідоцтво про шлюб (Повторно) (актовий запис № 360). Як встановлено судом, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між сторонами, втрату почуття любові, сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, збереження сім`ї неможливо та суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення суду у повному обсязі, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивачка 06.07.2020 року звернулася до Харківського районного суду Харківської області із позовом до відповідача про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що [PERSON] ( Позивач ) та [PERSON] ( Відповідач ) познайомилися в 2006 році та з цього року почали зустрічатися. Восени 2007 року обоэ сторін дізналися про вагітність позивачки, з цього періоду почали проживати разом однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу, в [ADDRESS] ( цю інформацію підтверджує довідка з ЖЕК № 167 від 02.08.2008р ). В одній квартирі з ними проживали матір відповідача гр. [PERSON] та сестра відповідача гр. [PERSON] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] (копія свідоцтва про народження додається ). На момент народження відносини між сторонами не були оформлені офіційно. Через те, що новонароджена дитина потребувала постійного догляду і позивачка мала складний післяпологовий стан, вона не могла відвідати орган державної реєстрації актів цивільного стану, Відповідач запевнив, що сам оформить свідоцтво належним чином. Проте, коли він приніс документ, виявилось, що в графі свідоцтва про народження - «Батько», було зазначено прізвище позивачки : « [PERSON] », а також виявилось, що дитина записана на її прізвище та нібито зі слів матері. [PERSON] запевнив, що це ні на що не впливає і щоб мати дитини не переймалася цим питанням. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 145 СК України якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. В цьому разі між сторонами не було погодження щодо вирішення питання про те, що їх син буде носити прізвище матері - [PERSON] . Позивачка була впевнена, що [PERSON] зареєструє сина на своє прізвище. Відповідач, скориставшись тяжким станом позивачки, а саме тим, що вона мала поганий стан здоров`я та не могла покинути новонароджену дитину, користуючись особистими знайомствами в системі РАЦС, зробив запис в Книзі реєстрації народжень про свого сина так, як йому було вигідно. Також, ч.1 ст. 126 СК України встановлено - походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Така заява, від батька та матері, не була подана до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до цього положення, а також ч. 1 ст. 126 СК України та аналізуючи вище вказану ситуацію, випливає висновок про те, що батько - [PERSON] не визнавав факт батьківства, і фактично він здійснив дії реєстрації новонародженої дитини від імені матері, не зрозумілим чином, у випадках переліченні вищенаведеної статті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, і просила суд, з правових підстав визначених ст. 391 ЦК України позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням. Сторони сповіщені про дату, час та місце розгляду справи. Справа розглядається у порядку спрощеного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав: Позивачці на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований у даному будинку, однак не проживає у ньому у теперішній час. Позивач, посилаючись на правовий механізм ст. 391 ЦК України, просить ухвалити остаточне рішення суду про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням вказаного будинку, оскільки подальша реєстрація відповідача у належному позивачці будинку істотно порушує права позивача як власника. Позивач у своєму позові одночасно посилається на правила ст. ст. 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні з 2008 року. Оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, то право останньої підлягає захисту в судовому порядку за правилами ст. ст. 383, 391 ЦК України. Порушене право власника має бути захищено шляхом позбавлення [PERSON] права користування цим житловим приміщенням. За правилом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved