Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третіх осіб: Другої Львівської державної міської нотаріальної контори, Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON] від 20.03.2006. В обґрунтування своїх позовних вимог покладається на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями до частки спадкового майна є доньки [PERSON] , [PERSON] , так як при житті померлою було вчинено заповіт на неї, та позивач, як пенсіонер, інвалід війни, непрацездатний. 27.08.2019 позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про спадщину до Другої Львівської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено та повідомлено, про наявність заповіту на ім`я відповідачки. Вважає, заповіт [PERSON] від 20.03.2006 недійсним з тих підстав, що він посвідчений не посадовою особою, а виконавчим комітетом Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузької району Львівської області, підписаний секретарем виконкому Г.А.Плюха. Гербова печатка накладена на підпис, який не проглядається. Крім того у анкетних даних завідувача відсутні дата і рік народження, реєстраційних номер платника податків які повинні бути написанні повністю, заповіт не містить точної адреси місця розташування нерухомого майна, а саме номеру будівель і назви вулиці, повних анкетних даних [PERSON] .. За вище вказаних обставин вважає, що заповіт є недійсним. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.2019 дана справа передана на розгляд Кам`янка-Бузькому районному судді Львівської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019 дана справа передана на розгляд судді Костюк У.І. Ухвалою від 27.11.2019 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 28.12.2019 відповідачкою [PERSON] на адресу суду поданий відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечила в повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю відповідачки, позивач являється її в минулому вітчимом, оскільки в у 2006 році її матір з позивачем розірвали шлюб, проте відносини між ними були остаточно припиненні в квітні 2013, з цього часу позивач повністю припинив матеріально підтримувати свою сім`ю та залишив місце проживання. [INFO] померла її мама. Із заявами про вступ у спадщину звернулась вона та [PERSON] .. Заяви подали на майно, яке залишилося після смерті матері, а саме: кошти на банківському рахунку, житловий рахунок, що знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки на території с. Ременів. Даний будинок матері був подароний її тіткою. Відповідачці не було відомо про існування заповіту від 20.03.2006, згідно якого померла заповіла відповідачці все своє майно, про нього її стало відомо лише у вересні 2016. 17.01.2020 на адресу суду позивач [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачкою не надано доказів, що підтверджують або спростовують обставини вчинення нотаріальних дій, а саме складання і підписання заповіту від 20.03.2006. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду від 17.01.2020 провадження у справі зупинено. 06.08.2020 позивач [PERSON] подав уточнену позовну заяву в порядку ст.ст. 49,197 ЦПК України про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання заповіту недійсним та визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування за законом, в якій просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю. без шлюбу з 17.08.2006 по 25.01.2016, визнати недійсним заповіт [PERSON] від 20.03.2006 на ім`я [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину будинку з усіма господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог покладається на те, що 10.07.1999 між ним та [PERSON] був укладений шлюб. З 25.08.1999 позивач [PERSON] був зареєстрований і проживав однією сім`єю з [PERSON] по [ADDRESS] , з якою вів спільне господарство до дня її смерті, а саме до [INFO] . 17.08.2006 шлюб між сторонами був розірваний, проте вони продовжували проживати однією сім`єю і вели спільне господарство аж до її смерті. Оскільки позивач проживав однією сім`єю з [PERSON] та вів з нею спільне господарства, то 27.08.2019 звернувся до Другої державної нотаріальної контори м. Львова із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва та повідомлено про наявність заповіту на громадянку [PERSON] , Вважає, що даний заповіт є незаконним, виходячи з підстав зазначених в первинній позовній заяві. Зазначаючи, що у [PERSON] не було добровільного волевиявлення заповідати та складати заповіт на спірний будинок на ім`я [PERSON] , та спадкоємцями першої черги є він, [PERSON] та [PERSON] .. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду від 09.09.2020 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання у справі. В судовому засіданні 26.10.2020 до розгляду прийнято уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 26.10.2020 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з архіву Ременівської сільської ради повні дані у оригіналах з реєстру для реєстрації нотаріальних дій ОМС і Алфавітної книги обліку заповітів, Оригінал заповіту [PERSON] щодо спадкоємця [PERSON] ,2000 р.н. та ориганіл цього реєстру; оригінал заповіту і номер реєстрації щодо спадкоємця [PERSON] , жительки м. Львова,оригінал цього реєстру; оригінал звернення із заявою про втрату спадкоємцями заповіту,дату звернення із заявами,номер реєстрації у реєстрі ,прізвище заявників; дату видачі дублікату, прізвище посадової особи ОМС і прізвище заявника,що отримав дублікат в оригіналі. 21.01.2021 представником відповідачки [PERSON] адвокатом Зубашевським Н.П. були подані письмові пояснення, в яких зазначає, що пред`явлений позов є необґрунтованим та безпідставним, а наведені твердження позивача є неспроможними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, не обґрунтовуються належними й допустимими доказами, тому просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. В судовому засіданні 21.01.2021 Жовтанецьку сільську раду Кам`янка-Бузького району Львівської області залучено в якості правонаступника Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. Ухвалою суду від 15.06.2021 клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано з Другої Львівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , заведеної 30.06.2016 за №257/2016. 08.07.2021 на адресу суду надійшла копія спадкової справи №257/2016, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 05.08.2021 за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Лозинського І.П., [PERSON] виключено з числа третіх осіб. Залучено до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] 03.09.2021 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] . В поданому відзиві відповідачка зазначила, що в сім`ї були добрі сімейні стосунки на той час. З появою у відповідачки [PERSON] особливого інтересу до спадкового майна і відкриття спадщини за заповітом на її ім`я, вона стала проявляти зневагу до позивача. Зазначає, що вся турбота про сім`ю була за батьком [PERSON] .. Він є власником ПП «Фірма Т-МА», з 1994 року займався бізнесом. Заснував для сім`ї салон-перукарню « [PERSON] » і кафе-бар « [PERSON] », тим самим, створив робочі місця для матері, там і розпочала трудову діяльність і [PERSON] . Окрім позивача, ніхто більше матеріально не забезпечував коштами сім`ю.Разом з тим позивач щоденно відвідував матір у лікарні. Вказала, що батько [PERSON] , з її матір`ю, [PERSON] , проживали разом однією сім`єю і вели спільне господарство з дня укладення шлюбу з липнія1999 до 25.01.2016, тобто, до дня її смерті, а тому позовні вимоги [PERSON] визнала. Ухвалою суду від 04.11.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 26.10.2022 позовну вимогу [PERSON] про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в уточненій позовній заяві, просив їх задоволити. Додатково зазначив, що з [PERSON] одружився у 1999 році та взяв на виховання відповідачку [PERSON] .. В 2000 році народилася в них спільна дочка. Він забезпечував сім`ю. Тітка [PERSON] подарувала їй будинок, який він доводив до ладу, а саме проводив у ньому ремонт, облаштовував паркан. 17.08.2006 шлюб між ними було розірвано, проте вони, надалі проживали однією сім`єю, в них було бажання зареєструвати шлюб вдруге, однак через деякі неформальні питання це не відбулось. На протязі всього спільного проживання, він оплачував навчання дітям, займався лікуванням дружини, та її похованням. Вказав, про те, що незважаючи на фактичне розірвання шлюбу, він проживав разом із померлою однією сім`єю. Представник позивача адвокат Лозинський І.П. в судовому засіданні підтримав подану позовну заяву, вказав про те, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] проживали однією сім`єю після розірвання шлюбу, вели спільний побут, що підтверджується зібраними та поданими доказами. Зазначив про те, що враховуючи факт спільного проживання однією сім`єю, який доведений в ході судового розгляду справи за позивачем слід визнати право власності на частку в будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Зубашевський Н.П. в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши на безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог. Зокрема, в ході розгляду справи на його думку не доведено факту проживання однією сім`єю після розірвання шлюбу між позивачем та померлою [PERSON] .. Натомість встановлено факт того, що позивач та померла лише фактично проживали за однією адресою, однак сім`єю не були. Крім цього, даний позов позивачем поданий передчасно, оскільки як вбачається із матеріалів спадкової справи ним не була подана заява до нотаріуса про прийняття спадщини та не отримано відмови в передбаченому законом порядку. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечила. Зазначила, що сімейне життя позивача з її матір`ю спочатку складалося добре, проте після народження сестри, в сім`ї почалися конфлікти, позивач піднімав руку на матір, та чинив моральний тиск. Ініціатором розірвання шлюбу була її матір [PERSON] .. Після розірвання шлюбу позивач та її мати, хоча і проживали разом за однією адресою у квартирі її матері, однак фактично сім`єю не були. Позивач не забезпечував сім`ю матеріально, не оплачував їй навчання, оплату навчання здійснювала її матір та батько. Вона брала участь у витратах щодо оплати комунальних послуг, та коли мама захворіла займалася її лікуванням. Також їй відомо, що в позивача була інша жінка [PERSON] , з якою у нього були фактичні шлюбні відносини на протязі тривалого часу. Натомість у її мами були інші відносини, а саме з [PERSON] , з яким вона хотіла укласти шлюб. З 2006 по 2016 позивач періодично проживав по [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що спір між нею та позивачем відсутній. Вказала, що з 2019 року проживає з батьком, до того часу, вона проживала з матір`ю та сестрою. До 2016 вона проживала з батьком, матір`ю та сестрою. Батьком допомагав матеріально як їй, так і матері. Представник відповідача Жовтанецької сільської ради Львівського (Кам`янка-Бузького) району Львівської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подане клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника сільської ради (т.3 а.с. 5). Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що знає, як позивача так і [PERSON] , так, як є хресним батьком [PERSON] .. З сім`ю [PERSON] спілкувалися з 2000 року, а саме приїжджали до них додому в квартиру по [ADDRESS] , та у кафе на свята. Щодо сімейних відносин сім`ї [PERSON] , то йому відомо, що [PERSON] та позивач розірвали шлюб, чи в подальшому вони проживали як сім`я йому не відомо. Зазначив, про те, що позивач після розірвання шлюбу проживав в квартирі по [ADDRESS] , допомагав [PERSON] матеріально, оплачував комунальні послуги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що батько [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] .. Після розірвання шлюбу проживали однією сім`єю в квартирі по [ADDRESS] , вели спільне господарство, доглядали дітей. [PERSON] сплачував комунальні послуги. Вказала, що вона мала дружні відносини з померлою [PERSON] , так як були одного віку, та мали спільні інтереси. Їй відомо, про те, що капітальний ремонт будинку в с. Ременів здійснював позивач (облаштував паркан, зробив прибудову до кухні). Їй не відомо, про те, чи батько мав інше житло, так само як і про те, чи були у нього конфлікти з померлою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою померлої [PERSON] . Позивач [PERSON] перебував у шлюбі з її племінницею, коли саме був укладений шлюб не пригадує. У 2005-2006 році, позивач з [PERSON] розірвали шлюб. Зі слів [PERSON] , їй відомо, що племінниця розірвала шлюб з позивачем, у зв`язку з тим що останній її бив, не поважав та не допомагав матеріально. Зазначила, що після розірвання шлюбу, позивач з померлою в квартирі по [ADDRESS] , в якій вона проживала разом з дітьми не проживав, так як проживав в м. Мостиська. Перед смертю її племінниця приїжджала до неї з іншим чоловіком, та повідомила їй про намір укласти з ним шлюб. Крім того, зазначила, що [PERSON] вона подарила свій будинок, що в селі Ременів, взамін, що вони будуть за нею доглядати. Проте після оформлення договору, до неї ніхто не приходив, Коли саме був укладений договір не пригадує. Щодо ремонту будинку вказала, що ремонт вона проводила за власні кошти, [PERSON] також надавала частину коштів, натомість позивач участі в ремонті не брав, лише їздив за матеріалами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, вказала, що позивача знає, так як він чоловік її покійної дочки [PERSON] .. Сімейне життя в позивача з її дочкою було невдале, тому шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, донька не мала наміру проживати з позивачем, однак позивач проживав в квартирі по [ADDRESS] до 2013, так як іншого житла в нього не було. Позивач [PERSON] самовільно прописався в спірній квартирі, ними заявлялися позови про його виселення. Позивач матеріально не забезпечував [PERSON] , не займався її лікуванням, що робила вона та [PERSON] . Позивач не часто навідувався до доньки в лікарню, однак коли і провідував, поводився агресивно. Також, жодної участі у похоронах доньки позивач не брав. Її відомо, що в позивача у м. Мостиська була інша жінка, натомість її померла донька також мала намір створити іншу сім`ю десь в 2014-2015 році. Щодо ремонту в будинку в с. Ременів, то він здійснювався за кошти її сестри [PERSON] та [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є сестрою померлої [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з позивачем. Після розірвання шлюбу, позивач проживав разом з [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] , оскільки не мав іншого житла, проте, фактичних сімейних відносин вони не підтримували, оскільки у позивача була інша жінка [PERSON] , а у [PERSON] інший чоловік [PERSON] , з яким проживала десь 3 роки до смерті. Їй відомо, що позивач не забезпечував [PERSON] матеріально, натомість вона допомагала їй. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є племінницею померлої [PERSON] .. Зазначила що за 3-4 роки до смерті [PERSON] позивач покинув сім`ю, та її тітка залишилася сама з двома дітьми, матеріально їй допомагали бабуся та її матір. Коли саме шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний не пригадує. Свідком конфліктів не була, але [PERSON] телефонувала її матері, та обговорювали таке. Зазначила, що в [PERSON] був інший чоловік на ім`я [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивач був чоловіком її сестри, з якою одружився десь в 1998-1999. Сімейне життя в [PERSON] та [PERSON] складалося по різному. Вони проживали в квартирі по [ADDRESS] , в якій зробили ремонт. Після розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство десь до 2013 року. Коли позивач залишив сім`ю, вона допомагала їй матеріально. Лікуванням сестри займалася її донька [PERSON] , вона також надавала матеріальну допомогу, проте рідко відвідувала померлу в лікарні. Поховання сестри займалася відповідачка [PERSON] , їй допомагав рідний батько, а також її син [PERSON] . Зазначила, що десь за 3-4 роки до смерті сестри, позивач разом з її сестрою як сім`я не проживали, так як у позивача була інша жінка, а у сестри інший чоловік, з яким вона проживала без реєстрації шлюбу. Вказала, що тітка [PERSON] подарувала сестрі [PERSON] будинок в селі Ременів, в якому за кошти тітки був проведений ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що є батьком відповідачки [PERSON] .. З [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали в 1998 році. Йому відомо, що його колишня дружина [PERSON] уклала шлюб з позивачем, який в подальшому було розірвано. Після розірвання шлюбу з [PERSON] він зустрічався з свою дочкою [PERSON] , та допомагав їй матеріально. Коли [PERSON] перебувала у лікарні, він навідувався до неї та допомагав грішми. Його донька [PERSON] займалася лікуванням та доглядом матері, а в подальшому її похованням, в організації якого він також допомагав. Вказав, що в 2013 році в [PERSON] був інший чоловік на ім`я [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи, свідків дослідивши матеріали справи у їх взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 20.02.2010 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції [PERSON] народилася [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати (т.1 а.с. 40). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 16.02.2010 Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції [PERSON] , [INFO] змінила ім`я на [PERSON] (т.1 а.с. 41). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі № 2-2296/2006 від 17.08.2006 шлюб між [PERSON] , 1970 р.н. та [PERSON] , 1946 р.н., що зареєстрований 10.07.1999 у відділі РАГС Залізничного району м. Львова, актовий запис № 225 - розірвано (т.1 а.с. 50). 29.05.2013 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції видано свідоцтво серії [NUMBER] про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 51,т.2 а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.05.2019 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] померла [INFO] (т.1 а.с. 4,42). 08.11.2005 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок цегляний, зазначений в плані під літерою «А-1», що складається з трьох кіт мат житловою площею 48,7 кв.м., кухні, трьох коридорів, всього загальною площею 74,5 кв.м., а також сарай цегляний, зазначений в плані під літерою «Б», літню кухню цегляну, зазначену в плані під літерою «В», вбиральню дерев`яну зазначену в плані під літерою «Г» та всі споруди №1 №2, К, що до будинку відносяться в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, що посвідчений 08.11.2005 приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М. (т.1 а.с.7,46). 08.11.2005 року [PERSON] подарувала,а [PERSON] прийняла у дар земельні ділянки (зазначені в плані під № 1 площею 0,2446 гектарів та № 2 - площею 0,2772 гектарів), в межах, згідно з планом, розташовані на території села Ременів Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, надані для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується договором дарування, що посвідчений 08.11.2005 приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Приходько Н.М. (т.1 а.с.8,45). Відтак, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9178832 від 06.12.2005 та довідкою № 2695 виданою КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» про те, будинок [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу 08.11.2005 за р. № 2832 і записано в реєстрову книгу № 2 за № 403-06.12.2005 (т.1 а.с.9,49). 20.03.2006 [PERSON] на випадок свої смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний її житловий будинок з усіма господарськими будівлями, що знаходиться в селі Ременів, Кам`янка-Бузького району Львівської області заповіла [PERSON] . Заповіт нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 161(т.1 а.с.5). 30.06.2016 після смерті [PERSON] в Другій Львівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 257/2016 (т.1 а.с.43). Зі спадкової справи № 257/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] видно, що із заявами про прийняття спадщини в Другу львівську державну нотаріальну контору звернулися дочки померлої [PERSON] : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Згідно довідок № 00000000945, № 00000000116, виданої 15.10.2019 та 04.02.2020 ОСББ «Жовто-Блакитне» [PERSON] проживає і зареєстрований у [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] проживала і була зареєстрована за даною адресою від 28.01.1999 до дня смерті. Померла [INFO] (т.1 а.с. 11,98, т.2 а.с. 9 ). [PERSON] , [INFO] є інвалідом (2) другої групи, що підтверджується копіями посвідчення серії [NUMBER] від 17.10.2003 та копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (т.1 а.с. 12-13). [PERSON] ,який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] перебуває на обліку у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як інвалід війни 2 групи категорія 12 на двох осіб, що підтверджується довідкою №1980 виданою 17.03.2016 Залізничним відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики (т.1 а.с. 100, т.2 а.с. 10). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/6367/18 від 05.06.2019 заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволено та встановлено факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю з 10.07.1999 (т.1 а.с. 74). Постановою Львівського апеляційного суду у справі 462/6367/18 від 12.03.2020 рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/6367/18 від 05.06.2019 скасовано, заява [PERSON] залишена без розгляду (т.1 а.с. 105-108). Рахунки, товарні чеки, розхідні накладні про оплату товару, послуг видані за період з березня місця 2010 по грудень 2011 оформлені на прізвище [PERSON] (т.1 а.с. 74). Згідно листа директора ТОВ «Воля-Кабель» з роботи зі звернення громадян № 569-1 від 26.02.2020, вбачається, що за адресою Ряшівська 13 кв.47 ТОВ «Воля-Кабель» надавала послугу ТБ + Інтернет згідно Протоколу замовлених послуг та обладнання № 7912505, оформленого на ім`я [PERSON] у період з 22.12.2015 по 04.10.2016. У період з 24.05.2017 по 29.09.2017 за адресою [ADDRESS] ТОВ «Воля-Кабель» надавала послугу ТБ + Інтернет згідно Протоколу замовлених послуг та обладнання №900153351, оформленого на ім`я [PERSON] . З 18.06.2018 то теперішній час між [PERSON] та ТОВ «Воля-Кабель» діють договірні відносини згідно Протоколу замовлених послуг та обладнання № 900119669 від 18.06.2018 (т.1 а.с. 101, т.2 а.с. 34). Згідно листа ЛКП «Залізничнетеплоенерго» № Т-415-01/06 від 04.11.2016, з 01.07.2014 по квартирі [ADDRESS] був відкритий особовий рахунок [NUMBER] на [PERSON] (т.1 а.с.102, т.2 а.с. 14). Згідно листа Залізничної районної адміністрації № 32-5977 від 10.11.2017, відділ у справах дітей Залізнична районна адміністрації звернення [PERSON] розглянуло та працівник відділу у справах дітей провела обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] у присутності [PERSON] та присутності неповнолітньої [PERSON] .. На момент обстеження в квартирі не була присутня [PERSON] , її було запрошено для співбесіди у відділ у справах дітей. В приміщенні відділу було проведено профілактично - роз`яснювальну бесіду з [PERSON] щодо стосунків у сім`ї та мирного співжиття. [PERSON] повідомила, що переживає за сестру, що обіцяла матері не залишати її та що буде намагатися не конфліктувати та жити мирно (т.1 а.с.104). 12.01.2016 [PERSON] звертався із скаргою на дії, які заподіли шкоду майну в квартирі [ADDRESS] на ім`я Директора ЛКП «Нове», на дану скаргу 25.01.2016 ЛКП «Нове» була надана відповідь (т.1 а.с.234,236, т.2 а.с.26,27). 06.02.2016 позивач [PERSON] повторно звертався із скаргою на дії, які заподіли шкоду майну в квартирі [ADDRESS] та позбавили сім`ю питної води на період з 31.12.2015-12.01.2016 на ім`я Директора ЛКП «Нове» (т.2 а.с.30-31). 23.02.2016 Залізничною районною адміністрацією було надана відповідь № 32-400 за результати розгляду скарги [PERSON] на дії працівників ЛКП «Нове» (т.2 а.с. 32). 23.02.2016 [PERSON] звернувся до головного лікаря комунальної 5-ї міської клінічної поліклініки Лемішко із скаргою на несвоєчасне, не кваліфіковане обстеження та лікування, в якій вказав, що 25.01.2016 після важкої хвороби померла його дружина, мати двох його доньок [PERSON] (т.2 а.с.11-12). 23.03.2016 Головним лікарем комунальної 5-ї міської клінічної поліклініки Б.Б. Лемішко була надана відповідь № 02-10 вих.10 [PERSON] (адреса [ADDRESS] ) на вище вказану скаргу (т.2 а.с.13). 30.09.2016 Департамент охорони здоров`я ЛОДА надав відповідь № 1258 на звернення [PERSON] (т.2 а.с.69-74). 01.04.2013 [PERSON] (адреса [ADDRESS] ) ректором Львівського національного університету імені Івана Франка була надана відповідь № 1503-С, на його звернення від 07.02.2013 щодо навчання на юридичному факультеті його доньки [PERSON] (т.2 а.с.15). 20.02.2013,15.03.2013 Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян було надіслано відповідь [PERSON] на його звернення на адресу: [ADDRESS] (т.2 а.с.17-18). 10.07.2013 Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України була направлена відповідь на звернення [PERSON] на адресу: [ADDRESS] (т.2 а.с.21). 17.07.2013 працівниками ВуСД складено акт обстеження умов проживання на підставі заяви [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначено, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.23). Згідно витягу із медичної картки № 5308 стаціонарного хворого від 06.09.2013 та витягу із медичної картки № 7253 стаціонарного хворого [PERSON] , 1946 р.н. від 11.08.2014, місце проживання зазначено: [ADDRESS] (т.2 а.с.24-25). Товарні чеки, розхідні накладні про оплату товару, послуг видані за період з травня місця 2010 по листопад 2011 оформлені на прізвище [PERSON] (т.2 а.с. 40-51). 10.06.2013 [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про надання споживчого кредиту, в якій зазначено адреса (за місцем реєстрації): [ADDRESS] , адреса (за місцем фактичного проживання): [ADDRESS] (т.3 а.с. 28-30). Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За приписами частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на статтю 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до приписів статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом із тим, нормою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2021 року у справі № 643/4186/19 (провадження № 61-10046св20) Верховний Суд дійшов висновку, що «згідно частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю. Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні права на спадщину, особа, яка вважає себе спадкоємцем має право звернутися до суду для встановлення вказаних фактів в судовому порядку». Щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю. Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю по січень 2016, [PERSON] вказував, що з 7 серпня 2006 по 25 січня 2016 він та [PERSON] мешкали однією сім`єю із доньками у її квартирі за адресою: [ADDRESS] . За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю суд повинен дослідити належні та допустимі докази на підтвердження ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач 10.07.1999 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , який 17.08.2006 рішенням Залізничного районного суду м. Львова було розірвано. Позивач звертаючись до суду стверджує, що він та померла [INFO] [PERSON] проживали з часу розірвання шлюбу між ними (17.08.2006 року) однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу до її смерті, просив визнати за ним право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] .. Так, сторонами не заперечується та судом встановлено, той факт, що позивач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , що також підтверджується долученими доказами, а саме довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію № 00000000116 від 04.02.2020. Окрім цього, судом встановлено, що і не заперечується сторонами, що позивач після розірвання шлюбу з [PERSON] , після 17.08.2006 продовжував проживати разом з [PERSON] за вище вказаною адресою. Разом з тим, судом відзначається, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц (провадження № 61-28377св18). Як було вище відзначено судом, встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення не тільки факту спільного їх проживання, але й наявність у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Спільний побут передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц, від 24.01.2020 в справі №490/10757/16-ц, від 09.11.2020 №757/8786/15-ц. Позивач зазначає, що крім спільного проживання з померлою [PERSON] , вони вели спільний побут з померлою, та мали взаємні права та обов`язки які притаманні подружжя, зокрема зазначає, що він оплачував навчання дітям, сплачував комунальні послуги, займався облаштуванням та ремонтом спірного будинку в с. Ременів, займався лікуванням дружини, в подальшому її похованням. Щодо вказаних доводів, суд зазначає, що сама по собі сплата комунальних послуг, купівля продуктів харчування не свідчать про спільне проживання та наявність спільного побуту, взаємні права і обов`язки. Разом з тим, позивачем не доведено спільність грошових затрат та/або праці. Зокрема суд не може надати належної оцінки наданих позивачем [PERSON] товарних чеків, розхідних накладних про оплату товару, послуг виданих за період з травня 2010 по листопад 2011 оформлених на його прізвище, оскільки суду не надано належних доказів, що товари, послуги, які обумовлені в вище вказаних документах були призначені саме для здійснення ремонту та облаштування будинку, як зазначається позивачем. Окрім цього, посилання позивача [PERSON] про ведення спільного побуту спростовуються свідченнями, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були допитані в ході судового розгляду. А свідчення свідка, [PERSON] , про введення позивачем [PERSON] з померлою [PERSON] спільного господарство після розірвання шлюбу, не можуть безумовно свідчити про постійне проживання однією сім`єю, так як ці відомості не підтверджені іншими належними та допустимими доказами. Крім цього, даний свідок є дочкою позивача, тому, враховуючи кровну спорідненість зі стороною у справі об`єктивність таких свідчень викликає розумний сумнів у їх правдивості. До того ж при комплексному аналізі наданих свідчень, суд приходить до висновку, що вони мають суперечливі твердження, зокрема щодо відносин померлої з позивачем. На думку суду в ході розгляду справи не доведено, що між позивачем та померлою [PERSON] під час їх проживання у спірний період були уставлені стосунки, що притаманні сім`ї, та те що вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Крім того суд окремо відзначає, що наявність періоду в часі протягом якого позивач проживав із покійною [PERSON] має правове значення виключно в розумінні ст.1264 ЦК України, тобто не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, яким є дата смерті [PERSON] . -25.01.2016. Встановлення факту проживання однією сімєю у інший період, зокрема з 17.08.2006 по 25.01.2016 не створює будь-яких юридично значимих фактів з якими закон повязує виникнення права на спадкування. Щодо позовних вимог про визнання права власностів порядку спадкування за законом. Судом відзначається, що позивач при подані позову, вказує про те, що він має право на обов`язкову частку майна у спадкуванні після смерті [PERSON] та є спадкоємцем першої черги за законом, однак таке твердженняна на думку суду є хибним, оскільки навіть за умови встановлення факту проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем, позивач в даному випадку набув би право на спадкування (в порядку ст. 1264 ЦК України), тобто являвся би спадкоємцем четвертої черги. Також суд при винесенні рішення враховує те, що згідно оглянутої в ході розгляду копії спадкової справи позивач [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не звертався. В ході розгляду справи встановлено, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту його проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу протягом не менш як пять років до часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1264 ЦК України). Зважаючи на наявність підстав для відмови у задоволенні позову щодо встановлення факту, необхідно відмовити у задоволенні похідної позовної вимоги про визнання за [PERSON] права на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом. Зважаючи на вищенаведені норми суд, розглянувши позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , 17.08.2006 по 25.01.2016, та визнання за позивачем право власності на 1/3 частину будинку з усіма господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, дійшов висновку, що вказані вимоги не обґрунтовані, не доведені та не підтверджені належними та достатніми доказами під час розгляду справи, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Відповідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, судові витрати задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed