Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа : Служба у справах захисту дітей Благовіщенської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування. Позов мотивовано тим що, відповідач [PERSON] являється донькою позивача [PERSON] . Відповідач [PERSON] являється матір`ю двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходять на утриманні своєї бабусі [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні, оскільки мати малолітніх дітей протягом тривалого часу а саме з народження дітей не бере участь у їх вихованні та утриманні, веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок. Часто зникає з дому у невідомому напрямку та тривалий час. Відповідач не цікавиться життям малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дітям, взагалі не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання дітьми дошкільної освіти. Вище вказані обставини підтверджуються висновком служби у справах захисту дітей Благовіщенської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 16.09.2022 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, якою підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглядати справу у її відсутності. Наполягає на винесенні заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений оголошенням на веб-сайті "Судова влада України", причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, направила до суду лист з якого вбачається про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно двох малолітніх дітей, одночасно представник третьої особи просить розглядати у справу у її відсутності. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. Згідно ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється рідною матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.15). Відповідач [PERSON] являється матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] ( а.с.9) та малолітньої [PERSON] , [INFO] ( а.с.8). Згідно довідки - характеристики виданої Благовіщенською міської радою Кіровоградської області відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] в будинку матері [PERSON] . В шлюбі [PERSON] не перебуває але має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Мати у вихованні дітей не приймає участі. Про дітей піклується бабуся [PERSON] , яка займається їхнім вихованням, діти завжди акуратні, доглянуті, отримують здорове харчування. [PERSON] на даний час перебуває в декретній відпустці, підсобне господарство не веде, земельної ділянки не має. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, неодноразово на території села [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності за крадіжки ( а.с.12). З акту обстеження умов проживання від 13.09.2022 року умов проживання сімї [PERSON] за адресою [ADDRESS] вбачається, що власником будинку являється мати відповідача [PERSON] . Умови проживання і в будинку гарін. В будинку чисто, прибрано, створені гарні умови для дітей. В наявності є памперси та суміші для харчування малолітньої дитини. За дітьми фактичний догляд здійснює бабуся. Мати дітей веде розгульний спосіб життя, вживає алкоголь. На момент обстеження матері вдома не було. Зі слів бабусі [PERSON] відсутня вдома близько 2-х тижнів. [PERSON] не займається дітьми систематично залишає дітей на бабусю ( ас.13). Службою у справах захисту дітей Благовіщенської міської ради надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с.14). Надані докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Суд вважає обґрунтованими вимоги позову щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не цікавиться життям дітей, не бачиться з ним, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей, - нe цікавиться, як ростуть діти. - не забезпечує дітей необхідним харчуванням. - не спілкується з дітьми. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Відповідно до ст.243 Сімейного кодексу України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років . Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.244 Сімейного кодексу опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Зважаючи на те, що малолітні діти внаслідок позбавлення її матері батьківських прав є дітьми, позбавленими батьківського піклування, вони не досягли чотирнадцяти років, над ними необхідно встановити опіку. Позивачка не відноситься до категорії осіб, які відповідно до ч.3 ст.244, ст. 212 Сімейного кодексу України не можуть бути опікунами. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування - Служби у справах захисту дітей Благовіщенської міської ради позивачка може бути опікуном дітей. Тому позов в частині призначення позивачки опікуном дітей також підлягає задоволенню. Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст.88 ЦПК України, в разі задоволення позову, суд стягує з відповідачки на користь держави судові витрати.

Outcome: approved