Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 01 червня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя, а також втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. У вказаній заяві також просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 172, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 01 червня 2013 року (а.с. 6). Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя, а також втрачено почуття любові та поваги один до одного, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином вимоги в частині зміни прізвища позивача на її дошлюбне прізвище підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved