Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

18.05.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду\~ із зазначеним позовом та просив постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 09 липня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №1653, мотивуючи тим, що через два місяці повторної реєстрації шлюбу взаємини з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали постійними сварки. Вже понад пів року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільних інтересів у подружжя не має, відсутнє планування майбутнього, сторони не проживають разом, місцезнаходження відповідача позивачу не відоме, фактично сім`я припинила своє існування та сторони живуть створивши нові, окремі сім`ї. На даний час, позивач та відповідач проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Сторони від шлюбу мають трьох дочок, дві з яких на даний час є неповнолітніми, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Також просить судові витрати стягнути з відповідача. Цивільна справа надійшла до Болградського районного суду за підсудністю 17.08.2022 року. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, 27.10.2022 року на електронну пошту суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та за останнім місцем проживання зазначеним в позовній заяві, причину неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2021 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №1653 (а.с.5). Як вбачається з позовної заяви шлюб був укладений повторно. У сторін народилося три дочки: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.06.2004 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №17 (а.с.6); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.10.2006 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №38 (а.с.7); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.09.2007 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №32 (а.с.8), тобто дві з дочок на даний час є неповнолітніми. Сторони сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання дочок з тверджень позивача не мають, зберегти шлюб позивач не бажає. Згідно статті 51 Конституції України\~та ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч.3 ст. 105 СК України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки\~ позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.\~ При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., які були сплачені позивачем при звернення до суду.

Outcome: approved