Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: З ПрАТ «СК «Альфа страхування» сума недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 55044,78 грн, а з відповідача [PERSON] сума франшизи в розмірі 2500,00 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908,00 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04 грудня 2020 року, о 13 годині 22 хвилини, в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу, на перехресті проспекту Миру та вулиці Гетьманська, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] , проїхав вищезазначене перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора, в результаті чого трапилося зіткнення з транспортним засобом Toyota Yaris, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 16 грудня 2020 року по справі №216/7113/20 провадження 3/216/3213/20 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа страхування». 3 метою отримання страхового відшкодування позивачем до департаменту врегулювання збитків ПрАТ «СК «Альфа страхування» було направлено заяву про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. 29.03.2021 вона отримала відмову у виплаті вартості відновлювального ремонту на суму 115089,55 грн, у зв`язку з тим, що відповідачем, в рамках перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.12.2020, було замовлено експертне автотехнічне дослідження та відповідно до висновку №2521 від 04.02.2021 встановлено обопільну вину двох водіїв. ПрАТ «СК «Альфа страхування» зменшено суму страхового відшкодування на суму франшизи 2500,00 грн, відповідно до умов договору №ЕР-136796679 та на суму 57544,77 грн (50% у разі обопільної вини). Позивач заперечує щодо обопільної вини, оскільки водія автомобіля Toyota Yaris, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягували. Таким чином, досудове врегулювання спору закінчилось повною відмовою у виплаті страхового відшкодування. За таких обставин, позивач вважає, що ПрАТ «СК «Альфа страхування» допущено порушення його прав, внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду. Крім того, підлягає стягненню з [PERSON] , як власника транспортного засобу винуватця ДТП сума франшизи в розмірі 2500,00 грн. Ухвалою Центрально-Міського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 02.12.2021\~дану справу\~було прийнято\~до розгляду\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін.\~ Представник відповідача ПрАТ «СК «Альфа страхування» та відповідач [PERSON] , про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялись належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подали суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Разом з цим, представник ПрАТ «СК «Альфа страхування» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що 21.12.2019 року мх ПРАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №ЕР-136796679, відносно транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн, та розміром франшизи 2 500,00 грн. 3 вини водія [PERSON] , що керував транспортним засобом«Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.12.2020, пошкоджено транспортний засіб «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020 року по справі 216/7113/20. 04.12.2020 року було подано до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 07.12.2020 року представником ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», в присутності представника позивача, проведений детальний огляд транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з метою фіксації пошкоджень отриманих внаслідок вищезазначеної ДТП та для визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику даного автомобіля. 08.01.2021 представником Прат «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», в присутності представника позивача, був проведений повторний детальний огляд транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля представник позивача не пред?являв, і своїм власноручним підписом в актах огляду підтвердив правильність та повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів. Результати цього огляду були покладені в основу наступного визначення розміру матеріального збитку. Для встановлення розміру матеріального збитку, ПрАТ «СК «Альфа страхування» складена ремонтна калькуляція №1648.609.2 від 21.01.2021, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу на складові деталі, що підлягають заміні, становить 115089,55 грн, без ПДВ. Разом з цим, користуючись правом, наданим п.34.4 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «Альфа страхування», з метою встановлення причин настання страхового випадку, звернувся до судового експерта для проведення експертного автотехнічного дослідження, за результатами якого складений висновок №25/21 від 04.02.2021. Відповідно до вказаного висновку, в настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.12.2020, за участю транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] та водія [PERSON] , що керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , вбачається обопільна вина водіїв. Враховуючи вищевикладене, ПрАТ «СК «Альфа страхування» прийнято рішення про виплату на коритсть позивача страхового відшкодування у 50-ти відсотковому розмірі від вартості відновлювального ремонту згідно з ремонтною калькуляцією №1648.609.2, з урахуванням розміру франшизи, передбаченої умовами полісу ЕР-136796679, з наступного розрахунку: вартість відновлювального ремонту 115089,55 грн; коефіцієнт фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні 0,0; франшиза згідно з полісом 2500,00 грн; сума зниження 57544,77 грн (50% - обопільна вина); розмір страхового відшкодування 55044,78 грн. ПрАТ «СК «Альфа страхування» здійснило перерахування страхового відшкодування позивачу в сумі 55044, 78 грн. За таких обставин, вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Також відповідач заперечував щодо витрат на правничу допомогу, оскільки представником позивача не долучено детального опису робіт, виконаних адвокатом, акту прийому-передачі даних робіт та інших доказів. Представник позивача адвокат Чепурнов В.І. надав до суду відповідь на відзив, посилаючись нате, що в законодавстві не наведено визначення поняття «обопільна вина», жодних судових рішень про встановлення винуватості водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не має, тому, на думку представника позивача висновок експерта є некоректним. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи між сторонами спір, суд враховує, що відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~Положенням\~ст.1188 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. У пункту 1 частини 2 статті 22\~ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Згідно з частиною 2 статті 1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194\~ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Отже, норми Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком, вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що 04 грудня 2020 року, о 13 годині 22 хвилини, в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу, на перехресті проспекту Миру та вулиці Гетьманська, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] , проїхав вищезазначене перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора, в результаті чого трапилося зіткнення з транспортним засобом Toyota Yaris, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 16 грудня 2020 року по справі №216/7113/20 провадження 3/216/3213/20 (а.с. 7-8) визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України \~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] не складався. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа страхування», що підтверджується полісом №ЕР-136796679 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 39), з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн, та розміром франшизи 2 500,00 грн. 04.12.2020 [PERSON] було подано до ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 40). 07.12.2020 року представником ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», в присутності представника позивача, проведений детальний огляд транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з метою фіксації пошкоджень отриманих внаслідок вищезазначеної ДТП та для визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику даного автомобіля (а.с. 41). 08.01.2021 представником Прат «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», в присутності представника позивача, був проведений повторний детальний огляд транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується актом огляду колісного транспортного засобу (а.с. 42). Претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля представник позивача не пред?являв, і своїм власноручним підписом в актах огляду підтвердив правильність та повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів. Результати цього огляду були покладені в основу наступного визначення розміру матеріального збитку. Для встановлення розміру матеріального збитку, ПрАТ «СК «Альфа страхування» складена ремонтна калькуляція №1648.609.2 від 21.01.2021 (а.с. 43-51), відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу на складові деталі, що підлягають заміні, становить 115089,55 грн, без ПДВ. Відповідно до п. 34.4 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. У зв`язку з чим, ПрАТ «СК «Альфа страхування», з метою встановлення причин настання страхового випадку, звернувся до судового експерта для проведення експертного автотехнічного дослідження, за результатами якого складений висновок №25/21 від 04.02.2021. Відповідно до вказаного висновку №25/21 експертного автотехнічного дослідження від 04.02.2021 (а.с. 52-54) встановлено, що в настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.12.2020, за участю транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] та водія [PERSON] , що керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , вбачається обопільна вина водіїв. Згідно з\~п.\~36.3\~ст.\~36\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Враховуючи вищевикладене, ПрАТ «СК «Альфа страхування» прийнято рішення про виплату на користь позивача страхового відшкодування у 50-ти відсотковому розмірі від вартості відновлювального ремонту згідно з ремонтною калькуляцією №1648.609.2, з урахуванням розміру франшизи, передбаченої умовами полісу ЕР-136796679, з наступного розрахунку: вартість відновлювального ремонту 115089,55 грн; коефіцієнт фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні 0,0; франшиза згідно з полісом 2500,00 грн; сума зниження 57544,77 грн (50% - обопільна вина); розмір страхового відшкодування 55044,78 грн. ПрАТ «СК «Альфа страхування» здійснило перерахування страхового відшкодування позивачу в сумі 55044, 78 грн. Вказана обставина визнається сторонами у справі. Згідно ч. 1, 5, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у повному обсязі, посилаючись на «некоректний» висновок експерта щодо визначення «обопільної вини водіїв». При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності. У звя`зку з чим, судом було досліджено схему місця ДТП (а.с. 13,14) та зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №195724 (а.с. 15) та, як наслідок, суд погоджується з висновками експерта, та вважає, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 16. 1 Правил дорожнього руху України, та перед початком руху повинен був переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та у разі ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, був зобов`язаний дати дорогу трансмпортним засобам, що завершують рух через перехрестя, в даному випадку автомобілю «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , який знаходився на середині перехрестя та намагався завершити маневр. Разом з цим, суд звертає увагу, що ні позивачем, ні її представником висновок №25/21 експертного автотехнічного дослідження від 04.02.2021 (а.с. 52-54) не оскаржувався. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що ПрАТ «СК «Альфа страхування» правомірно прийняло рішення про виплату на користь позивача страхового відшкодування у 50-ти відсотковому розмірі від вартості відновлювального ремонту згідно з ремонтною калькуляцією №1648.609.2, з урахуванням розміру франшизи, передбаченої умовами полісу ЕР-136796679, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається. Щодо вимог позивача до відповідача [PERSON] про стягнення франшизи в розмірі 2500,00 грн, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до положень п. 12.1.\~ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до положень п. 36.6.\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. На підставі викладеного, враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 2500 гривень не відшкодований страхувальником (відповідачем), вона підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Згідно зі статтею 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частини першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представник відповідача у своєму відзиві посилається на те, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач не подав детального опису робіт, виконаних адвокатом, а неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Разом з цим, суд не може погодитися зі вказаною\~позицією, оскільки 16.11.2022 Велика Палата Верховного Суду у справі №922/1964/21 відступила від зазначених висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18 та у своїй постанові зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним\~законом\~чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в загальному розмірі 2500,00 грн, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у вигляді: витрат на правничу допомогу в розмірі 651,00 грн та судового збору в сумі 39,45 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial