Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 30.06.2011 Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що було зроблено відповідний актовий запис №197. У шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що протягом останніх років подружнє життя між нею та відповідачем погіршилися, між ними стали виникати сварки через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. На переконання позивача подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам. Спору щодо місця проживання дітей немає. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 30.06.2011 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про що в складено відповідний актовий запис №197. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . У шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 19.12.2012 серія [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 23.09.2014 серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 07.09.2022 серія [NUMBER] (повторно). дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21.07.2022 серія [NUMBER] (повторно). Спору щодо місця проживання дітей у сторін немає. Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved