Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

23 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м.\~Харкова, Червонозаводського районного суду м.Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.\~Полтави. Відповідно до акту приймання-передавання справ від 22.07.2022 до Ленінського районного суду м.\~Полтави з Комінтернівського районного суду м.\~Харкова надійшла справа №\~641/9003/21. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу вказану судову справу передано на розгляд головуючому судді Москаленко В.В. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.08.2022 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 48). В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 21.06.2008 позивач та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25.10.2010. За час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Також з 23.12.2010 позивач перебував у шлюбі із відповідачкою [PERSON] , який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10.06.2019. У цьому шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2020 у справі № 641/1965/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн щомісяця, починаючи з 16 березня 2020 року і до повноліття дитини, або зміни матеріального становища сторін. Крім того, судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.07.2020 у справі № 641/5044/20 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01 липня 2020 року і до повноліття дитини. Під час видачі судового наказу не був врахований факт наявності у позивача іншої дитини, на утримання якої вже стягувались аліменти, а також його матеріальний стан. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України від 23.11.2020, позивач офіційно працював та сплачував внески до Пенсійного фонду України з лютого 2010 року по січень 2014 року, з травня 2014 року по червень 2015 року, потім з травня по вересень 2020 року. За 2020 рік отримав усього доходів за рік для пенсії 30\~690,20. Так, середня заробітна плата позивача в період його офіційного працевлаштування, протягом п`яти місяців 2020 року, складала 6138 грн. Сукупний розмір аліментів в місяць становив 5534,5 грн, що перевищує 70% його заробітної плати. У вересні 2020 року позивач втратив роботу, до цього часу офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має. Також у позивача наявні невиконані грошові зобов`язання та він є боржником за виконавчими провадженнями про стягнення коштів, які були відкриті у 2021 році Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач визнає свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей, активно бере участь в житті дітей, зустрічається, спілкується з ними, проводить час та вітає їх зі святами. Проте, з огляду на викладене, позивач наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має можливості в повній мірі виконувати покладені на нього обов`язки щодо сплати аліментів на утримання дітей, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом (а.с. 2-5). 21 листопада 2022 року від представника позивача адвоката Сєришевої О.С. до суду надійшли письмові пояснення у справі, у яких представник позивача зазначає про погіршення матеріального становища платника аліментів та відсутність фінансової можливості позивача сплачувати аліменти на утримання обох дітей у визначених раніше розмірах, як підставу для зменшення аліментів. Крім того, представником позивача до суду надане клопотання, у якому вона просить провести судове засідання за відсутності позивача та його представника та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзиву на позов не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзиву на позов не надала. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, відсутність заяви відповідачки про розгляд справи без її участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення у даній справі в порядку ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що учасники справи не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.07.2010, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження - а.с. 11). З копії судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.07.2020 у справі № 641/5044/20 вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01 липня 2020 року і до повноліття дитини (а.с.20). Крім того, [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.06.2019 у справі № 641/1118/19 (а.с. 10). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2022 у справі № 641/1965/20 (розміщене на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень) з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн щомісяця, починаючи з 16 березня 2020 року і до повноліття дитини, або зміни матеріального становища сторін. Позивач на даний час офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 15), копією індивідуальних відомостей про застраховану особу за період 2010-2020 роки (а.с.13). Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи зміну матеріального стану позивача після ухвалення судом рішень про стягнення з нього аліментів (втрата роботи), виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає, що позивач має право на зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь обох відповідачів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved