Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення звернулась [PERSON] , а саме просила встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом № 3-564, виданий П`ятою одеською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] (серія та номер паспорту: [NUMBER] , РНОКПП: [NUMBER] ), належить [PERSON] (серія та номер паспорту: [NUMBER] , РНОКПП: [NUMBER] ). У заявниці виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу, та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. Виправити дану помилку у правовстановлюючих документах не має можливості. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості належним чином розпорядитися своїм майном, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі. Заінтересована особа Одеська міська рада подала клопотання про проведення судового засідання за відсутності уповноваженої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] було видано державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом за № 3-564. [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , її дочка [PERSON] проживає в [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво за № 3-564, складається з однієї другої частини кв. [ADDRESS] . Житлова площа усієї квартири - 37, 4 кв. м., загальна площа усієї квартири - 56, 0 кв. м. Зазначена частина квартири належала спадкодавці на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 02 серпня 1999 року, за реєстровим № 6-9792 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в книзі № 316 пр., на стор. № 131, під реєстровим № 180. Оцінка спадкового майна - вісім тисяч вісімсот сімдесят шість гривень. У свідоцтві про право на спадщину за законом за № 3-564, була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися її власністю на свій розсуд. Так, свідоцтво про право на спадщину за законом за № 3-564, РНОКПП заявника записано, як « [NUMBER] «0»1» та не збігається із записом її РНОКПП в картці фізичної особи - платника податків, що був виданий Державною податковою інспекцією у Малиновському районі в Одеській області від 09.02.2011 року, де РНОКПП заявника зазначене як [NUMBER] «8»1. Заявник вважає, що причина неправильного написання її РНОКПП у одну цифру виникла у зв`язку із механічною помилкою при наборі тексту нотаріусом. Факт того, що [PERSON] є спадкоємицею підтверджується такими документами: копією паспорту заявника, яка є матір`ю [PERSON] , копії картки фізичної особи - платника податків, що був виданий Державною податковою інспекцією у Малиновському районі в Одеській області від 09.02.2011 року заявникові, копії свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] , та копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-564 . Внаслідок такої помилки, у Заявника виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на ім`я Заявника. Таким чином, з метою надання Заявнику можливості здійснювати свої права та реалізовувати свої законні інтереси, існує необхідність виправити помилку у свідоцтві про право на спадщину за законом за № 3-564, виданий Державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що у свідоцтві про право на спадщину за законом за № 3-564, була допущена помилка , а саме РНОКПП Заявника записано, як [NUMBER] , не збігається із записом її РНОКПП в картці фізичної особи - платника податків, що був виданий Державною податковою інспекцією у Малиновському районі в Одеській області від 09.02.2011 року, де РНОКПП Заявника зазначене, як 15202020"8"1, що перешкоджає Заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися її власністю на свій розсуд, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved