Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

13 січня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась із позовною заявою [PERSON] з вимогами про встановлення факту відсутності повноважень у [PERSON] на представництво інтересів, ведення переговорів, укладання договорів від імені [PERSON] з Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» та визнання недійсним Договору про порядок виконання боржником зобов`язання, виконаного заставодавцем від 20 жовтня 2014 року. Одночасно в позові, позивач провила витребувати докази по справі, а саме належним чином звірену копію та оригінал довіреності від 06.06.2014 року р.№ 1785, Договір про порядок виконання боржником зобов`язання, виконаного заставодавцем від 20 жовтня 2014 року та договір на кредитну лінію від 26.07.2013 року № 138. В обґрунтовування клопотання зазначила, по справі № 639/8448/19 відповідачем були надані завірені копії вищезазначених документів, тому вважає, що оригінали знаходяться у відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. 06 лютого 2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. 14 лютого 2020 року третьою особою [PERSON] надані письмові пояснення, в якій зазначила, що оспорювані договора вона укладала на підставі довіреності № 1785 від 06.06.2014 за попередньою домовленістю та виключно з відома та в ії інстересах позивача. Після завершення виконання доручення, 30.11.2014 року вона передала оригінали довіреності та всіх договорів, а позивач прийняла відповідні документі, згідно з переліком, викладеним у письмовій формі, який підписаний особисто позивачем, копію якого долучила до пояснень. Ухвлою суду від 14.02.2020 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» оригінал договору про порядок виконання боржником зобовязання виконаного заставодавцем від 20.10.2014 року. В іншій частині клопотання відмовлено. Ухвалою суду від 14.02.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача Тарасова Сергія Олексійовича про об`єднання в одне провадження цивільної справи № 639/130/20 за позовом [PERSON] до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа [PERSON] про встановлення факту відсутності повноважень та визнання договору недійсним та цивільної справи № 639/8448/19 за позовом [PERSON] до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» про стягнення заборгованості. 24 лютого 2020 року позивачем надані письмові заперечення на пояснення третьої особи, в яких зазначила, що підпис у документі «Перелік документів переданих від [PERSON] 30.11.2014 року - [PERSON] » ій не належить, є підроблений. Оригінали документів вона не отримувала. 28 лютого 2020 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у третьої особи по справі [PERSON] оригіналу документу Перелік документів переданих від [PERSON] 30.11.2014 року - [PERSON] , копія якого додана до пояснень третьої особи. Ухвалою суду від 05.03.2022 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення доказів по справі відмовлено. 17 березня 2020 року представником позивача подано до суду клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи та про витребування доказів у третьої особи по справі [PERSON] - оригіналу документу Перелік документів переданих від [PERSON] 30.11.2014 року - [PERSON] , копія якого додана до пояснень третьої особи. На обговорення судом поставлено питання про відкладення розгляду клопотання про призначення експертизи до вирішення клопотання про витребування доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Ухвалою суду від 14.04.2020 року витребувано у третьої особи по справі [PERSON] оригінал документу - «Перелік документів переданих від [PERSON] 30.11.2014 року - [PERSON] », копія якого додана до пояснень третьої особи. Зобов`язано [PERSON] надіслати докази безпосередньо до Жовтневого районного суду м. Харкова протягом 5 днів з дня отримання копії повного тексту ухвали. 01 квітня 2020 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив із доданими доказами, в яких фактично посилається на доводи викладені у позові. Крім того, 04 лютого 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом про визнання недійсним Договору про порядок виконання боржником зобов`язання, виконаного заставодавцем від 20 жовтня 2014 року. Для розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова суду від 06 лютого 2020 року по справі № 639/717/20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 14 лютого 2020 року третьою особою [PERSON] надані письмові пояснення, аналогічні поясненням поданим у справі № 639/130/20. 24 лютого 2020 року позивачем надані письмові заперечення, аналогічні поясненням поданим у справі 639/130/20. Представником відповідача адвокатом Тищенко А.В. 02 березня 2020 року подано відзив на позовну заяву, який за змістом аналогічний відзиву по справі № 639/130/20.. 10 березня 2020 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив який за змістом аналогічний по справі № 639/130/20.. 04 травня 2020 року представником позивача Тарасовим С.О. подано до суду клопотання про об`єднання в одне провадження даної справи з цивільною справою № 639/717/20 за позовом [PERSON] до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа [PERSON] про визнання договору недійсним, провадження по якій відкрито раніше, є похідними від вимог по даній справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова суду від 07 травня 2020 року обєднано в одне провадження цивільну справу № 639/130/20 з цивільною справою № 639/717/20. Присвоєно об`єднаній цивільній справі № 639/130/20, провадження 2/639/639/20. 28 липня 2020 року від представника позивача [PERSON] - Тарасова С.О. надійшла заява про вжиття заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом. Ухвалою суду від 13.08.2020 року клопотання [PERSON] - Тарасова Сергія Олексійовича про вжиття заходів процесуального примусу задоволено. Застосовано до третьої особи [PERSON] заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та тимчасово вилучити у третій особі [PERSON] : - оригінал документу - «Перелік документів переданих від [PERSON] 30.11.2014 року - [PERSON] ». Вилучення доказу доручено Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків. Зупинено провадження по справі до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом. 14 вересня 2020 року на адресу суду, від Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Ухвалою суду від 16.09.2020 року поновлено провадження у справі. 24 жовтня 2020 року представник позивача адвокат Тарасов С.О. подав клопотання про постановлення окремої ухвали щодо дій державного виконавця, яке в підготовчому судовому засіданні розглянуто та відмовлено в його задоволенні. Ухвалою суду від 13.10.2020 року доповнено ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2020 року про застосування до третьої особи заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, зазначивши, що: - Боржник: [PERSON] , [INFO] . Надіслано копії ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2020 року та ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), до негайного виконання. Зупинено провадження по справі до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом. 20 січня 2021 року на адресу суду, від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Ухвалою суду від 22.01.2021 року поновлено провадження у справі. 12 лютого 2021 року постановлено окрему ухвалу, яку направлено Начальнику Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) Філатовій Тетяні Дмитрівні для вжиття відповідних заходів та усунення порушень посадовими особами Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2020 року та ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року по цивільній справі №639/130/19. Направлено окрему ухвалу Міністерству юстиції України для контролю. Зупинено провадження по справі до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом. 15 березня 2021 року на адресу суду від відділу державної виконавчої служби надійшла копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.03.2021 року, винесену при примусовому виконанні ухвала №639/130/20 від 13.08.2020, яка видана Жовтневим районним судом м. Харкова. (ВП №64808335). 18 травня 2021 року через канцелярію суду від [PERSON] надійшла заява про долучення до матеріалів справи оригіналів доказів, витребуваних судом, а саме долучено: оригінал документу - «Перелік документів переданих від [PERSON] 30.11.2014 року - [PERSON] ». Ухвалою суду від 20.05.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 04.06.2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - Тарасова Сергія Олексійовича задоволено. Призначено судово - почеркознавчу експертизу по цивільній справі № 639/130/20 за позовною заявою [PERSON] до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа [PERSON] про встановлення факту та визнання договорів недійсними. Проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-кріминалістичного центру МВС України (013, м. Київ, вул..Велика Кільцева, буд.4). Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 18.11.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 10.01.2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - Тарасова Сергія Олексійовича задоволено. Призначено комісійну судову почеркознавчу експертизу по цивільній справі № 639/130/20 за позовною заявою [PERSON] до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», третя особа [PERSON] про встановлення факту та визнання договорів недійсними. Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м. Львів, вул. Липинського, б. 54) Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 01.07.2020 року з Львівського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України повернуто матеріали зазначеної цивільної справи та надійшов висновок експерта №478 від 21.06.2022 року. Ухвалою суду від 07.07.2022 року поновлено провадження у справі. 25.07.2022 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Тарасовим С.О. подано заяву про зміну підстав позову. Обгрунтовуючи позов, стороною позивача зазначаано, що Вивчивши уважно зміст довіреності від 06.06.2014 року р.н. 1785; договорів про порядок виконання боржником зобов`язання виконаного заставодавцем від 20.10.2014 року вважає, що порушено право Позивача на отримання від Відповідача права прийняття виконання зобов`язання у валюті депозиту Позивача (долар СІЛА), сплати відсотків за користування його коштами, а також законні інтереси Позивача на які останній розраховував на умовах, що передбачені за Договором на кредитну лінію (не відновлювальну) від 26.07.2013 року № 138, Договором застави майнових прав від 06.06.2014 р. № 138/5, Договором застави майнових прав № 138/17 від 10.06.0214 р. Позивачем була видана довіреність від 06.06.2014 року р.н. 1785 на ім`я Третьої особи, що була посвідчена приватним нотаріусом Гамаль І.М., якою Позивач уповноважив Третю особу відкривати, користуватися та розпоряджатися відкритими на ім`я Позивача рахунками, у тому числі вкладними (депозитними!, в Публічному акціонерному товаристві «Банк Золоті Ворота» (код ЄДРПОУ 20015529), а також в будь-яких інших банках на території України. На виконання наданого Позивачем доручення, і з волі останньої - Третя особа 06.06.2014 року та 10.06.2014 року уклала в інтересах [PERSON] з Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» договори застави майнових прав: договір № 138/5; договір № 138/17, за яким [PERSON] передає Публічному акціонерному товариству «Банк Золоті Ворота» у заставу належні йому майнові права за: Договором № 273Д/13 строкового валютного банківського вкладу (депозиту) від 03.07.2013 року; договором № 306Д/13 строкового валютного банківського вкладу (депозиту) від 22.08.2013 року, а разом предмет застави складає 1 089 191,21 дол. СІЛА = 1 007 000,00 дол. США + 82 191,21 дол. США. Згідно Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року (справа № 820/3699/15) на сторінці 4, суд встановив, що, до [PERSON] та до осіб, що виконали зобов`язання позивача за Договором № 138 перейшли права кредитора у цьому зобов 'язанні. У Позивача не було необхідності укладати спірні договори так, як до Позивача перейшли права кредитора за Договором на кредитну лінію (невідновлювальну) від 26.07.2013 р. № 138, Водночас Третя особа не зважаючи на зміст отриманого від Позивача доручення щодо відкриття, користування та розпорядження рахунками Позивача у Публічному акціонерному товаристві «Банк Золоті Ворота», не повідомивши Позивача про наміри укладання Договорів з Відповідачем, зміни валюти зобов`язання Відповідача та прийняття виконання зобов`язання від імені Позивача уклала з Відповідачем спірні Договори. Наслідками дій Третьої особи, яка діяла з перевищенням повноважень, є те, що спірний Договір вважається укладеним з ним як стороною, а не з Позивачем, то передбачається, що Відповідач, з яким укладено спірний Договір, знав або повинен був знати, що Третя особа діяла з перевищенням повноважень, оскільки у Відповідача завжди є, і була можливість перевірити повноваження Третьої особи. Відповідач мав би проявити розумну обачність, однак цього не зробив. Такі дії Відповідача є неправомірними, адже Відповідач вступив, і підписав спірний Договір з Третьою особою свідомо. Відповідач знав про відсутність повноваження у Третьої особи саме на укладення спірних Договорів Позивача з Відповідачем на момент його укладання, адже самостійно надіслав на адресу Позивача відзив на позовну заяву від 03.01.2019 року разом із довіреністю від 06.06.2019 року р.н.1785 у цивільній справі № 639/8448/19 на підставі якої уклав спірні Договори. Згідно п. 1 спірних Договорів сторони погодили, що розмір виплат становить суму 11 886 145,00 грн. та 970 145,67 грн. відповідно, яка визначена Сторонами наступним чином: сума погашення в доларах США переведена в гривню за курсом долара США встановленого на дату погашення зобов`язання Стороною 1 за Стороною 2 перед банком - 11,803521 грн, за один долар США. Відповідно до п. 2 спірного Договору встановлено, що погашення вказаної у п. 1 цього Договору грошової суми може відбуватися за рішенням Сторони 2 повністю або частками, розмір яких Сторона 2 визначає самостійно. Сторони дійшли згоди, що сума щомісячно (за один календарний місяць) погашення заборгованості не повинна бути меншою чим 15 000,00 грн. та 110 000,00 грн. відповідно. He справедливість умов спірного Договору полягає у наступному: На день укладання спірного Договору, а саме 20.10.2014 року офіційний курс НБУ долара США по відношенню до гривні склав- за 1 дол. США - 12,951166 грн Тобто за період з 10.06.2014 року по 20.10.2014 року гривня по відношенню до долара США знецінилася на 1,147645 грн. = 12,951166 грн. - 11,803521 грн. Враховуючи виконання Позивачем зобов`язань в розмірі 1 007 000,00 дол. США за Відповідача перед банком по Договору на кредитну лінію (не відновлювальну) від 26.07.2013 року № 138 - то виходить, що при курсі долара США станом на 20.10.2014 року - 12,951166 грн. за 1 дол. США, і розмірі виплат встановленому у п.1 спірного Договору - 11 886 145,00 грн. Позивач зможе купити лише: 917 766.40 дол. США Станом на 20.10.2014 року згідно офіційного курсу НБУ розмір збитків складає 1 155 679,17 грн. Враховуючи виконання Позивачем зобов`язань в розмірі 82 191,21 дол. США за Відповідача перед банком по Договору на кредитну лінію (не відновлювальну) від 26.07.2013 року № 138 - то виходить, що при курсі долара США станом на 20.10.2014 року - 12,951166 грн. за 1 дол. США, і розмірі виплат встановленому у п.1 спірного Договору - 970 145,67 грн. Позивач зможе купити лише: 74 907,98 дол. США = 970 145,67 грн. / 12,951166 грн. Тобто на день укладання з перевищенням повноважень Третьою особою спірног Договору Позивач зазнав збитків (упущена вигода) у розмірі 7 283.23 дол. США = 82 191,2 дол. США - 74 907,98 дол. США. Станом на 20.10.2014 року згідно офіційного курсу НБУ розмір збитків складає 94 326,3: грн. Позивач довідався про порушення свого права отримавши спірні Договори Відповідача разом із відзивом на позовну заяву від 03.01.2020 року у справі № 639/8448/19 одразу звернулася до суду про визнання їх недійсним (копії доказів надано разом із позовом) Позивача відсутні оригінали спірних Договорів, і Позивач не отримував їх, і не міг фізш отримати їх від Третьої особи - [PERSON] так, як згідно Виписки медичної картки стаціонарного хворого № 5761 (копія додається) Позивач у період час 24.11.2014 р. по 08Л2.2014 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні у місті Одесса ( «Дорожня лікарня» ДП «Одеська залізниця Неврологічне відділення». Зміст спірних Договорів, їх умови не були відомі Позивачу до 2020 року, а від довідатися про їх існування, і лише із призначення платежу у платіжних дорученнях які над Відповідачем до суду у 2020 році Позивач не міг. Таке твердження Відповідача не грунтует на законі, і не підтверджено належними та допустимим доказами, а є лише припущенн Відповідача. З наявних у Позивача копій платіжних доручень, які Позивачу надав бухгалтер Відповідача наявні інше справжнє призначення платежу - сплата заборгованості договору № 138/5 та № 138/17 У відзиві на позов, стороною відповідача зазначено, що в довіреності від 06.06.2014р., нотаріально посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрованій в реєстрі за№ 1785 зазначено, що Позивач надалі [PERSON] , серед іншого, наступні повноваження: вимагати виконання зобов`язань від нового боржника; укладати та підписувати будь-які інші договори, угоди; здійснювати будь-які інші дії, необхідні або доцільні у зв`язку з виконанням цієї довіреності. Позивач особисто не зверталась до Відповідача з вимогами про погашення боргу за договорами про заставу майнових прав ані в 2014 році, ані після цього. Всі переговори від імені Позивача провадила [PERSON] . Відповідач підтверджує, що дійсно ним були укладені Договори про порядок виконання боржником зобов`язання виконаного заставодавцем, умовами яких було конкретизовано порядок та строки виконання КП «ШЛЯХРЕМБУД» зобов`язань по поверненню суми заборгованості Губановій 1.0 Сторони чітко обумовили порядок та умови виконання Відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості по сплаті сум, визначених Договорами застави. Засвідчені копії зазначених договорів надаємо (Додаток № 1). Оригінали будуть надані в судове засідання для огляду. На виконання цих договорів Відповідач в період з 22.10.2014 р. по 23.12.2015 р. перерахував на банківський рахунок Позивача грошові кошти в національній валюті України (гривні) в сумі 12 856 291,32 грн. (дванадцять мільйонів вісімсот п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто одна гривня 32 коп.) Цей факт підтверджується платіжними дорученнями Звертає увагу Суду на те, що у всіх цих платіжних дорученнях як підстава платежу зазначено саме договори від 20.10.2014 року, а не договори застави майнових прав від 06.06.2014 та/чи 10.06.2014р. Зазначає, що позовні вимоги є взаємовиключними і суперечать одне одному. Так, якщо припустити, що [PERSON] дійсно не мала повноважень укладати від імені Позивача спірні договори (що Відповідач не визнає і заперечує), то в цьому випадку необхідно було б керуватися нормами ч.І ст. 241 ЦК України, а саме: «Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. » Із змісту позову випливає, що Позивач нібито не схвалює ці договори. Відповідно, вони ніяким чином не могли б вплинути на права та обов`язки Позивача. За таких умов: (а) Позивач мав би бути визнаний неналежним позивачем у позові про визнання договорів недійсними, оскільки його права не порушені і позовні вимоги в цій частині слід було б залишити без задоволення; (б) само по собі визнання факту відсутності повноважень не мало б становити окремий предмет позову, оскільки не було б ефективним засобом захисту прав; (в) належним способом захисту прав Позивача стало б пред`явлення позову про стягнення повної суми боргу у доларах США з одночасним повним поверненням всієї отриманої грошової суми у гривнях як безпідставно отриманого майна, разом із всіма доходами, які Позивач міг отримати за весь час безпідставного користування цим майном (наприклад, проценти на депозит). Таким чином, одночасне задоволення обох позовних вимог є неможливим. Позивач цілком очевидно знав про факт укладення спірних договорів, розумів їх наслідки і бажав їх настання, оскільки в довіреності від 06.06.2014р. прямо зазначено право [PERSON] від імені Позивача, серед іншого, вимагати виконання зобов`язань від нового боржника; укладати та підписувати будь-які інші договори, угоди; здійснювати будь-які інші дії, необхідні або доцільні у зв`язку з виконанням цієї довіреності. Позивач з 2014 року по 23.07.2019р.жодного разу не звертався до Відповідача з вимогою про сплату заборгованості в доларах США і, зокрема, не повідомляв про наявність у неї валютних рахунків і їх реквізити та з 22.10.2014р. по 23.12.2015р. отримав від Відповідача 30 платежів у гривнях. При цьому, у всіх платіжних дорученнях на сплату грошових коштів як підстава платежу зазначені саме договори від 20.10.2014 року, а не договори застави майнових прав від 06.06.2014 та/чи 10.06.2014р. Позивач не повернула як безпідставно отриманий жодний платіж, хоча окрім спірних договорів жодних договорів, що містять в собі зобов`язання по перерахуванню Відповідачем Позивачу коштів у гривнях, не укладалось і не існує. Таким чином. Позивач не міг не знати про існування договорів від 20.10.2014р. і, якнайменш, своїми діями погодився на отримання грошових коштів саме у гривнях. По-четверте, Позивач направив Відповідачу дві заяви: від 23.07.2019р. та від 04.09.2019р. В обох цих заявах Позивач просив не перерахувати йому повну суму виконаного ним зобов`язання за договорами застави майнових прав у доларах США, а просив перерахувати лише «залишок коштів». Це також свідчить про те, що Позивач повністю розумів, що отримані ним грошові кошти сплачувались саме як компенсація за виконане Позивачем зобов`язання і саме у гривнях і погодився з цим. Позов в частині визнання нелійсними договорів не обгрунтований Якщо виходити з того, що [PERSON] мала повноваження укласти від імені Позивача спірні договори (на чому наполягає Відповідач), то позовні вимоги про визнання договорів недійсними тим більше не можуть бути задоволені. Вказує, що пропущений строк позовної давності, який який вимагає застовувати За ствердженням Позивача, вона нібито не знала про існування договорів про умови виконання зобов`язань. Ці ствердження Позивача переконливо спростовуються наведеними вище запереченнями Відповідача і доданими платіжними дорученнями, заявами. Таким чином, про існування договорів від 20.10.2014р. Позивач могла дізнатися якнайменш в дату отримання першого платежу за платіжним дорученням від 22.10.2014р., з якої є початок перебігу позовної давності. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Тарасов С.О. підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті. Надали пояснення, що про існування оспорюваних договорів їй стало відомо в січні 2020 року під час розгляду справи № 639/8448/19 за ії позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. Позивач не уповноважувала [PERSON] на укладання з відповідачем договорів про встановлення умов виконання зобов`язань, будь яких документів від неї після укладання, при цьому вона фізично не могла отримати оригінали довіреності та оспорюваних договорів від третьої особи [PERSON] , яка проживає в м. Харкові. При цьому позивача проживає в м. Києві та на той час перебувала на лікуванні в м. Одесі. Договои укладені без ії відома, без наданих повноважень, вона ії не одорює, умови виконання завдали шкоди, Представник відповідача Виноградов В.О. проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволені позивних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Також щодо обставин, надав пояснення, що пропозиція від позивача на укладання спірних договорів від 20.10.2014 була здійснена безпосередньо [PERSON] , як представнику позивача. Тексти договорів були складені [PERSON] разом з представником АТ «Банк Золоті ворота», укладання договорів після досягнення умов відбувалось у приміщенні АТ «Банк Золоті Ворота» без участі позивача. При визначені валюти виконання зобов`язання при укладанні договорів, курс долара США визначався станом на 10 червня 2014 року. Пропозиції на укладання спірних договорів безпосередньо позивачу на надавались. Відповідно до умов договорів, відповідач перераховував грошові кошти в національній валюті. Зауважень від відповідача не надходили до 2019 року. Після звернень відповідача щодо виконання зобов`язань по поверненню коштів. Відповідач не здійснював жодних дій, оскільки виконав всі зобов`язання. Третя особа [PERSON] , в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмові пояснення щодо предмету спору. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що договір №138 на кредитну лінію (не відновлювальну) укладено 26.07.2013 року між ПАТ «Банк Золоті ворота» та Комунальним підрядно-спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», в особі начальника Бури Віталія Юрійовича, що діє на підставі статуту, в редакції 2012 року. За договором банк за наявності вільних кредитних ресурсів , зобов`язується надати позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 4 000 000,00 (чотири мільйони) доларів США без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобов`язується повернути кредит у строк не пізніше 29.12.2014 року та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 14.5% річних (том. № 4 а.с. 197 -199). 06 червня 2014 року [PERSON] видана довіреність на повноваження в т.ч. Андрющенко Г.С. відкривати, користуватися та розпоряджатися відкритими на ії імя рахунками, у тому числі вкладними (депозитами), в ПАТ «Банк Золоті Ворота», а також будь-яких інших банках на території України, для чого надано право вчиняти певні дії, перелік яких визначено по тексту довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 06 червня 2014 року, зареєстрована в реєстрі №1785 (том №1 о.а.с.11). 06 червня 2014 року будо укладено договір застави №138/5 майнових прав між АТ «Банк Золоті ворота» та [PERSON] , від імені та в інтересах якої на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 06.06.2014, реєстровий №1785, діяла [PERSON] (том №1 а.с. 12). 10 червня 2014 року будо укладено договір застави №138/17 майнових прав між АТ «Банк Золоті ворота» та [PERSON] , від імені та в інтересах якої на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 06.06.2014, реєстровий №1785, діяла [PERSON] (том №1 а.с. 13). Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у адміністративній справі що набрала законної сили, не доказуються при вирішенні іншої справи. Враховуючи той факт, що і позивач і відповідач приймали участь у розгляді Харківським окружним адміністративним судом справи №820/3699/15, що підтверджує права позивача на повернення своїх валютних цінностей саме у доларах США і у відповідній кількості. В провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД" до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" Єрмак Валерія Олександровича, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дій протиправними. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року по справі №820/3699/15 встановлено, що банком 10.06.2014 року було списано: - за договором застави 138/5 майнових прав від 06.06.2014 р., укладеним між АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" та [PERSON] (ІН [NUMBER] ), суму у розмірі 1 007 000,00 (один мільйон сім тисяч) дол. США, в рахунок погашення простроченого кредиту; - за договором застави 138/17 майнових прав від 10.06.2014 р., укладеним між АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" та [PERSON] (ІН [NUMBER] ), суму у розмірі 82 191,21 (вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто один дол. США 21 цент) дол. США, в рахунок погашення простроченого кредиту Таким чином, після списання перелічених грошових сум, зобов`язання за договором №138 перед банком були виконані у повному обсязі і цей договір припинено. Отже, до [PERSON] та інших, як до осіб, що виникли зобов`язання за Догором №138 перейшли усі права кредитора у цьому зобов`язанні (том №1 а.с.17-20). 20 жовтня 2014 року укладено договір про порядок виконання боржником зобов`язання виконаного заставодавцем від 20 жовтня 2014 року, між [PERSON] (сторона 1), від імені та в інтересах якої діє [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 06.06.2014, реєстровий №1785 з однієї сторони та Комунальним підрядним спеціалізованим підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (сторона 2) в особі начальника Бури В.Ю. В порядку та на умовах, визначених Договором застави №138/5 майнових прав від 06.06.2014 року укладеним між ПАТ «Банка Золоті ворота» та Стороною 1, у зв`язку з невиконанням Стороною 2 зобовязань по погашенню кредиту, згідно договору №138 на кредитну лінію (не відновлювальну) від 26.07.2013 (Основний договір) було списано з рахунку Сторони 1 суму в розмірі 1 00 700 (один мільйон сім тисяч) дол. США В рахунок погашення простроченого кредиту Сторони 2. Після списання з рахунку Сторони 1 означених вище сум Сторона 1 набула права вимагати від Сторони 2 належного виконання обов`язків за Основним договором, та -Існує необхідність конкретизувати порядок та строки виконання Стороно 2 перелічених вище зобов`язання, перед Стороною 1 1.Сторони погодили, що розмір виплат становить суму 11 886 145 грн. 65 коп., яка визначена сторонами наступним чином: сума погашення в доларах США переведена в гривню за курсом долара США встановленого на дату погашення зобов`язання Стороною 1за Сторону 2 перед банком 11,803521 грн. за один долар США. 2.Сторона 2 зобов`язується сплатити Стороні 1 вказану у п.1 цього Договору грошову суму в строк до 31.12.2015 року (том№1 а.с.10-11). 20 жовтня 2014 року укладено договір про порядок виконання боржником зобов`язання виконаного заставодавцем від 20 жовтня 2014 року, між [PERSON] (сторона 1), від імені та в інтересах якої діє [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 06.06.2014, реєстровий №1785 з однієї сторони та Комунальним підрядним спеціалізованим підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (сторона 2) в особі начальника Бури В.Ю. В порядку та на умовах, визначених Договором застави №138/17 майнових прав від 10.06.2014 року укладеним між ПАТ «Банка Золоті ворота» та Стороною 1, у зв`язку з невиконанням Стороною 2 зобовязань по погашенню кредиту, згідно договору №138 на кредитну лінію (не відновлювальну) від 26.07.2013 (Основний договір) було списано з рахунку Сторони 1 суму в розмірі 82191 доларів 21 цент США В рахунок погашення простроченого кредиту Сторони 2. Після списання з рахунку Сторони 1 означених вище сум Сторона 1 набула права вимагати від Сторони 2 належного виконання обов`язків за Основним договором, та -Існує необхідність конкретизувати порядок та строки виконання Стороно 2 перелічених вище зобов`язання, перед Стороною 1 1.Сторони погодили, що розмір виплат становить суму 970145 грн. 67 коп., яка визначена сторонами наступним чином: сума погашення в доларах США переведена в гривню за курсом долара США встановленого на дату погашення зобов`язання Стороною 1за Сторону 2 перед банком 11,803521 грн. за один долар США. 2.Сторона 2 зобов`язується сплатити Стороні 1 вказану у п.1 цього Договору грошову суму в строк до 31.12.2015 року (том№1 а.с.10-11). Розглядаючи вимогу щодо встановлення факту щодо відсутності повноважень на укладання договорів з позивачем суд зазначає наступне. Стаття 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Стаття 238 ЦК України визначено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Згідно ст.. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі - ст.. 244 ЦК України. Позивач обгрунтовуючи позов зазначає, що цією довіреністю вона не уповноважувала третю особу укладати з відповідачем спірні договори та вчиняти будь які інші дії, щодо ії прав та інтересів. Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що відповідно до змісту довіреності третя особа мала право вимагати виконання зобов`язань від нового боржника; укладати та підписувати будь-які інші догори; здійснювати будь-які інші дії, необхідні або доцільні у зв`язку з виконанням цієї довіреності. Відповідно до копії довіреності [PERSON] уповноважила [PERSON] , [PERSON] , які діють разом так і окремо один від одного, відкривати, користуватись та розпоряджатись відкритими на моє імя рахунками, у тому числі вкладними (депозитними), в ПАТ «Банк Золоті ворота», а також в будь-яких банках на території України, для чого представник надається право: - мати доступ до рахунків та інформації щодо них; - подавати від мого імені та одержувати на моє ім`я заяви ( у тому числі заяву про те, що я у зареєстрованому шлюбі не перебуваю, майно є моєю особистою власністю), інщі документи, які будуть необхідні для виконання довіреності; - розписуватись за мене (у тому числі підписувати платіжні доручення); - одержувати довідки абр інші документи про наявність грошових сум, відсотків (нарахувань) по рахунку чи руху зазначених сум; - поповнювати рахунок будь-яким із способів, передбачених законодавством, на свій розсуд; - одержувати через касу банку готівкові суми (у тому числі нараховані на суму вкладу відсотки) без обмежень їх розміру; - здійснювати обмін, купівлю валют на міжбанківському ринку; - здійснювати розрахунки та будь-які переведення коштів, в тому числі на рахунки, відкриті у банках України; - вчиняти будь-які інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду повноважень, які б належало виконувати мені, якби я особисто займалась цими питаннями для правильного та ефективного виконання довіреності. - В разі необхідності розписуватись за мене в журналі реєстрації клієнтів; - відкривати рахунки в АТ «Банк Золоті ворота» та будь-яких інших банках України, проводити операції, вносити кошти, знімати кошти, закривати рахунки; - укладати та підписувати наступні договори: договори поруки для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, договори застави майнових прав на вклад (депозити) для забезпечення виконання зобов`язань будь-яких третіх осіб, договори про заміну кредитора (приймати на себе зобов`язання кредитора), вимагати виконання зобов`язань від нового боржника; - укладати та підписувати догори про зміну умов договорів, догори про дострокове розірвання договорів, відступлення права вимоги за вкладами (депозитами) будь-які інші догори, угоди, вносити зміни до будь-яких договорів у тому числі до договорів банківського вкладу (депозиту), у разі необхідності розривати договори, витребувати документи, завіряти копії, надавати документи, отримувати документи; - здійснювати будь-які інші дії, необхідні або доцільні у зв`язку з виконанням цієї довіреності. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам строком на три роки та дійсна до шостого червня дві тисячі сімнадцятого року. Аналізуючи зміст довіреності судом встановлено, що повноваження надавались довіреним особам виключно для відкриття, користування та розпорядження відкритими на імя позивача рахунками, у тому числі вкладними (депозитними), в ПАТ «Банк Золоті ворота», а також в будь-яких банках на території України, для чого визначено певний перелік дій та право на укладання договорів. Суд оцінює критично доводи відповідача, оскільки дії, визначені в переліку нерозривно пов`язано виключно з повноваженнями що відкриття, користування та розпорядження відкритими на імя позивача рахунками. Відповідач не є банківською установою та не є новим боржником. Відповідно вище встановлених обставин, позивач набула право кредитора, тобто є новим кредитором у кредитних правовідносинах за кредитним договором № 138., за яким відповідач є боржником. Оспорювані договори укладені метою встановлення порядку та строків виконання зі зміною валюти зобов`язання, вони не впливають на права та інтереси позивача щодо ії рахунків у банках на території України. На підставі зазначеного суд задовольняє вимогу про встановлення факту відсутності повноважень у [PERSON] на представництво інтересів, ведення переговорів, укладання договорів від імені [PERSON] з Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд». Стосовно вимог про визнання недійсними договорів про порядок виконання боржником зобов`язання виконаного заставодавцем б/н від 20 жовтня 2014 року суд зазначає наступне. Обгрунтовуючи позов, позивач зазначила, що про існування договорів їй не було відомо. Після набуття права нового кредитора вона вела усну розмову з працівником позивача, а саме бухгалтером, яким було запропоновано перераховувати кошти в рахунок погашення боргу в національній валюті, оскільки підприємство є комунальним, тому розрахунок у такий спосіб був зручний. На той час вона хворіла. За сукупністю умов погодилась на такі умови та розраховувала на повернення грошей в національній валюті еквівалентно до долара США на момент виконання зобов`язання.. Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що позивач звернулась до суду з позовом з неналежним способом захисту, оскільки в разі відсутності повноважень довіреної особи та несхвалення позивачем ії дій, позивач не є стороною договору, тому повинна звертатися з вимогою стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до кредитного договору № 138 та повернути тори мані кошти в національній валюті. Як встановлено судом, третя особа на підставі довіреності не мала повноважень на укладання опорюваних договорів. Згідно пояснень представника відповідача, пропозиції та умови оспорюваних договорів, які були укладені без повідомлення та участі позивача, обговорювались з передставником позивача Таким чином відповідач повертав кошти на умовах договору укладеного не уповноваженою особою, вважаючи належним виконанням зобов`язання а відповідач в свою чергу отримувала грошові кошти, не будучи обізнаною про укладені договори на підставі усної домовленості сподіваючись на отримання грошей в національній валюті в еквіваленті до долара США на час виконання зобов`язання. На підставі чого суд критично оцінює доводи відповідача, що позивач знала про укладання спірних договорів з тих підстав, що право на укладання було визначено в довіреності, позивач протягом отримання грошових коштів до 2019 року, а саме здійснено 30 платежів, не зверталась з вимогою про повернення коштів іноземній валюті. Також суд враховує пояснення позивача, що грошові кошти перераховувались на різні рахунки, відкриті на ії імя, при цьому зміні до оспорюваних договорів не вносились, що також вказує на необізнаність про їх укладпння. Згідно реквізитів в оспорюваних договорах вказано рахунок в АТ «КБ СОЮЗ» Згідно платіжних доручень, відповідно до яких перераховані кошти, перехування здійснювались на рахунки в АТ «КБ СОЮЗ», АТ «ОТП БАНК», ПАТ КБ «Євробанк» (т.1 а.с 56-82) Також позивач наводила доводи щодо необізнаності про укладені договори, заперечуючи проти пояснень третьої особи [PERSON] .. Згідно пояснень третьої особи, 06.06.2014 року Ппозивачем, на ії ім`я була видана Довіреність, що посвідчена Гамаль І.М приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу р.н. 1785.На підставі вказаної Довіреності в період з 06.06.2014р. до 30.11.2014р. нею, як представником за Довіреністю від 06.06.2014р. р.н. 1785, за попередньою домовленістю з довірителькою та виключно з відома та в інтересах довірительки - [PERSON] , було вчинено ряд дій, в тому числі укладання Договорів про порядок виконання боржником зобов`язання виконаного заставодавцем від 20.10.2014р. 30.11.2014р. вона, завершила виконання доручення [PERSON] та передала, а довірителька - [PERSON] , отримала оригінали та копії документів на виконання наданого нею доручення, згідно з переліком. Позивач заперечувала проти зазначених пояснень, зазначивши, що ні довіреністю та в інший спосіб не уповноважувала вести переговори та укладати договори з відповідачем. Зазначила, що підпис у переліку переданих документів ії не належить. Також третя особа не мала можливості та невідомо за яких обставин передавала документи, оскільки вони проживають в різних містах, а на час складання переліку документів та їх передачі 30.11.2014, вона перебувала на лікуванні в м. Одеса. На підтвердження перебування на лікуванні надала копію виписки з медичної карти, з якої вбачається що [PERSON] перебувала на лікуванні в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті з 24.11.2014 по 08.12.2014 (т.4 а.с. 202). На підтвердження доводів що підпис про отримання нею оспорюваних договорів не належить судом призначались судові почеркознавчі експертизи. За висновком експертизи ДНДЕКЦ МВС України від 21.10.2021 №СЕ-19-21/28780ПЧ вирішити запитання ким, [PERSON] чи іншою особою, виконано підпис у графі «ОТРИМАВ: «підпис» [PERSON] » у переліку документів переданих від [PERSON] 30.11.2014 [PERSON] (прошитому в томі 3 а.с. 193) неможливо, тому що встановленні збіжні й розбіжні ознаки в кожному випадку порівняння не утворюють сукупності, достатньої для будь-якого висновку про тотожність. Досліджуваний підпис містить обмежену кількість почергової інформації, що характеризує письмову навичку виконавця (підпис короткий без літерний, виконаний конструктивно-простими рухами), ознаки, що відобразились, наявні в почерках багатьох осіб й не індивідуалізують почерк виконавця. Що ж стосується виявлених діогнастичних ознак, то вони могли виникнути як внаслідок виконання досліджуваного підпису самою [PERSON] так і іншою особою з наслідуванням ознак підпису [PERSON] (том№4 а.с.76-87). За результатами комісійної судової почеркознавчої експертизи ЛНДІСЕ МЮУ від 21.06.2022 року №478 встановити ким, самою [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис від її імені, розташований в лінійці перед зазанченя прізвища та ініціалів « [PERSON] » графи «ОТРИМАВ» документа без конкретної назви, який розпочинається словами « [PERSON] , проживаю: [ADDRESS] , податковий номер [NUMBER] , передала, а [PERSON] , проживаю: [ADDRESS] , податковий номер [NUMBER] , отримала:» /т.3, арк.193/- визначений в ухвалі суду як «Перелік документів, переданих від [PERSON] 30.11.2014 року - [PERSON] » не виявилось можливим з причин, викладених в дослідницькій частині Висновку В дослідницькій частині Висновку зазначено «Оцінюючи результати порівняльного дослідження, експерти констатують, що ні збіги, ні розбіжності не можуть слугувати підставою для будь-якого (позитивного чи негативного) висновку щодо виконавця. Зумовлено це тим, що збіги не утворюють індивідуальної сукупності, оскільки не є рідкісними (зустрічаються в почерках багатьох людей, мають низьку ідентифікаційну значущість). Виділити ж більшу кількість збігів неможливо через малий графічний матеріал, зумовлений простотою будови досліджуваного підпису. Що стосується розбіжностей, то не вдалося встановити є вони ознаками почерку іншої особи або ж поява їх в досліджуваному підпису пов`язана із намаганням видозмінити власний підпис чи незвичними умовами виконання підпису самою [PERSON] » (том№4 а.с.165-169). В сукупності зазначено, суд не приходить до висновку, що дійсно третя особа в належний спосіб повідомила та передала позивачу документи. За ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В силу ст.. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов`язання Ч.1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.2. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. За ст.. 527 ЦК Ураїни, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. В підствердження виконання зобов`язання за оспорюваними договорами відповідач посилався на платіжні доручення, в яких вказано призначення платежу сплата заборгованості (138/17)(138/5 за дог. Поруки б/н від 20.10.2014р.) Як зазначено представником відповідача, дані платіжні доручення були видані платнику особисто банком.(т.1 а.с 56-82) Відповідач в свою чергу в підтвердження своїх доводів надав копії платіжних доручень про переказ грошових коштів відповідачем в рахунок погашення заборгованості, які були їй надані бухгалтером підприємства, що також підтвердив представник відповідача. В цих дорученнях призначення платежу зазначено - сплата заборгованості за договором поруки 138/5 та відповідно 138/17 (т1 ас. 201-213) З наведеного вбачається що сплачувались кошти за договорами застави майнових прав, за якими було списано кошти з рахунків позивача на погашення боргу відповідача за кредитним договором № 138, при цьому додатково зазначався договір поруки, який взагалі не укладався З цього встановлено, відповідач не була обізнана, що переказ коштів сплачються відповідно до оспорюваних договорів, а саме договорів про порядок виконання боржником зобов`язання В постанові від 27 червня 2018 року Великої Палати Верховного Суду по справі № 668/13907/13-ц викладео правовий виновок, що з огляду на приписи статей 92, 237 - 239, 241 ЦК України для визнання недійсним договору, укладеного юридичною особою з третьою особою, з підстави порушення установленого обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, не має самостійного юридичного значення факт перевищення повноважень органом чи особою, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, як і сам по собі факт скасування довіреності представнику, який у період її чинності здійснював свої права та виконував обов`язки за цією довіреністю. Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи чи про припинення дії довіреності, виданої представнику юридичної особи, який укладає договір від її імені. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України постановах від 27 квітня 2016 року у справі № 6-62цс16, 12 квітня 2017 року у справі № 6-72цс17, копії яких надано в обґрунтування заяви про перегляд судових рішень. Таким чином, для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання. В судовому засіданні встановлено, що пропозицій позивачу на укладання договорів від позивача не надходило, визначення умов, письмової форми договорів та їх укладання було здійснено без участі позивача. Всі дії здійснювалисьз представником [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 06 червня 2014 року, зареєстрована в реєстрі №1785. Позивач обґрунтовуючи доводи зазначила та підтвердила доказами, що відповідач знав про відсутність повноважень у представника на укладання таких договорів, повноваження перед укладанням договорів перевірялись, що не оспорюється стороною відповідача, копія довіреності також була в наявності у відповідача, оскільки була ним надана під час розгляду справи 639/8448/19 , проте не зважаючи на відсутність повноваження уклав спірні договорі. Ці договори вона не схвалює та не мала наміру їх укладати, оскільки визначені умови не забезпечують зобов`язання, мають несправедливі умови, чим порушують ії права на повернення грошей в тому обсязі, в якому вона понесла. Внаслідок цих договорів, позивачу завдано шкоди щонайменше 1155679.17 грн. На підставі зазначеного, судом встановлено, що при укладанні договорів відповідач знав про відсутність у представника повноважень на їх укладання, проте не зважаючи на це уклав договорі з умовами несправедливими, внаслідок чого діяв недобросовісно. Третя особа [PERSON] , як представник позивача за довіреністю, будучі обізнаною про надані повноваження, перевищила їх. Відповідач не мала наміру укладати такі договори, оскільки за таких умов призведене до порушення ії прав та завданню шкоди. Враховуючи наведене вимоги про визнання недійсними договорів підлягають задоволенню. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Обгрунтовуючи заяву, відповідач зазначає, що позивач була обізнана про існування договорів, оскільки в платіжних дорученнях зазначалось призначення за договорами від 20.10.2014, в довіреності визначені повноваження представника, про які було відомо позивачу. Отримавши перший платіж, протягом усього часу позивач не зверталась до відповідача з будь якими вимогами або претензіями. Судом надана оцінка доводам та доказам сторін, встановлено, що спірні договори укладені без повідомлення позивача та без його участі, в платіжних дорученнях зазначались договори 138/5 та 138/17 з назвою договір поруки, які не укладалися між сторонами. Тобто відповідач уклав спірні договори з представником, яка не мала повноважень на їх укладання, виконував зобов`язання на умовах договорів. Позивач в свою чергу вела усні переговори з працівником підприємства, повідомляла про рахунки, на які мали бути здійснені перекази, отримувала від бухгалтера платіжні доручення із зазначенням призначення платежу за договорами 138/5 та 138/17. Відповідачем не спростовано доводи позивача за яких підстав перекази здійснювались на різні рахунки позивача, при тому що в спірних договорах в реквізитах зазначено лише один рахунок. З пояснень третьої особи, нею були передані позивачу довіреність та спірні договори 30.11.2014, після чого вона не чина ля жодних дій. Після вказаної дати перекази здійснювали на інші рахунки, ніж той що вказаний в спірних договорам, що вказує та підтверджує той факт про позивач вела перемови щодо повернення грошей. Суд була надана оцінка всім доводам сторін та третьої особи, та встановлено що позивач не була обізнана про існування спірних договорів. Як зазначено копії договорів вона отримала в січні 2020 року про розгляді справи про стягнення в відповідача заборгованості. На підставі чого суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір сукупно за три немайнові вимоги в сумі 2 522,40 грн., від сплати якого позивач звільнений на підставі закону при поданні позову, оскільки є інвалідом другої групи. На підставі викладеного та

Outcome: approved