Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У вересні 2022 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» в якому просить: - стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату в сумі 24 561, 89 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 11 782, 70 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.; - судові витрати покласти на відповідача. Позов мотивовано тим, що 01.02.2019 року позивача було прийнято до ТОВ «ДБК «Фендамент» оператором котельні 5 розрядку паросилової дільниці відділу головного енергетика. Наказом № 170/к від 27.06.2022 року позивача звільнено за угодою сторін. Починаючи з лютого 2021 року по лютий 2022 року відповідач здійснював нарахування позивачу заробітної плати, але практично її не виплачував. Починаючи з березня 2022 року по дату звільнення відповідачем заробітна плата позивачу не нараховувалась. Заборгованість в сумі 34 046, 96 грн., яка існувала перед позивачем станом на 31.08.2022 року підтверджена відповідачем у довідці. Крім того, такими неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, що має прояв в емоційному стані, позивач стала знервованою через скрутне матеріальне становище, втратила сон, постійно перебуває в стресовому стані, внаслідок чого погіршились стосунки в сім`ї. Буду жінкою передпенсійного віку і не маючи можливості знайти іншу роботу, позивач вимушена була звільнитись через систематичну невиплату заробітної плати і на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 23.01.2019 року відповідно до наказу № 15-к [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «ДБК «Фундамент» оператором котельні 5 розряду паросилової дільниці відділу головного енергетика з 01.02.2019 року з погодинною оплатою праці (тариф 17Ю96) з доплатою за майстерність 12% тарифної ставки (а.с.78). За наказом № 170/5 від 27.06.2022 року [PERSON] була звільнена з роботи за угодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 9). Згідно з довідкою ТОВ «ДБК «Фундамент» станом на 31.08.2022 року перед [PERSON] є заборгованість по заробітній платі в сумі 34 046, 96 грн. (а.с.17). Згідно розрахункового листа за червень 2022 року борг за підприємством на кінець місяця становить 34 046, 96 грн. (а.с. 10). 01.09.2022 року позивач [PERSON] направила до ТОВ «ДБК «Фундамент» заяву про виплату заборгованості по заробітній платі в сумі 34 046, 96 грн (а.с. 18). Відповідно з роздруківки з сайту АТ «Укрпошта» відповідачем 08.09.2022 року отримано вищезазначену заяву (а.с. 20). Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як вказано у ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Проте, ТОВ «ДБК «Фундамент» не здійснило розрахунку із [PERSON] при звільненні, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена заробітна плата в сумі 24 561, 89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до рохрахункового листа за період червень 2022 року , вбачається, що позивачу підлягає виплата компенсація за невикористану щорічну відпустку в кількості 58 календарних днів, проте на час звільнення та на момент розгляду справи кошти за невикористану відпустку, позивачу виплачені не були та згідно з розрахунком позивача, сума яка підлягає виплаті за невикористану відпустку становить 11 782, 70 грн. Стосовно стягнення моральної шкоди, то остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача, а саме невиплати йому заробітної плати, тобто порушення відповідачем конституційного права позивача на оплату працю, завдало їй моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, а також те, що позивач стала знервованою через скрутне матеріальне становище, враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її житті, та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають задоволенню в розмірі 10 000,00 грн. Крім того у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved