Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що він з 2012 року по теперішній час проживає зі своєю співмешканкою [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без шлюбу, разом виховують дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (довідка Виконавчого комітету Мигіївської сільської ради від 30.05.2022 року № 651/3). У них від цих відносин, під час спільного проживання, народилася донька [PERSON] , [INFO] , що посвідчується довідкою Виконавчого комітету Мигіївської сільської ради від 30.05.2022 р. № 680/3. Відносно доньки [PERSON] , [PERSON] оформлена як одинока мати. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини записані за вказівкою матері, згідно з частиною першою статті 135 СК України, що посвідчується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. Донька [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON] , який забезпечує дитину всім необхідним, піклується про неї, створює умови для гармонійного та всебічного розвитку дитини (відповідно до довідки-характеристики Виконавчого комітету Мигиївської сільської ради від 30.05.2022 р № 683/3). Після народження дитини, позивач постійно проживає з нею та самостійно утримує її (копія довідки житлового органу про склад сім`ї до позову додається). Позивач заводить та забирає дитину з дитячого садка. Відвідує батьківські збори та приймає активну участь в житті дитини, цікавиться її навчанням. [PERSON] постійно цікавиться станом здоров`я доньки [PERSON] , а саме: проходить щорічні медичні огляди, звертається за медичною допомогою тощо. Рідним батьком дитини є позивач - [PERSON] [INFO] , який не був зазначений в книзі реєстрації народжень та в Свідоцтві про народження як батько дитини. На жаль, батьківство позивача відносно дитини - доньки [PERSON] , відповідачка не визнає. В якості доказів кровної спорідненості між позивачем та дитиною [PERSON] надав фотокартки їх родини, на яких зазначені позивач, відповідач та їхня спільна дитина. Факт батьківства позивача підтверджується доданими до заяви письмовими доказами. Позивач мав намір офіційно оформити своє батьківство, але [PERSON] не бажає, згідно ст. 126 СК України, подати заяву спільно з позивачем про встановлення батьківства до відділу РАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. У відповідності зі ст. 128 Сімейного кодексу України: за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини; позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позивач вживав всіх необхідних заходів, передбачених ст. 16 ЦПК України, а саме: неодноразово усно особисто і в телефонному режимі звертався до відповідачки з проханням визнати батьківство дитини, але це не дало жодного позитивного результату. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. У наданому 29.07.2022 р. відзиві на позовну заяву, [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що просить застосувати позовну давність в один рік згідно ч. 2 ст. 129 СК України. У відзиві зазначила, що [PERSON] під час їх спільного проживання вчиняв сварки, вів аморальний спосіб життя. На даний час він проживає з іншою жінкою. Вважає, що донька, коли стане повнолітньою, сама зможе визнати позивача своїм батьком. Третя особа надіслала суду заяву з проханням слухати справу у відсутність їх представників, проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася [INFO] в смт. Веселинове Веселинівський р-н, Миколаївська область, актовий запис № 32, де зазначено матір`ю дитини - [PERSON] , а батьком дитини - [PERSON] . З витягу № 00011994937 від 05.04.2013 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області був складений актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , за № 32, із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Ухвалою суду від 25.08.2022 р. у справі було призначено судово-медичну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, яка не була проведена, у зв`язку з неприбуттям відповідачки та дитини до Одеського обласного бюро СМЕ для одночасного відбору біологічних зразків. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду (ст. 125 СК України). Відповідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Позивач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] своєю рідною дочкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved