Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У липні 2022 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом відповідно до якого просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 07.03.2008 року у розмірі 15118,56 грн станом на 30.06.2022. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.03.2008 відповідач звернувся до позивача з метою отримати банківські послуги, у зв`язку з чим підписав заяву б/н. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 3000 грн, пізніше збільшений до 3300 грн. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 15118,56 грн станом на 30.06.2022, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 08.08.2022 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, 07.03.2008 року [PERSON] підписав заяву згідно якої погодився з тим, що дана заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Із заяви слідує, що сторони погодили, що сума наданого кредиту складає 3000 грн із базовою процентною ставкою за кредит 3% місячних на залишок заборгованості (а.с. 16). Наданим розрахунком заборгованості за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором б/н від 07.03.2008 року у сумі 15118,56 грн, яка включає в собі заборгованість за тілом кредиту 2991,08 грн, 12097,57 грн загальний залишок заборгованості за відсотками та 29,91 грн заборгованість по пені (розрахунок а.с. 6-9). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] (договір б/н) встановлено кредитний ліміт 3000 грн, картковий рахунок № [NUMBER] протягом 2008 2019 років. Згідно виписки за договором [PERSON] користувався наданим кредитом (виписка а.с. 10-13). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, адже відповідач взяв кошти, вчасно їх не повернув, що призвело до порушення прав позивача, також слід зазначити, що відповідач користувався наданими коштами, що підтверджується випискою. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved