Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

21 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, яку згодом уточнила, та просить з метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення встановити факт, що має юридичне значення, а саме: - визнати, що у відомостях зазначених в архівній виписці № 11/129 від 30.05.2022 року допущено помилку щодо зазначення імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », та в прізвищі, з зазначенням « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »; - визнати, що у відомостях зазначених в архівній виписці № 930/03-21 від 01.06.2022 року допущено помилку щодо зазначення імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »; - визнати, що у відомостях зазначених в архівній виписці № 931/03-21 від 01.06.2022 року допущено помилку щодо зазначення імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулась до Болградського відділу обслуговування громадян № 6 сервісного центру ГУ ПФУ в Одеській області за призначенням їй пенсії за віком, але рішенням від 12.07.2022 року їй було відмовлено з приводу того, що відповідно до довідки № 11/129 від 30.05.2022 року за період з 31.01.1983 року по 06.07.1984 року, в наказі на прийняття записано [PERSON] , в наказі на звільнення [PERSON] , по даним паспорта російською мовою [PERSON] , що унеможливлює зарахування періодів до пенсійного стажу. Тому єдиним шляхом для захисту її законних прав та інтересів є звернення до суду з названою заявою. Ухвалою від 26.09.2022 було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Представником заінтересованої особи надано пояснення від 03.10.2022 року, відповідно до яких зазначає, що довідки про стаж роботи не є правовстановлюючим документом та їх належність заявниці не може бути встановлена на підставі п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, але при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Ухвалою від 02.11.2022 року прийнято до розгляду уточнення до заяви [PERSON] 15.11.2022 року представником заінтересованої особи надано клопотання від 14.11.2022 року, відповідно якого представником підтримана позиція щодо задоволення заяви [PERSON] (із уточненнями), викладена в поясненнях від 03.10.2022 року. Заявник в судове засідання не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - в судове засідання не прибув, але в поданих суду поясненнях зазначив про розгляд справи у відсутність представника. Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги цієї заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви за наступних підстав. Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.1962 року, виданого Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №57, (а.с.6) та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.1982 року, виданого Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 34 (а.с.7), заявник [PERSON] 07 листопада 1982 року вийшла заміж за [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на шлюбне [PERSON] (російською мовою). Згідно довідки Болградської міської ради (с. Виноградівка) Одеської області № 489 від 15.08.2022 року, громадянка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та громадянка [PERSON] - це одна й та ж особа, за паспортними даними має ім`я [PERSON] , а односельці і за місцем роботи її знають і називають [PERSON] по життю (а.с.8). Згідно довідки Болградської міської ради (с. Виноградівка) Одеської області № 490 від 15.08.2022 року, громадянка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та громадянка [PERSON] - це одна й та ж особа, по свідоцтву про народження має дівоче прізвище [PERSON] , а ім`я [PERSON] , а односельці її знають і називають [PERSON] по життю (а.с.9). Відповідно до записів у Трудовій книжці серії [NUMBER] заведеної 14.09.1981 року на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.17-24) вбачається, що заявниця 04.09.1981 року прийнята на роботу на Ізмаїльську швейно-галантерейну фабрику ученицею швачки в прошивний цех, згідно наказу №157 від 04.09.1981 року. В архівній виписці №11/129 від 30.05.2022 року зазначено ім`я « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », прізвище - « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », в архівній виписці №930/03-21 від 01.06.2022 року - ім`я « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », в архівній виписці № 931/03-21 від 01.06.2022 року ім`я « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». З рішення Відділу призначення пенсій ГУ ПФУ в Одеській області № 155950014083 від 12.12.2022 року вбачається, що заявниці було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що, зокрема, згідно довідки №11/129 від 30.05.2022 року за період з 31.01.1983 року по 06.07.1984 року, в наказі на прийняття записано [PERSON] , в наказі на звільнення [PERSON] , по даним паспорта російською мовою [PERSON] , що унеможливлює зарахування періодів до пенсійного стажу. Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відсутність трудової книжки або допущені порушення під час її ведення (відсутність потрібних записів, їх невідповідність існуючим вимогам тощо) в подальшому ускладнює оформлення пенсій. У таких випадках при встановленні трудового стажу потрібно керуватися «Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (надалі - Порядок). Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Так, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Суд зазначає, що архівні виписки №11/129 від 30.05.2022 року, № 930/03-21 від 01.06.2022 року, №931/03-21 від 01.06.2022 року про стаж роботи не є правовстановлюючим документом та їх належність заявниці не може бути встановлена на підставі п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що заявник просить визнати факт допущення помилки у вищезазначених архівних довідках та відсутній інший порядок виправлення, суд приходить до висновку про можливість встановлення таких фактів на підставі ч.2 ст. 315 ЦПК України. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Встановлення факту належності заявнику страхового стажу необхідно йому для включення періодів роботи до страхового стажу та проведення призначення пенсії. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій передбачені Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (частина четверта статті 24 вказаного Закону). Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003, який вступив в дію з 01.01.2004 року, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Зарахування страхового стажу здійснюється з врахуванням законодавчих норм визначених Законом №1058, на підставі відомостей персоніфікованого обліку, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до 01.01.2004 - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058. До 1 січня 2004 року стаж вимірювався часом роботи (і це був трудовий стаж), після цієї дати сумою фактично сплачених страхових внесків. Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; заінтересованості кожної працездатної особи у власному матеріальному забезпеченні після виходу на пенсію; рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат. З огляду на викладене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оскільки від встановлення факту, який заявниця просить встановити у заяві, залежить включення цих періодів роботи до страхового стажу й проведення нарахування пенсії, тобто від встановлення вказаного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці, тому, суд приходить до висновку, що помилки в архівних довідках виникли у написанні ПІБ заявниці виникли при перекладі імені з російської на українську мову, написання «другого імені» заявниці замість того, яке вказано в паспорті та враховуючи відсутність іншого порядку їх виправлення, сукупність досліджених у справі доказів суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що досліджені судом докази у своїй сукупності, є безумовним доказом того, що у відомостях зазначених в архівній виписці № 11/129 від 30.05.2022 року допущено помилку щодо зазначення імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », та в прізвищі, з зазначенням « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »; у відомостях зазначених в архівній виписці № 930/03-21 від 01.06.2022 року допущено помилку щодо зазначення імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »; у відомостях зазначених в архівній виписці № 931/03-21 від 01.06.2022 року допущено помилку щодо зазначення імені « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved