Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

У серпні 2022 року до суду звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ТОВ «Глобал Фактор» на його користь безпідставно стягнуту на підставі виконавчого напису нотаріуса № 8067 від 03 липня 2020 року грошову суму в розмірі 3117,48 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. було вчинено виконавчий напис № 8067 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Глобал Фактор» заборгованість в розмірі 18316,73 грн. Виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. відкрила виконавче провадження № 62585336. В межах виконавчого провадження було звернуто стягнення на доходи позивача та відраховано із заробітної плати, зокрема, 3117,48 грн боргу за виконавчим документом. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2021 року (справа № 554/9097/20) виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню. Як зазначає позивач, ТОВ «Глобал Фактор» грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави, не повернуло, не зважаючи на його письмове звернення, а тому на підставі\~статті 1212\~ЦК України мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим він звернувся за судовим захистом. 10 серпня 2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження по справі та визначено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення\~сторін\~за\~наявними у\~справі\~матеріалами(а. с. 17). Сторони не звертались до суду із клопотанням про проведення розгляду справи із викликом сторін. Від відповідача ТОВ «Глобал Фактор» відзив на позовну заяву, інші заяви по суті справи до суду не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8067, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Глобал Фактор», який є правонаступником ТОВ «Сучасний факторинг», заборгованість за кредитним договором № Т0230463 від 06 квітня 2018 року, яка складає за період з 03 липня 2020 року по 19 червня 2020 року: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6747,77 грн., прострочена заборгованість за комісією - 7712,40 грн., прострочена заборгованість по несплаченим процентам - 0,34 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 3856,22 грн., витрати за вчинення виконавчого напису - 800,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь ТОВ «Глобал Фактор» складає 19116,73 грн. Позивач не погодився із виконавчим написом нотаріуса та звернувся до суду з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2021 року (справа № 554/7378/22), яке набрало законної сили, зазначений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 8067, виданий 03 липня 2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню (а. с. 6-8). Відповідно до ч. 4 ст.\~84\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, із матеріалів справи видно, що вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. було відкрито виконавче провадження № 62585336. Так, згідно з повідомленням приватного виконавця № 35350 від 19 липня 2021 року у виконавчому провадженні № 62585336 стягнуто 5451,70 грн, з яких 1334,22 грн основна винагорода приватного виконавця, 1000,00 грн витрати виконавчого провадження, 3117,48 грн борг за виконавчим документом. У зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 20 квітня 2021 року приватним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, грошові кошти в розмірі 1334,22 грн повернуто приватним виконавцем на розрахунковий рахунок позивача згідно з платіжним дорученням № 8944 від 14 липня 2021 року (а. с. 9, 10). Зазначені обставини щодо звернення стягнення в межах виконавчого провадження на заробітну плату боржника [PERSON] підтверджуються даними довідки про його доходи за вересень 2020 року (а. с. 5). Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Отже, судом установлено, що виконавчий напис рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61- 88св21), одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому\~все отримане майно. З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що відпали правові підстави для набуття стягувачем грошових коштів у розмірі 3117,48 грн, примусово стягнутих з [PERSON] на виконання виконавчого напису, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~стаття 1212 ЦК України. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС від 06 березня 2019 року по справі № 910/1531/18. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved