Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

У липні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, згідно з якою просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 10 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.04.1986 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що відділом запису актів громадянського стану у м. Москва зроблено актовий запис № 2806 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина: - [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні військового стану на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022 та потенційною небезпекою проживати в місті Києві, [PERSON] разом із дитиною [PERSON] були вимушені тимчасово виїхати в Республіку Австрію, де і на даний момент перебувають. Факт спільного проживання дитини з матір`ю підтверджується копією реєстраційної форми позивача та дитини, відповідно до яких вони зареєстровані та проживають [ADDRESS] . Батько дитини відповідач - [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, самостійно щомісячно сплачувати аліменти відмовляється, участі у розвитку та вихованні дитини фактично не приймає, тому [PERSON] , вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку, оскільки, добровільно врегулювати з відповідачем питання щодо утримання дитини не виявилося можливим. Позивачка самостійно піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечує необхідним харчуванням, здійснює медичний догляд, лікування дитини, створює дитині умови для отримання освіти, облаштовує побут за кордоном. Так, позивачем зазначено, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, необхідних для життєдіяльності, а саме потреб в харчуванні, освіті, всебічного розвитку та догляді. Позивачка вважає, що для забезпечення основних потреб дитини, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10 000 грн. з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, забезпечується рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини. У позовній заяві зазначено, що відповідач є матеріально забезпеченим та отримує великий дохід, тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн. Відтак, [PERSON] є власником декількох транспортних засобів, що підтверджується листом Головного сервісного центру МВС № 31/420 АЗ-1896-2022 від 08.06.2022 р. Тобто відповідач має можливість витрачати значні кошти на обслуговування усіх транспортних засобів, що черговий раз підтверджує наявність у нього високого доходу. Відповідач є співзасновником та керівником громадських організацій та приватних підприємств, а саме: - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖЖЯ МЕДІА» - ЄДРПОУ 31734844; - Приватного підприємства «ІН-ПРО»- ЄДРПОУ 31491446; - Приватного підприємства «ЗАПОРІЖЖЯ МЕДІА ПЛЮС» - ЄДРПОУ 33378378. З огляду на даний факт, відповідач має можливість отримувати стабільний дохід та сплачувати аліменти у вказаній твердій сумі. Позивачем вказано, що враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає з березня 2022 року, участі у розвитку та вихованні дитини фактично не приймає, тому позивачка вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку у твердій грошовій сумі, оскільки добровільно врегулювати з відповідачем питання щодо утримання дитини не виявилося можливим. Позивачем зазначено, що їй відомо, що у відповідача на утриманні крім сина [PERSON] інших осіб немає, його фізичний стан дозволяє працювати, а також відповідач є достатньо забезпечений. Таким чином, вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме 10 000 грн. до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що наявні усі підстави для задоволення позовних вимог судом, про що і просять суд у цій позовній заяві. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.09.2022 року до суду надійшов відзив відповідача у якому останні просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1372,000 грн. на місяць починаючи з березня 2022 року. У відзиві зазначено, що відповідач сам потребує регулярного і коштовного лікування після отримання ним трудового каліцтва і ураження центральної нервової системи, а також проживає на пенсію по інвалідності ІІІ групи, тому сума аліментів у розмірі 10000,00 є неприйнятною для нього. Відповідачем зазначено, що Наразі, згідно знімків з екрана із Додатку «Дія», відповідач є власником тільки трьох автомобілів: БМВ Х5 2017 р.в., Мазда 626 2000 р.в., ЗАЗ 110557 2001 р.в.(викрадений). У відзиві зазначено, що в нього не має можливості сплачувати аліменти у визначеній позивачем сумі, так як відповідач звільнений із: - ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯ МЕДІА» ЄДРПОУ 31734844 - відповідач звільнений з посади генерального директора, про що свідчать наступні документи: Наказ №28-к «Про припинення повноважень генерального директора» від 21.12.2015 р., запис у трудовій книжці від 21.12.2015 року; повідомлення № 33 від 7.12.2015 р. вищестоящої організації ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕДІА ГРУПА» про звільнення генерального директора; - ПП «ЗАПОРІЖЖЯ МЕДІА ПЛЮС» ЄДРПОУ 31491446 - відповідач звільнений з посади директора, про що свідчать наступні документи: Наказ №09-к «Про припинення повноважень директора» від 21.12.2015 р.; повідомлення № 37/юр від 7.12.2015 р. вищестоящої організації ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕДІА ГРУПА» про звільнення директора. Запис у трудовій книжці не проводився з причини неосновного місця роботи. - ПП «ІН-ПРО» ЄДРПОУ 33378378 - відповідач звільнений з посади, про що свідчать наступні документи: запис у трудовій книжці від 26.01.2022 року; Довідка ПП «Ін-Про» про трудовий стаж [PERSON] від 15.09.2022 року. На даний час відповідач є керівником двох громадських організацій: - ГО «ЗА ПРАВА ПЕНСІОНЕРІВ» та ГО «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ КОНГРЕС ОСІБ З ІНВАЛІДНІСТЮ», у відповідності до статутних цілей, відповідач, який діє на постах керівників цих організацій на громадських засадах, організує діяльність по соціальному захисту потерпаючих верств населення, доставку і роздачу гуманітарної допомоги, евакуації та розселення за кордоном біженців. Крім того, відповідачем зазначено, що особистий транспортний засіб марки BMW Х5, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, колір чорний, використовував виключно в інтересах підприємства - розвозив пресу та зустрічався з бізнес-партнерами, виїздив у відрядження, забезпечуючи ефективне функціонування вказаного ПП «Ін-Про». За період з 03.2020 (момент придбання , автомобіля) по 02.2022 (момент розірвання відносин) вказаний автомобіль пройшов 57 000 км (14 000 км - на момент покупки, 71 000 км - на теперішній час). За кермом транспортного засобу був виключно відповідач. Він заправляв за власний кошт автомобіль паливом, проводив технічне обслуговування. Загальна вартість витрачених відповідачем особистих коштів на функціонування транспортного засобу марки BMW Х5, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, колір чорний, згідно розрахунку витрат за вказаний період складає 144 150 грн. 07.10.2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзиву у якій позивачем викладено обставини аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позові вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1372,00 грн., в задоволені іншої частини позову просив відмовити. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва 12 лютого 2005 року (а.с 13). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 27.09.2022 року, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2022, справа №761/12223/22. Як вбачається з позовної заява та встановлено судом, що дитина проживає разом з матір`ю (позивачем). Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, вказувала на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільного сина, хоча вказаний обов`язок відповідача, як батька, передбачений ст. 180 СК України. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні,чи їх шлюб розірвано. При цьому, аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому, матеріалами справ підтверджено, що у відповідача є витрати, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати, зокрема відповідачем у своєму відзиві зазначено, що загальна вартість витрачених відповідачем особистих коштів на функціонування транспортного засобу марки BMW Х5, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, колір чорний, згідно розрахунку витрат за вказаний період складає 144 150 грн., які здійснював відповідач за свої особисті кошти. Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню власної дитини і сплати аліментів у розмірі, достатньому для забезпечення дітей можливості нормального розвитку, водночас враховуючи і ту обставину, що відомостей про можливість сплати ним аліментів у вказаному позивачем розмірі, - матеріали справи не містять. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відтак позивач зобов`язана надавати рівнозначний розмір на утримання неповнолітньої доньки, однак, [PERSON] не доведено, що нею також щомісячно витрачається на утримання доньки 10 000,00 грн., а загальні витрати на утримання дитини щомісячно становлять 20 000,00 грн. З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, зокрема, часткове визнання відповідачем позову, а саме в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх спільної з позивачем дитини в сумі - 1372,00 грн., суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 22 липня 2022 року і до досягнення сином повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial