Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом до Громадської організації «Канатчик-Авто» (далі - ГО «Канатчик-Авто»), посилаючись на те, що вони, як власники квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , у період опалювальних сезонів в 2019-2020 роках та в 2020-2021 роках не отримали послугу з опалення своїх квартир у зв`язку з пошкодженням системи опалення будинку. Таке пошкодження системи опалення у будинку по [ADDRESS] сталося у зв`язку з встановленням системи індивідуального опалення у квартирах зазначеного будинку, що призвело до примусового відключення їх квартир від системи централізованого опалення. Зазначали, що ГО «Канатчик-Авто», який є балансоутримувачем будинку по [ADDRESS] та надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території має відповідно до діючого законодавства забезпечувати утримання внутрішньо будинкових мереж у справному технічному стані. 01 грудня 2020 року за їх зверненням та зверненням інших співвласників будинку до ОК «Хвойний», який є постачальником послуги теплопостачання, було складено акт-претензію, в якому останній вказав, що причиною не надання послуги з теплопостачання є пошкодження системи теплопостачання мешканцями будинку по [ADDRESS] при встановленні систем індивідуального опалення. Вказували, що на їх звернення від 24 вересня 2020 року до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, остання надала відповідь від 23 жовтня 2020 року, зі змісту якої вбачається, що будь-які висновки щодо погоджень з питання демонтажу мереж централізованого опалення в будинку по [ADDRESS] не надавалися, що свідчить про те, що система централізованого опалення повинна бути в справному стані, а послуги теплопостачання до їх квартир мали подаватися. Зі змісту інформації, наданої АТ «Одесагаз» вбачається, що в квартирах по [ADDRESS] встановлені котли індивідуального опалення, а також повинно бути централізоване опалення від котельні по [ADDRESS] . Стверджували, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах по [ADDRESS] призвело до незаконного відключення їх квартир від системи центрального опалення, що у свою чергу призвело до пошкодження будинкової системи опалення та порушення їх прав на отримання послуг з централізованого опалення. Вважають, що при встановлення системи індивідуального опалення в квартирах по [ADDRESS] було порушено норми діючого законодавства, а саме Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок від 26 липня 2019 року № 169), за яким власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води,\~мають право\~відокремити (виключити)\~свою квартиру\~чи нежитлове\~приміщення від централізованого\~опалення (теплопостачання)\~та постачання\~гарячої води у разі, якщо на день набрання чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9\~листопада 2017\~року №\~2189-VIII (далі Закон України № 2189-VIII) не\~менше як\~половина квартир\~та нежитлових\~приміщень цього\~будинку відокремлена\~(відключена)\~від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, та влаштували систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Оскільки багатоквартирний\~будинок по\~ [ADDRESS] не\~входить до\~переліку житлових\~будинків,\~в яких\~більше 50%\~квартир та\~нежитлових приміщень,\~відключені від\~центрального опалення,\~то умови\~відключення від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, визначені Порядком від 26 липня 2019 року № 169, відсутні. Стверджували, що відключення багатоквартирних житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання проводиться у разі згоди всіх власників житлового будинку. Вважають, що будь-яке втручання у систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи центрального опалення) порушує їх права, як споживачів комунальної послуги у розумінні Закону України № 2189-VIII. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачі просили суд зобов`язати відповідача, відновити внутрішньо будинкову систему опалення у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 31-32). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2022 року підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с. 111-112). Представник позивачів, діючий на підставі ордерів від 19 жовтня 2021 року в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав відповідь на відзив на позов та письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначав, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки останній не надав жодного доказу в обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог. Зазначав, що відповідач не заперечував факт отримання послуги з теплопостачання у будинок по [ADDRESS] від котельні по [ADDRESS] , що підтверджується листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2020 року, а також факт того, що [PERSON] були оплачені послуги з опалення на рахунок відповідача у повному обсязі за опалювальний сезон 2019-2020 років, що підтверджує не факт отримання послуги, а факт нарахування за послугу, однак не підтверджує факт отримання послуги належної якості та в повному обсязі. Стверджував, що відповідач є балансоутримувачем будинку по [ADDRESS] , що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс, яким відповідачу були передані зокрема внутрішньо будинкові мережі. При цьому відповідач також зареєстрований як юридична особа за адресою: [ADDRESS] , з видом діяльності 81.10 комплексне обслуговування об`єктів. Отже відповідач, як балансоутримувач здійснює свою діяльність з комплексного обслуговування об`єкту, а саме будинку по [ADDRESS] , на здійснення якої був уповноважений колишнім балансоутримувачем об`єкту ЖБК «Канатчик-1», а тому відповідач здійснював свою діяльність на підставі ч. 2 , 4 ст.10, ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Факт здійснення відповідачем діяльності з комплексного обслуговування будинку по [ADDRESS] також підтверджується нарахуваннями та отриманням коштів від позивачів за комунальні послуги (опалення , водопостачання, квартплата (СДПТ), охорона та інше). Крім того, відповідач, як представник співвласників будинку, виступає від їх імені в усіх підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності. Зазначав, що на підтвердження вказаного факту відповідач також звертався до АТ «Одесагаз» з приводу видачі технічних умов на встановлення індивідуального газового опалення по [ADDRESS] . Стверджував, що відповідачу було відомо про незаконне встановлення індивідуального опалення, але саме за його участю відбулось встановлення індивідуального газового опалення в квартирах по [ADDRESS] , хоча останній зобов`язаний був діяти відповідно до діючого законодавства. Відповідно до Порядку від 26 липня 2019 року № 169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення до ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України № 2189-VIII не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Стверджував, що багатоквартирний будинок по [ADDRESS] не входить до переліку житлових будинків, в яких більше 50% квартир та нежитлових приміщень відключені від центрального опалення, а тому відсутні умови відключення від ЦО та ГВП визначені Порядком від 26 липня 2019 року № 169. Крім того, на відповідних офіційних сайтах у переліку багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП відсутня інформація про багатоквартирний будинок по [ADDRESS] , що свідчить про самовільність та незаконність відключення позивачів від системи централізованого опалення. Також представник позивачів зазначав, що відповідно до вимог Порядку від 26 липня 2019 року № 169 власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку повинен звернутися до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та інформацією про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення, яка передається на розгляд Комісії, яка на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Відповідно до п. 2.1 Порядку від 26 липня 2019 року № 169 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; у заяві про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення: до заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. 3a потреби, власник забезпечує виготовлення проекту системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні відповідно до державних будівельних норм і правил. Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньо будинкових систем. Вважає, що відповідач в порушення вимог вищевказаного порядку самовільно без відповідних погоджень допустив самовільне відокремлення від системи централізованого опалення та його пошкодження, що призвело до неможливості позивачами отримувати послугу централізованого опалення. Зазначав, що здійснення власником квартири своїх прав обмежується правами власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та санітарно-технічними вимогами правилами експлуатації будинку, оскільки останні розробляються спеціалістами у галузі теплопостачання з урахуванням відповідних будівельних норм та правил. Таким чином, за думкою представника позивачів, будь-яке втручання у систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) порушує саме права споживача комунальної послуги у розумінні Закону України № 2189-VIII, тому за його думкою позовні вимоги підлягають задоволенню (а.с. 26, 27, 68-74, 141-145). Представник відповідача ГО «Канатчик-авто», діючий на підставі довіреності від 01 липня 2021 року в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, надав заяву в який просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та слухати справу за його відсутністю. Раніше надав відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив та письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначав, що у період опалювального сезону 2019-2020 років позивачі отримували послугу з опалення їх квартир за [ADDRESS] та за [ADDRESS] , що підтверджується листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2020 року №Ko-2384, в якому зазначено, що теплова енергія до квартир по [ADDRESS] у опалювальний період за 2019-2020 роки здійснювала котельня по [ADDRESS] . Зазначав, що твердження позивачів, що ГО «Канатчик-авто» є балансоутримувачем будинку по [ADDRESS] та надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а тому має забезпечувати утримання внутрішньо будинкових мереж у справному технічному стані, не відповідає вимогам діючого законодавства. Вказував, що постанова Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» від 01 червня 2011 року №869 регулює виключно формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води та формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, а ГО «Канатчик-авто» ніколи не здійснював постачання теплової енергії, централізоване водопостачання та водовідведення у зазначений будинок. Отже, діяльність ГО «Канатчик-авто» не підпадає під дію вказаної постанови. Відповідно до п.2 Порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року №219, дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньо будинкових мереж. Стверджував, що ГО «Канатчик-авто» не є управителем будинку у тому визначенні, яке дає стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також не є іншою особою, яку співвласники багатоквартирного будинку по [ADDRESS] уповноважили на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води. Крім того, ГО «Канатчик-авто» не є виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення, з яким споживачами укладено індивідуальні договори про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньо будинкових мереж. Відповідач зазначав, що оскільки позивачі, уклали індивідуальні договори з виконавцем послуг з постачання теплової енергії та централізованого опалення, а саме з ОК «Хвойний», то саме останній підпадає під дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року №219 і повинен здійснювати обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Вказував, що постачання тепла на весь будинок по [ADDRESS] в опалювальному сезоні 2020-2021 років не здійснювалось у зв`язку з тим, що з новим виробником тепла, а саме з ОК «Хвойний» не було укладено співвласниками договору на постачання теплової енергії на весь будинок, порядок укладення яких передбачено ст. 14 Закону України №2189-VIII, відповідно до якої за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до вимог закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергій укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку; - колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; - договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Зазначав, що оскільки, співвласники будинку по [ADDRESS] не приймали жодного рішення, яким би обрали одну з моделей організації договірних відносин по такій комунальній послузі, як постачання теплової енергії, то без відповідного рішення загальних зборів співвласників вказаного будинку, відсутня можливість укладення будь-якого договору з виконавцем даної послуги. Таким чином, за відсутності укладеного договору, ОК «Хвойний» не міг бути постачальником послуги теплопостачання. Оскільки ОК\~«Хвойний» в\~опалювальні сезони\~в 2019-2020\~роках та\~в 2020-2021\~роках не\~був постачальником послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] , то і складений ним акт-претензія від 01 грудня 2020 року не має жодної юридичної сили і не може слугувати доказом по даній справі. Крім того,\~21\~червня 2020\~року співвласники\~багатоквартирного будинку\~по [ADDRESS] ,\~відповідно до\~п.\~8\~ч.\~2,\~ч.\~6,\~ч.\~7\~ст.\~10\~Закону України\~№ 417-VIII прийняли рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельної, розташованої по [ADDRESS] , про що було складено відповідний протокол, що унеможливлює отримання послуг з постачання теплової енергії від котельні ОК «Хвойний», яка знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України №417-VIII рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Таким чином, на підставі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року, починаючи з 21 червня 2020 року в будинок по [ADDRESS] не могла подаватись і не отримувалась послуга з постачання теплової енергії від котельні ОК «Хвойний» по [ADDRESS] . Дане рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року було прийняте відповідно до чинного Порядку від 26 липня 2019 року № 169, в якому п. 2 розділу передбачає, що рішення власника (співвласників) будівлі, в тому числі житлового будинку, про відключення від ЦО та/або ГВП приймається відповідно до вимог ЦК України, Закону України №417-VIII та Закону України № 2866-III . Стверджував, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року про відключення будинку по [ADDRESS] від ЦО та/або ГВП було прийнято відповідно до вимог Закону України №417-VIII за згоди власників квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що склало 80,6 відсотків. Крім того, відповідно до вимог п. 8 ст. 10 Закону України №417-У111 за згоди власників квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що склало 80,9 відсотків, було прийняте рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] - власників квартир з централізованим опаленням від 23 липня 2020 року, яким було уповноважено ГО «Канатчик-авто» представляти інтереси власників квартир з 1-ї по 120-ту у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку від централізованого опалення, облаштування в цих квартирах системи індивідуального опалення з відповідною заміною внутрішньо будинкових систем газопостачання. Вказував, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт пошкодження будь-яким власником квартири по [ADDRESS] системи централізованого опалення, а також факт відключення квартир позивачів від централізованого опалення. Тому твердження позивачів, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах будинку по [ADDRESS] призвело до незаконного відключення від систем централізованого опалення, що у свою чергу призвело до пошкодження будинкової системи опалення та порушення прав позивачів на отримання послуг з централізованого опалення не відповідає дійсності (а.с. 43-49, 85, 89-94, 171-174, 202, 203-205). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ГО « Канатчик авто» є юридичною особою та діють на підставі Статутів, що підтверджується виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 30, 42). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 22 травня 2018 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 14-16). Позивачу [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 03 серпня 2002 року належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 20-21). Отже, всі вищевказані квартири знаходяться у будинку по [ADDRESS] . Судом встановлено, що 21 червня 2020 року на загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , відповідно до п. 8 ч. 2, ч. 6, ч. 7 ст. 10 Закону України №417-У111 було прийнято рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] , про що було складено відповідний протокол (а.с. 53-61). Крім того, 23 липня 2020 року загальними зборами співвласників будинку по [ADDRESS] , оформленого протоколом від 23 липня 2020 року було прийнято рішення щодо уповноваження ГО «Канатчик авто» бути управителем будинку, представляти інтереси власників квартир з 1-ї по [ADDRESS] у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку від централізованого опалення, облаштування в цих квартирах системи індивідуального опалення зі збором грошових коштів на оплату необхідних витрат (а.с. 97-105). З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Господарського суду Одеської області знаходилась справа за позовом ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик-авто» про стягнення заборгованості. Рішенням Господарського суду Одеської області від 08 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик-авто» про стягнення заборгованості було відмовлено (а.с. 115-118, 119-123). Вказаним рішенням\~було встановлено,\~що 28 грудня 2019 року між ТОВ «Теплодім 3», який станом на січень 2020року був власником котельні по [ADDRESS] , та ОК «Хвойний» було укладено договір доручення, за умовами якого останній зобов`язувався від імені ТОВ «Теплодім 3» організувати проведення, вже розпочатого, опалювального сезону за даним договором доручення, в зв`язку з тим, що ТОВ «Теплодім-3» припиняє свою діяльність та не має можливості самостійно виконати такі дії, через відсутність персоналу, наявності боргів за попередній опалювальний період перед постачальниками газу та електроенергії. Будинки, які були підключені до котельні по [ADDRESS] знаходилися у договірних відносинах з ТОВ «Теплодім-3». Отже, судом встановлено, що ТОВ «Теплодім-3» до 28 грудня 2019 року на підставі договору надавав у будинок по [ADDRESS] послуги з теплопостачання. З змісту рішення Господарського суду Одеської області від 08 вересня 2021 року вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОК «Хвойний» був створений 24 грудня 2019 року, та лише 17 березня 2020 року відповідно до п. 29 ч. 1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року №222-VIII та розпоряджень Одеської обласної державної адміністрації №183/од-2020 та №184/од-2020 від 17 березня 2020року отримав ліцензії на виробництво та постачання теплової енергії ОК «Хвойний». Крім того, вказаним рішенні встановлено, що, цивільна правоздатність ОК «Хвойний» з надання послуг з постачання теплоносія виникла лише 17 березня 2020 року тобто після закінчення опалювального сезону 2019-2020року, так як подача теплоносія була припинена 12 лютого 2020 року, тому ОК «Хвойний» не міг здійснювати послуги на виробництво тепла з 01 грудня 2019 року. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у ОК «Хвойний» повноважень з надання послуг з постачання теплоносія, останній в опалювальний період 2019-2020 років не надав послуги з теплопостачання у будинок по [ADDRESS] . З змісту листа Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2020 року вбачається, що теплову енергію до квартир у будинку по [ADDRESS] у опалювальний період 2019-2020 року здійснювала котельня по [ADDRESS] , яка на той час належала на праві власності ТОВ «Теплодім-3» (а.с. 22, 23). Судом встановлено, що постачання тепла в будинок по [ADDRESS] в опалювальному сезоні 2020-2021 роках також ОК «Хвойний» не здійснювало, оскільки між останнім та співвласниками будинка по [ADDRESS] не було укладено договору на постачання теплової енергії відповідно до вимог ст.14 Закону України № 2189-VIII. Статтею 14 Закону України № 2189-VIII визначено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергій укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку; - колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; - договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що співвласники багатоквартирного будинку по [ADDRESS] не приймали жодного рішення, яким би обрали одну з моделей організації договірних відносин по такій комунальній послузі, як постачання теплової енергії. Судом встановлено, що 20 жовтня 2020 року відповідно до вимог ст. 14 Закону України № 2189-VIII між [PERSON] та ОК «Хвойний» було укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, за умовами якого ОК «Хвойний» зобов`язувався надавати послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення та приготування гарячої води (а.с. 151-155). Крім того, 20 жовтня 2020 року між [PERSON] та ОК «Хвойний» було також укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, за умовами якого ОК «Хвойний» зобов`язувався надавати послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення та приготування гарячої води (а.с. 146-150). При цьому, при наявності укладених позивачами з ОК «Хвойний» зазначених договорів, останній не надав позивачам вказану послугу. Таким чином, з 13 лютого 2020року по теперішній час ОК «Хвойний» послугу з теплопостачання у всьому будинку за вищевказаною адресою не надавав. Таким чином, в опалювальних сезонах за 2019-2020 роки та за 2020-2021 роки ОК «Хвойний» не був постачальником послуги теплопостачання у будинок по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у останнього повноважень на надання такої послуги та відсутності укладеного договору про надання послуги з теплопостачання у зазначений будинок. Укладення ОК «Хвойний» індивідуальних договорів з позивачами на теплопостачання також не стало підставою для надання такої послуги. З змісту акту претензії від 01 грудня 2020 року, складеного та підписаного головою ОК «Хвойний», [PERSON] та споживачами, у тому числі [PERSON] вбачається, що з 12 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення, не надавалися, у зв`язку з пошкодженням внутрішньо будинковою мережею, але доказів на підтвердження даного твердження не надав (а.с. 11). Дані обставини свідчать про те, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах відповідачів не є причиною не надання послуги теплопостачання у квартиру позивача [ADDRESS] . З змісту листа АТ «Одесагаз» від 24 вересня 2021 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] (120 квартир з встановленням 4-х конфорочними газовими плитами) у 1999 році був підключений до газопостачання. Опалення даного будинку здійснювалося від котельні по [ADDRESS] , на стіні якої, відповідно до виконавчо-технічної документації визначено місце встановлення регулятору тиску газу (РД-50м), який знаходиться у власності АТ «Одесагаз». Після будівництва другої половини житлового будинку (інші секції за тією ж адресою) у 2002 році було виконано підключення до газопостачання 100 квартир з встановленням 4-х конфорочними газовими плитами і індивідуальними опалювальними газовими котлами), оскільки опалювання цієї частини житлового будинку виконується від індивідуальних котлів. З технічних умов №502 від 04 квітня 2002 року вбачається, що місце забезпечення потужності встановленого від газопроводу низького тиску, прокладений по [ADDRESS] із закільцюванням до газопроводу прокладеному по [ADDRESS] . Отже надземний газопровід низького тиску, прокладений від РД-50м, частина газопроводу прокладеного по стіні будинку [ADDRESS] . Хвойний до спуску газопроводу в землю по [ADDRESS] і надалі, підземний газопровід до [ADDRESS] є розподільчим. 17 серпня 2020 року між АТ «Одесагаз» та ГО «Канатчик авто» було укладено договір приєднання №4145, оскільки попередній постачальник тепла від котельні по [ADDRESS] не забезпечив будинок опалюванням із-за відключення від газопостачання у опалювальний період за борги, тому мешканці будинку [ADDRESS] та ГО «Канатчик авто», як балансоутримувач будинку по [ADDRESS] були змушенні звернутися до оператора ГРМ з заявою про приєднання до газорозподільної системи під №2305п. Встановлено, що 18 листопада 2020 року приймальною комісією було складено акт прийомки газообладнання для проведення комплексного випробування внутрішнього газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 164-165, 179-180). Відповідно до вимог Кодексу ГРС були підготовлені технічні умови, на підставі яких 26 листопада 2020 року групою вирізок та підключень була виконана врізка за адресою по [ADDRESS] . Отже, 26 листопада 2020 року на підставі технічних умов №772 житловий будинок по [ADDRESS] був приєднаний до газорозподільної системи під №2305п. (а.с. 24-25). Судом встановлено, що представник ГО «Канатчик авто», який на підставі рішення загальних зборів від 23 липня 2020 року представляв інтереси власників квартир з 1-ї по [ADDRESS] , звертався до районної комісії з розгляду питання відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, де останньому були надані рекомендації з питання щодо відключення будинку по [ADDRESS] від мереж теплопостачання від котельні ОК «Хвойний» (пров. Хвойний, 3). Звернень від правління ОСББ «Хвойний» по пров. Хвойний, 3 щодо відключення житлового будинку від мереж теплопостачання котельні ОК «Хвойний» (пров. Хвойний,3) до районної адміністрації не надходило, що підтверджується листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 13 липня 2021 року (а.с. 17). Відповідно до ст.1 Закону України №417-VIII інженерні мережі опалення є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ст. 10 Закону України №417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним та відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Встановлено, що питання використання інженерних мереж та питання укладення договорів з метою отримання комунальної послуги було розглянуто 21 червня 2020 року загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та прийнято рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] , про що було складено відповідний протокол (а.с. 73-81). Судом встановлено, що позивачі рішення загальних зборів співвласників будинку по [ADDRESS] щодо відмови від послуг постачання тепла в квартири [ADDRESS] від приватної котельні по [ADDRESS] , не оскаржували, а тому відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України №417-VIII рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. За таких обставин, суд вважає, що твердження позивачів про те, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах у будинку по [ADDRESS] призвело до незаконного відключення їх квартир від системи центрального опалення та пошкодження будинкової системи опалення не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду, оскільки позивачі не надали суду ні єдиного доказу щодо відключення їх квартир від системи центрального опалення та пошкодження системи центрального опалення у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] в результаті встановлення системи індивідуального опалення у квартирах у будинку по [ADDRESS] . Згідно ст. 2 Закону України № 2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.п. 12 п. 1 ст. 7 Закону України № 2189-VIII споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Підпунктом 13 п.1 ст.7 Закону України № 2189-VIII встановлено, що споживач має право розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку , крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Відповідно до пп.1, 2 п. 3 ст. 7 Закону України № 2189-VIII колективний споживач має право укладати договір про надання комунальної послуги відповідно до статуту в інтересах споживачів об`єднаних таким колективним споживачем; розірвати договір про надання комунальної послуги, укладений ним в інтересах споживачів об`єднаних таким колективним споживачем, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання. Згідно ч. 1 ст. 12 та п. 5 ст. 13 Закону України № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. У разі якщо співвласники багатоквартирному будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Відповідно до п.7 розділу V1 прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2189-VIII у\~багатоквартирних будинках,\~у яких\~на день\~набрання чинності\~цим Законом\~не менш\~як половина\~квартир та\~нежитлових приміщень\~відокремлена (відключена)\~від мереж\~(систем)\~централізованого опалення\~(теплопостачання)\~та постачання\~гарячої води,\~власники квартир\~та нежитлових\~приміщень,\~приєднаних до\~таких мереж\~(систем),\~не зобов`язані,\~але мають\~право виключно\~за власним\~рішенням у\~встановленому порядку\~відокремити (відключити)\~від них\~свою квартиру\~чи нежитлове\~приміщення та\~влаштувати систему\~індивідуального теплопостачання\~(опалення\~та/або\~гарячого водопостачання)\~у такій\~квартирі чи\~нежитловому приміщенні. Не допускається примусове відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від цих мереж (систем) інших власників квартир та нежитлових приміщень. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630, які діяли на час виникнення правовідносин (втратили чинність 02 лютого 2022 року), та Порядком від 26 липня 2019 року № 169. \~ \~ \~ \~ Відповідно до Порядку від 26 липня 2019 року № 169 власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води,\~мають право\~відокремити (виключити)\~свою квартиру\~чи нежитлове\~приміщення від централізованого\~опалення (теплопостачання)\~та постачання\~гарячої води у\~разі,\~якщо на\~день набрання\~чинності Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» не\~менше як\~половина квартир\~та нежитлових\~приміщень цього\~будинку відокремлена\~(відключена)\~від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, та влаштували систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Пунктом 26 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно Порядку від 26 липня 2019 року № 169 власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та інформацією про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення, яка передається на розгляд Комісії, яка на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Пунктом 2.1 Порядку від 26 липня 2019 року № 169 визначено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; у заяві про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення: до заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Крім того, для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. 3a потреби, власник забезпечує виготовлення проекту системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні відповідно до державних будівельних норм і правил. Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньо будинкових систем. Як було встановлено судом, ГО «Канатчик авто» за дорученням співвласників будинку звертався до районної комісії з розгляду питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, де йому були видані рекомендації з питання щодо відключення будинку по [ADDRESS] від мереж теплопостачання від котельні ОК «Хвойний» (пров. Хвойний, 3). Встановлено, що на підставі вказаних рекомендацій, відповідно до Кодексу ГРС були підготовлені технічні умови, та 18 листопада 2020 року приймальною комісією було складено акт прийомки газообладнання для проведення комплексного випробування внутрішнього газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] . Вказані обставини свідчать про те, що відокремлення від системи централізованого опалення було проведено співвласниками будинку по [ADDRESS] відповідно до вимог чинного законодавства України, а не самовільно. Крім того, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідач здійснив самовільне відключення квартир позивачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки наведене свідчить про те, що співвласники будинку по [ADDRESS] у належний спосіб реалізували своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії, шляхом не укладення договору з ОК «Хвойний» на теплопостачання. Отже,\~суд прийшов\~до висновку,\~що твердження\~позивачів,\~що встановленням\~в квартирах\~у багатоквартирному\~будинку по\~ [ADDRESS] індивідуальної\~системи опалення\~були порушенні\~конструктивні елементи\~вказаного будинку\~не знайшли\~свого підтвердження\~і є лише припущенням останніх. Що стосується квитанцій, які були надані [PERSON] , то з їх змісту вбачається, що оплата здійснювалась на рахунок відповідача за комунальні послуги, вивіз мусора та обслуговування ліфту, але не за теплопостачання (а.с. 156, 157, 158). За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача ГО «Канатчик авто» відновити внутрішньо будинкову систему опалення у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] слід відмовити у повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 908,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір з відповідача не стягується. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed