Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

У серпні 2022 року адвокат Караулов О. О. в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 11 березня 2000 року виконавчим комітетом Петровської міської ради Луганської області; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2744 грн щомісячно, починаючи стягнення з 01 серпня 2022 року і до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2744 грн щомісячно, починаючи стягнення з 01 серпня 2022 року і до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти на утримання повноліття сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання на період такого навчання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 01 серпня 2022 року і до закінчення навчання. В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2000 року, від вказаного шлюбу мають трьох дітей: неповнолітніх дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, зазначає, що сторони та їхні діти є внутрішньо переміщеними особами, фактично проживають у м. Полтаві. Спільне життя з відповідачем не склалося на підставі різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння між сторонами, через що збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам спільних дітей, спільне господарство ними не ведеться. З цих підстав просить розірвати шлюб. За домовленістю сторін неповнолітні діти залишаються проживати разом із матір`ю. Також позивачка бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей. При цьому, їй відомо, що відповідач тимчасово втратив роботу та не працює, хоча є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, а тому для забезпечення нормального та належного рівня життя дітей вважає доцільним аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 2744 грн щомісячно на кожного з неповнолітніх: Апполінарію та [PERSON] . Крім того, повнолітній [PERSON] продовжує навчання та здобуває вищу освіту у Полтавському державному медичному університеті, а тому вважає стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно на період такого навчання сина. 22 серпня 2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 24-25). У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Сторона позивача позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 48). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили. Судові повістки про виклик направлялись судом за останнім відомим місцем проживання відповідача, однак повернулись на адресу суду з відмітками відділу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 30, 38, 39, 40, 44, 45, 50, 51). Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій проти позову не заперечує (а. с. 46). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, судом вжиті достатні заходи щодо належного повідомлення відповідача та забезпечення його участі в розгляді справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди сторони позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі рішення на підставі наявних у ній доказів та провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223,\~280-281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Установлено, що сторони [PERSON] (а. с. 15) та [PERSON] (а. с. 18) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Петровської міської ради Луганської області 11 березня 2000 року (а. с. 5). У шлюбі сторони мають трьох дітей: неповнолітню дочку Апполінарію, яка народилася [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 02 вересня 2010 року (а. с. 6); неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 24 квітня 2014 року (а. с. 6); повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом № [NUMBER] , дата видачі 30 червня 2021 року, орган, що видав № 4439 (а. с. 8). Сторони по справі, а також їх неповнолітні діти є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками № № 1603-5000759592, 1603-5000759848, 1603-5000760732 від 06 квітня 2022 року, фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а. с. 10, 11, 12). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх\~\~дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини та сімейні стосунки не підтримують через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, нехтування відповідачем сімейними цінностями та сварки. Відповідно до ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає, що такий шлюб потрібно розірвати.\~\~ Щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей суд виходить із таких міркувань. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі змісту позовної заяви та не спростовано протягом розгляду, за домовленістю між сторонами, неповнолітні діти проживають з матір`ю [PERSON] , що також підтверджується матеріалами справи. Разом із тим, за твердженням позивачки дітям має бути забезпечений рівень життя, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, однак її доходів не вистачає на забезпечення потреб дітей у повному обсязі, а відповідач такої допомоги не надає. Позивачка у\~позовній заяві\~ставить вимогу\~про стягнення\~аліментів з\~відповідача в\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі по\~2744\~грн щомісячно на утримання дітей Апполінарії та [PERSON] до досягнення кожним із них повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з позовною заявою, відповідач [PERSON] є працездатною особою, здоровим і має змогу надавати допомогу на утримання дітей, інших утриманців не має. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] (а. с. 18) разом із сім`єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей належним чином не надає, заперечень проти по0зовних вимог до суду не направив, а тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти на їх утримання, як про це заявлено у позові. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд дійшов до таких висновків. Згідно з копіями витягів із наказів № 147-у від 01 липня 2022 року та № 183-у від 05 серпня 2022 року по Полтавському державному медичному університету підтверджено, що повнолітній [PERSON] (а. с. 8) дійсно є студентом 3-го курсу медичного факультету № 1 спеціальності 222 «Медицина» за контрактом; допущений до занять та зарахований до числа студентів університету у зв`язку з переведенням із ДЗ «Луганський державний медичний університет» (а. с. 13, 14). Згідно з копією довідки з державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 780807-2021 від 21 липня 2021 року він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9), а станом на теперішній час фактично проживає зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 46), що не заперечувалось учасниками. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач же добровільно матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання не надає, однак має змогу надавати матеріальне утримання, оскільки не надано доказів протилежного, а тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період його навчання. При визначенні розміру аліментів суд на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України\~бере до уваги матеріальний стан сторін, те, що відповідач має працездатний вік, не хворіє, водночас має аліментні зобов`язання щодо утримання двох своїх неповнолітніх дітей, про що зазначено вище, а також враховує те, що матеріальну допомогу сину повинна надавати також і його мати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що позовна заява, хоча і датована 01 серпня 2022 року, однак фактично пред`явлена до суду 15 серпня 2022 року, а тому аліменти на утримання дітей присуджується саме з цієї дати. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12\~та ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частинами 5, 6 статті 81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої, другої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, на підставі вищевикладеного, з огляду на фактичні обставини справи та норми закону, якими вони врегульовані, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов [PERSON] обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо питання судових витрат по справі суд зазначає таке. Позивачкою при звернені до суду було понесено судові витрати у розмірі 992,40 грн судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, сплату яких документально підтверджено (а. с. 1). При цьому, при подачі до суду позовної заяви про стягнення аліментів вона звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн. за вимогами щодо стягнення аліментів та на користь позивача у розмірі 992,40 грн. за вимогою про розірвання шлюбу, який був сплачений при подачі позову.

Outcome: approved