Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця - до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2020 року, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви - сторони проживають на даний час окремо, дитина сторін по справі проживає із позивачем, через що перебуває на її утриманні. В той же час [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, однак, коштів на утримання дитини чоловік не надає. Позивач зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який є працездатним, не має інших утриманців, що і стало підставою для звернення із цим позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання. Із позовної заяви вбачається, що розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача , визначений нею, у відсотку від заробітку відповідача, виходячи із прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, якою вимоги довірителя підтримала повністю. Відповідачем [PERSON] суду подано відзив на позов, згідно із яким останній вказує, що не заперечує загалом щодо заявлених позивачем вимог, однак, просить врахувати ті обставини, що він надавав в добровільному порядку кошти на утримання неповнолітньої дитини, крім цього, має на утриманні іншу дитину від першого шлюбу. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлений про час розгляду справи відповідно до закону. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача [PERSON] , які підлягають до задоволення. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини та в частині утримання дружини у разі проживання з нею дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що мало місце 21 лютого 2020 року, про що зроблено актовий запис №46. Вказані обставини доводяться копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 лютого 2020 року, наданою суду позивачем. Із копії повторно виданого свідоцтва про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , встановлено, що її батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] (серія [NUMBER] від 18 липня 2020 року). На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою. Із позовної заяви встановлено, що неповнолітня дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами по справі та додатково доводиться копією Витягу №231 від 26 січня 2022 року, наданого адміністратором відділу Центру надання адміністративних послуг Сарненської міської ради, згідно із яким [PERSON] проживає та зареєстрована по [ADDRESS] , разом із нею проживає та зареєстрована дитина - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки останнім, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів утримання неповнолітньої дитини. З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, позивачем визначені у частці від заробітку, відповідно до вимог ст.183 СК України, оскільки позивач просить визначити саме такий порядок, відповідачем заперечень щодо такого порядку не висловлено. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач вказував на наявність у нього іншого утриманця, на доведення чого надав копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якої вказаний [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] від 27 жовтня 2016 року). Однак, доказів утримання цієї дитини відповідачем суду надано не було. Крім цього, судом враховано, що позивач просить визначити аліменти у мінімальному задекларованому законодавством розмірі. Інших обставин, що перешкоджають стягненню з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки Віолетти, судом не встановлено. Вказані вище обставини підтверджують обґрунтованість заявлених позивачем вимог. Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, а також задекларований законодавством обов`язок обох батьків по утриманню неповнолітньої дитини - слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі вказаному позивачем. Відповідно до позовних вимог - позивач також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку - у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї ж норми визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі мають малолітню дитину, яка проживає із позивачем. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на ті обставини, що вона потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні відповідач заперечив позовні вимоги щодо утримання дружини, однак, не надав жодних доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої заперечення, тобто, докази неспроможності сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Отже, враховуючи наведені обставини, відсутність будь-яких належних та допустимих доказів на доведення заперечень відповідача - суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі, вказаному у позовній заяві. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved