Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актових записів про народження дітей відомостей про батька дітей. Позов мотивовано тим, що із відповідачем [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі не перебував, однак деякий час проживав з нею. Відповідно до свідоцтв про народження, позивач зазначений в графі «батько» дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з відповідачем довгий час в загальному не проживав, аніж проживав. Тривалий час був відсутній та не підтримував відносини з [PERSON] , коли остання завагітніла, що дає сумнів позивачу вважати, що він є батьком дітей, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом та просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №440 від 09.02.2007 року про народження [PERSON] ; виключити відомості з актового запису №4572 від 12.12.2008 року про народження [PERSON] ; виключити відомості з актового запису №818 від 04.03.2015 року про народження [PERSON] та зобов`язати Вінницький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області внести зміни в актові записи у книзі записів актів громадського стану про народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та видати нові свідоцтва про народження дітей. Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 22.03.2022 року, за клопотанням позивача [PERSON] , по справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, в зв`язку із чим провадження у справі зупинено. 11.08.2022 р. на адресу суду повернулись матеріали цивільної справи з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи, у зв`язку з тим, що відповідач разом із дітьми для відбору експерементальних зразків до Вінницького НДЕКЦ МВС України не з`явились. Ухвалою суду від 12.08.2022 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 07.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 13.10.2022 року залучено до участі у даній справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Вінницької міської ради та Вінницький міський відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) . В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що в нього з`явились сумніви щодо свого батьківства відносно дітей, коли вони подорослішали та зовсім не були схожі на нього. Зазначив, що не спілкувався та не бачився з відповідачем в період коли остання вагітніла. Їхні відносини були не стабільними та складними. Маючи сумніви щодо батьківства, позивач стверджує, що він не являється батьком дітей, а подальше існування актових записів про його батьківство порушує майнові, спадкові та інші немайнові права позивача, призводить до аліментних зобов`язань стосовно дітей, батьком яких він себе не вважає. Понесені судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилась, належним чином повідомлялась про місце, день та час проведення судового засідання шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації та адресу зазначену позивачем у позовній заяві. Також викликалась шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Про причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не надала. Представник Служби у справах дітей ВМР у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, при винесенні рішення по даній справі просила врахувати та захистити права дітей. Представник Вінницького міського відділу ДРАЦС у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без представника третьої особи, не заперечила проти вирішення питання на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . В графі "батько" зазначений - [PERSON] , в графі "мати" зазначена - [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . В графі "батько" зазначений - [PERSON] , в графі "мати" зазначена - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . В графі "батько" зазначений - [PERSON] , в графі "мати" зазначена - [PERSON] (а.с.13). Ухвалою суду від 22.03.2022 року, за клопотанням позивача [PERSON] , по справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, в зв`язку із чим провадження у справі зупинено (а.с.55). 11.08.2022 р. на адресу суду від Вінницького НДЕКЦ МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації так як незважаючи на неодноразові призначення дати відбору зразків, [PERSON] разом із дітьми не з`явилися (а.с.82). В судовому засіданні за клопотанням позивача допитувався в якості свідка [PERSON] , який суду пояснив, що знайомий зі сторонами досить довго та бачив неодноразово дітей на дитячому майданчику разом із [PERSON] , однак діти зовсім не схожі на [PERSON] . Додатково повідомив, що коли сторони разом у фактичних стосунках тимчасово не перебували, бачив [PERSON] з іншими чоловіками. Був свідком сварок позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України, що передбачено ч.1 ст. 121 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 1, 5 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою суду від 22.03.2022 року в справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, в зв`язку із чим, провадження у справі було зупинено. Дати відбору крові призначалось на 07.07.2022 р., та на 01.08.2022 р., про що сторони, в тому числі відповідач [PERSON] , повідомлялись належним чином. Проте, на відбір зразків крові [PERSON] з дітьми, жодного разу не з`явилась, причин не повідомляла, у зв`язку з чим ухвалу суду повернуто без виконання. Вказані обставини свідчать про те, що медична експертиза генетичної ідентифікації фактично не була проведена внаслідок поведінки відповідача шляхом неявки на відбір зразків ДНК, без чого проведення призначеної судом експертизи стало неможливим. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі відповідачу [PERSON] , яка є повнолітньою дієздатною особою із достатнім життєвим досвідом. Разом із тим відповідач ухилилася від участі у призначеній судом експертизі, шляхом неявки на неодноразові виклики до медичної установи для надання біологічних зразків своїх та дітей. Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у [PERSON] та дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Натомість законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі. Згідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України вбачається, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З урахуванням викладених обставин, а саме: умисне ухилення відповідача від участі у призначеній судом генетичній експертизі, яку без участі [PERSON] та малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , і [PERSON] провести неможливо, доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про оспорювання батьківства, не надання суду доказів існування об`єктивних перешкод до участі [PERSON] та малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , і [PERSON] , у призначеній судом експертизі, відсутності у суду при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідача та малолітніх дітей до участі в генетичній експертизі, неподання відповідачем відзиву на позов та відсутність аргументованих заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог - суд вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого була призначена генетична експертиза, а саме що [PERSON] не є біологічним батьком дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до положень ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення по виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За змістом ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Враховуючи встановлені судом обставини та наведені норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що в судовому засіцданні позивач просив суд залишити понесені судові витрати за ним, а при зверненні ним до суду із даним позовом сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу немайнового характеру, а відповідно до прохальної частини позовної заяви вбачається дві позовних вимоги немайнового характеру, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved