Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

У жовтні 2022року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом,свої вимоги мотивував тим, що 29.12.2021року приватний виконавцем виконавчого округу Київської області області відкрите виконавче провадження № 68016842 про примусове виконання виконавчого напису від 17.12.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості в сумі 15889,00грн. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса №12726 від 17.12.2021 року вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому він має бути визнаний таким, що непідлягає виконанню. Зазначений виконавчий напис виданий без достатніх правових підстав, оскільки при його вчиненні нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону. Також зазначає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадить у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тому представник позивача просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №12726 від 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості в сумі 15889,00грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» на користь [PERSON] судовий збір у сумі 992,40грн. за подання позову та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 20.10.2022 року по справі відкрито спрощене провадження , без виклику сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на вимогах позову наполягають у повному обсязі. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв, клопотань від третіх осіб станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 26.10.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого29.06.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах Фінансового кредиту № 3234815080-383763 в електронній формі. Відповідачем в порядку встановленому п. 2.5 Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту в розмірі 4600 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «ТАС ЛІНК», яке надає ТОВ «КОШЕЛЬОК» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів. Таким чином, відповідачем належним чином виконані умови Договору про надання коштів у позику, в той час як позивачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 3234815080-383763 зі сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом. Загальний розмір заборгованості позивача перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» станом на 21.05.2021 року становить 15289грн., з яких: 4600 грн. заборгованість за сумою кредиту; 10689,00 грн. заборгованість по несплаченим відмоткам за користування кредитом. 17.12.2021 року ТОВ «КОШЕЛЬОК» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Того ж дня приватним нотаріусом було прийнято рішення про вчинення виконавчого напису нотаріуса № 12726 про стягнення з позивача на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3234815080-383763 від 29.06.2021 року. Вважає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються виключно на його домислах, не доказані жодним матеріальним доказом та не можуть бути задоволеними. Крім того, позивачем не надано жодних розрахунків отриманих ним послуг на правничу допомогу та відсутні будь-які документальні підтвердження наданих ним послуг. Просив суд в задоволенні позову Мединської до ТОВ «КОШЕЛЬОК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити в повному обсязі. У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.06.2021 року між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 3234815080-383763 в електронній формі, відповідно до умов якого на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту в розмірі 4600 грн. , строком на 20 діб. Сукупна вартість кредиту для позичальника становила 6532 грн., або 142% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 1932 грн. або 42 % від суми кредиту. 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №12726, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» суми заборгованості за кредитним договором № 3234815080-383763 від 29.06.2021року за період з 29.06.2021 року по 01.12.2021 року в розмірі: 15289,00грн., що складається з: 4600,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10689,00 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, а також 600,00 грн. за вчинення виконавчого напису. 29 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № 680016840 з примусового виконання виконавчого напису № 12726, виданого 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості в розмірі 15889,00 грн. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат`визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідност. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженийНаказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинноюпостанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинноюПостанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 17.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 29.06.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» і [PERSON] кредитний договір № 3234815080-383763, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду № 910/10374/17 від 21.09.2021 року. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 закону «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, матеріали справи не містять і доказів того, що позивач отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису. Також боржнику не було представлено можливості надання будь-яких пояснень та аргументів на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 17.12.2021 року були наявні обставини, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості [PERSON] перед стягувачем Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» за кредитним договором № 3234815080-383763 від 29.06.2021 року. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 12726 від 17.12.2021р. підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами в зв`язку з розглядом справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 992,40грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. Суд не може прийняти до уваги зазначене клопотання представника відповідача з огляду на нижчезазначене. Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Суду як джерело права. У рішення ЄСПЛ, ухваленому в справі "Бєлоусов проти України", констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є "фактично понесеними", оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 14.01.2022 року, акт приймання - передачі наданих послуг (наданих юридичних послуг) від 13.10.2022 року, квитанція № 399 на суму 7 000 грн. та квитанція № 399-1 на суму 1000грн., загальна вартість наданих послуг складає 8 000 грн., які сплачені на користь адвоката клієнтом. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті правничої допомоги, однак враховуючи принцип пропорційності та співмірності, суд вважає, що стягненню підлягають витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 4000 грн, тоді ці вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial