Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , у листопаді 2020 року звернулась до суду з позовної заявою про зняття заборони на нерухоме майно - будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності, накладену на підставі: «повідомлення, б/н, 28.10.1988, Ощадбанк», зареєстрованого 27.05.2008 року реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, архівний запис 158-4 стр.32, заявник Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора, реєстраційний номер обтяження 7260964. Позов мотивовано тим, що на початку вересня 2020 року позивач звернулась до нотаріуса щодо оформлення договору дарування належного їй на праві власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , проте дізналась, що на зазначений будинок Другою Кіровоградською державної нотаріальною конторою накладено арешт, в зв`язку з чим, останній було відмовлено у оформленні договору. Звернувшись до державного реєстратора позивач отримала інформацію, що арешт накладений на її домоволодіння на підставі повідомлення Ощадбанк б/н, від 28.10.1988 року. Як зазначає позивач, з метою з`ясування причини накладення арешту, остання звернулась до філії-Кіровоградського обласного правління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Однак з наданої відповіді з філії-Кіровоградського обласного правління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з`ясовано, що у зазначеного банку відсутні будь-які повідомлення про накладення заборони на нерухоме майно позивача, також і відсутні кредитні договори по яким така заборона могла вноситись. Крім цього, у позивача і наданий час перед вказаним банком відсутня будь-яка заборгованість. Кропивницька міська державна нотаріальна контора №2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовились знімати арешт з майна позивача, та запропонувала останній звернутись до суду, що й стало причиною звернення позивача до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 листопада 2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.15). Через канцелярію суду відповідачем подано відзив (вх. № 19796 від 24.05.2021 року) на позов, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів, банки не наділені такими повноваженнями. Акціонерне товариство «Ощадбанк» не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та не може відповідати за внесення записів про обтяження на нерухоме майно здійснене Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2. За таких обставин відповідач вважає, що спірні правовідносини виникли між позивачем та Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2, проте ніяк не між банком та позивачем, а відтак відповідач просить суд відмовити у позові в повному обсязі (а.с.35-43). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.45). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 липня 2021 року витребувано з Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) інформацію чи наявні у відділі на виконанні відкриті виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON] [INFO] (а.с.52). Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву (вх.. № 35053 від 01.12.2022 року) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.80). Відповідачі та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явились про дату, час і місце судового засідання, повідомлені належним чином (а.с.64, 66, 77-78), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на будівництво від 06.11.1996 року, рада народних депутатів підтверджує, що домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] (а.с.6). Зі змісту відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 222741690 від 04.09.2020 року вбачається, що 27.05.2008 року зареєстровано обтяження за № 7260964 реєстратором Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, на підставі повідомлення б/н, 28.10.1988, Ощадбанк, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: архівний запис 158-4 стр.32 (а.с.8). Відповідно до листа № 708/01-17 від 14.09.2020 року Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області повідомлено [PERSON] , що згідно алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна по адресах Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори (1974-1997 том № 5) міститься запис «[ADDRESS] [PERSON] ссуда 62». Відмітки про зняття заборони відсутні. Надати ксерокопію повідомлення не є можливим, оскільки відповідно до статті 214 переліку документів міністерства юстиції СРСР, органів, установ юстиції і судів із зазначенням строків зберігання документів, переписка по накладенню та зняттю арештів та заборон на житлові будинки від 31.08.1980 року зберігається 3 роки (а.с.9). Згідно копії листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 109.50/1-262 від 16.09.2020 року у банку відсутні копії повідомлень про накладення обтяження чи договорів на підставі яких було накладено заборону на домоволодіння [PERSON] . Внести зміни/виправлення в запис 7260964 у Акціонерного товариства «Ощадбанк» немає юридичних підстав, так як в АТ «Ощадбанк» відсутні копії повідомлень про накладення обтяжень чи договорів на підставі яких можливо було накладено заборону . Станом на 16.09.2020 року у [PERSON] перед Акціонерним товариством «Ощадбанк» заборгованість за кредитами відсутня (а.с.10). Щодо заперечень відповідача про його неналежність суд вважає за необхідне зазначити наступне. За роз`ясненнями, що викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадках безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Зважаючи на викладені роз`яснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року Акціонерне товаристов «Державний ощадний банк України є належним відповідачем, так як обтяження здійснено на підставі повідомлення банку, тобто в його інтересах. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною другою статті 386 Цивільного кодексу України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом статтей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі статтею 321 Цивільного кодексу України. За роз`ясненнями, викладеними в пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Враховуючи те, що арешт на нерухоме майно позивача порушує її право власності, оскільки вона позбавлена можливлсті в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, та те, що у позивача відсутня будь-яка заборгованість перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту майна позивача, а тому вважає за необхідне позовну заяву задовольнити. Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Outcome: approved