Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Представник АТ «Універсал банк» звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.08.2020 по 04.07.2022 в розмірі 3976 доларів США 74 центи та судові витрати. 23.08.2022 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова справу передано за підсудністю до Городоцького районного суду Львівської області. Позов подано з тих підстав, що 28.02.2008 між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ПАТ «Універсал Банк», ВАТ «Універсал Банк», ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 017-2008-417, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 64000,00 дол. США та зобов`язалася повернути його і сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Рішенням Личаківського районного суду м. Львів від 21.12.2011 (справа № 2-4253/11) позов ПАТ "Універсал Банк" задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] 68922,69 долари США, що становить 550685, 40 грн., боргу за кредитним договором № 017-2008-417 від 28.02.2008 та 1820 грн. судових витрат, в задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю. Вказане рішення суду станом на день звернення до суду залишається невиконаним. Відповідно до розрахунку від 04.07.2022 три відсотки річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.08.2020 по 04.07.2022 становить 3976,74 доларів США. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» три відсотки річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.08.2020 по 04.07.2022 в розмірі 3976 доларів США 74 центи, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату та час проведення судового засідання, в тому числі шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду, також від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності та не повідомлено про причини неявки. Також відповідачкою не було подано відзиву на позовну заяву АТ «Універсал банк». У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Судом встановлено, що 28 лютого 2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», було укладено кредитний договір № 017-2008-417, за умовами якого [PERSON] отрмала кредит в розмірі 64000,00 дол. США та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (а.с.5-7). Рішенням Личаківського районного суду м. Львів від 21.12.2011 (справа № 2-4253/11) позов ПАТ "Універсал Банк" задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] в користь позивача 68922,69 долари США, що становить еквівалент 550685, 40 грн, боргу за кредитним договором № 017-2008-417 від 28.02.2008 та 1820 грн. судових витрат (а.с.4). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до розрахунку АТ «Універсал Банк» від 04.07.2022 станом на 04.07.2022 рішення суду від 21.12.2011 невиконане та відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.08.2020 по 04.07.2022, сума яких становить 3976,74 дол. США (а.с. 8). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.6.1.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним Договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно даного Договору (а.с.12). Відповідно до п.4.5 Кредитного договору сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною договору (а.с.12). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 у справі № 373/2054/16-ц викладено висновок щодо виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті. Відповідно до цієї постанови як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046, частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме в тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Таким чином, цей висновок стосується можливості виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті та нарахування 3% річних, визначених статтею 625 ЦК України, які входить до складу грошового зобов`язання та мають компенсаційний характер, також в іноземній валюті. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі ч.2 ст.625 ЦК України трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням. Враховуючи те, що відповідач порушила вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних є обґрунтованим та відповідачкою не оспорювався. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3976,74 доларів США. У зв`язку з повним задоволенням цивільного позову, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача слід стягнути у повному обсязі суму понесених судових витрат.

Outcome: approved