Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15.03.2017 року з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . На даний час прожитковий мінімум для дитини старшої шість років становить 2744,00 грн., а 50% з цієї суми становить 1372 грн., таким чином на утримання сина вона отримує аліменти в меншій сумі ніж передбачено чинним законодавством. Окрім того, матеріальне становище відповідача з часу ухвалення вищезазначеного рішення суду змінилося. На даний час він не працює на підприємстві «Д-Мікс», як раніше, а має кілька бригад, які будують будинки та ремонтують квартири, у зв`язку з чим дохід у нього значно збільшився і він має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначено рішенням суду від 15.03.2017 року. Позивач зазначає, що раніше вона працювала медсестрою у Золочівській районній лікарні, однак, у зв`язку із скороченням кількості медичних працівників, вона була звільнена і на даний час непрацевлаштована. Вказує, що ціни на промислові товари, продукти харчування значно зросли. Їх неповнолітній син від народження має дитячий церебральний параліч. Враховуючи ціни на медикаменти, які необхідні для його лікування, вона не може їх забезпечити сину для збереження його здоров`я. У зв`язку з цим, через скрутне матеріальне становище виникла необхідність у зміні способу стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Як встановлено з матеріалів справи, згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15.03.2017 року, змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 03.06..2015 року, з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн., який підлягає індексації, починаючи з 09.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. З довідки № 469 від 16.08.2022 року, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою : [ADDRESS] . Згідно медичного висновку №2 від 05.01.2021 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , хворіє ДЦП. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, беручи також до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька, відповідно до положень Закону. Крім того, відповідно до вимог ст.141ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved