Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

До Яготинського районного суду Київської області звернулася [PERSON] в особі представника заявника адвоката Лещенка Сергія Олександровича, заінтересована особа: Яготинська державна нотаріальна контора Київської області, в якій просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , є рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що [INFO] , у віці 102 роки, померла рідна баба (з боку матері) заявниці - [PERSON] (Спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 березня 2022 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спадкодавець склала за життя заповіт на ім`я заявника, то відповідно до ст. 1223 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після її смерті. Інших, окрім заявника, спадкоємців у заповіті не призначено. Заповіт посвідчений 24 листопада 2008 року [PERSON] , приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області за р. № 945. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), немає. Спадщину заявниця прийняла, звернувшись в передбачений ст. 1270 ЦК України термін, із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (реєстрація спадкової справи) за № 68923395 від 11 травня 2022 року, з якого вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 69275090 зареєстрована спадкова справа за № 41/2022 після смерті спадкодавця (копія додається, оригінал знаходиться у заявника). Але нотаріус роз`яснила, що не має можливості перевірити факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем, з причини втрати відповідних документів, а саме: свідоцтва про народження, свідоцтва про первинний шлюб заявника та свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу матері заявника, яка померла [INFO] , (лист нотаріуса від 03 серпня 2022 року № 302/02-14 в оригіналі та лист Яготинського відділу ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області від 12 серпня 2022 року №22.10-22/405 в оригіналі додаються). Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою від 29 серпня 2022 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 02.09.2022 року представником заявниці надано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 07 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Одночасно, вказаною ухвалою витребувано у державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М. копію спадкової справи за № 41/2022, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання представник заявника не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа Державний нотаріус Сушко Л. М. у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитані в судових засіданнях свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що дійсно заявниця є рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши свідків суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 102 роки, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 березня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М. заведено спадкову справу за № 41/2022 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Копія зазначеної спадкової справи надійшла на адресу суду 20 вересня 2022 року на виконання ухвали суду. Із копії зазначеної спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М. [PERSON] являється спадкоємицею майна померлої, що підтверджується заповітом зареєстрованим в реєстрі за № 015078 від 24 листопада 2008 року. Державний нотаріус Яготинської державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М. не задовольнила вимоги заявниці щодо видачі свідоцтва про право власності у зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця зазначила, що померла [PERSON] була рідною бабусею [PERSON] . Зазначений факт, крім показань свідків, підтверджується копіями: свідоцтва про народження заявниці: [PERSON] серії [NUMBER] від 29 серпня 1957 року, згідно з яким її батьки: « [PERSON] та [PERSON] »; витягу з Держарвного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 12 серпня 2022 року; листа Яготинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 серпня 2022 року; витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 травня 2022 року; договору купівлі-продажу від 30 жовтня 1973 року; довідкою Яготинської міської ради № 39 від 03 серпня 2022 року; листом державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М. № 302/02-14 від 03 серпня 2022 року; довідки державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М. № 301/02-14 від 03 серпня 2022 року; листа Яготинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 1626-33/476 від 30 березня 2018 року; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; фотоілюстрацією; свідоцтва про закінчення повного курсу семирічної школи від 20 червня 1951 року; пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 18 грудня 1974 року; посвідчень серії [NUMBER] від 03 листопада 1999 року та серії [NUMBER] ; листа Яготинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 1471/22.10-22 від 03 листопада 2022 року; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 03 листопада 2022 року; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 03 листопада 2022 року. Отже, зазначені документи підтверджують, що померла [PERSON] , [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] . У свою чергу, заявниця, як зазначено в копії її свідоцтва про народження, є донькою померлої [PERSON] , [INFO] , та, відповідно, є онукою померлої [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом ст. ст. 76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі № 543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі № 935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі № 568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі № 282/976/20, п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Із наданих заявницею та досліджених судом документів, суд вважає підтвердженим родинний зв`язкок між заявницею та померлою [PERSON] . Також, факт родинних відносин підтверджується й показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що померла [INFO] [PERSON] ( [INFO] ) є бабусею заявниці, а заявниця є її онукою. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, встановлення якого надасть їй можливість одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved