Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

До суду надійшов позов заступника керівника Летичівської окружної прокуратури Хмельницької області Гриньківа В. в інтересах держави в особі Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, -- [PERSON] , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки. Прокурор просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.10.2018 року № 22-6731-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району (на теперішній час за межами смт Віньківці, Віньковецької селищної територіальної громади Хмельницької області),та витребувати у [PERSON] на користь Віньковецької територіальної громади в особі Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку загальною площею 2 га кадастровий номер 6820655100:10:002:0021, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 04.10.2018 року № 22-6731-СГ у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району (на теперішній час за межами Віньковецької селищної ради Віньковецької селищної територіальної громади Хмельницької області). В обґрунтування позову зазначено, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.10.2018 року № 22-6731-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021), що розташована за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 05.05.2018 року № 22-2022-СГ). Право приватної власності за [PERSON] на зазначену земельну ділянку зареєстровано 12.10.2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1549 від 02.02.2019 року [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] , яка в свою чергу на підставі договору купівлі-продажу № 424 від 15.04.2021 року продала цю земельну ділянку [PERSON] . Однак земельна ділянка площею 2,0 га, кадастровий номер 6820655100:10:002:0021 вибула з державної власності незаконно. Відповідно до ст. 116, ст. 118, ч. 1 ст. 121 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність громадян проводиться у разі їх одержання із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації один раз по кожному виду використання не більше 2,0 га. Водночас згідно відомостей Державного реєстру речових прав, інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04.01.2022 року № 10-10-0.221-10/2-22, [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 10.10.2017 року № 10-19159/15-17-сг отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 3220683600:06:001:0081) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області,та 08.11.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки 6820655100:10:002:0021 (наказ від 04.10.2018 року № 22-6731-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання отримавши земельну ділянку 3220683600:06:001:0081 (наказ від 10.10.2017 року № 10-19159/15-17-сг), та всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України при отриманні у власність земельної ділянки не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Отже земельна ділянка площею 2,0 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021), що знаходиться за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району, вибула із земель державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] , права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, а при зверненні до зазначеного органу влади він не повідомив, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, тому відсутні правові підстави для збереження цієї земельної ділянки за відповідачем. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. [PERSON] придбала вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати, та також протиправно відчужила її [PERSON] . Враховуючи викладене, зазначений наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.10.2018 № 22-6731-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка площею 2,0 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021), що знаходиться за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району, витребуванню у добросовісного набувача [PERSON] . Ухвалою від 19.05.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 19.08.2022 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні 18.11.2022 року прокурор Лісовий О.І. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та третя особа [PERSON] , будучи повідомленими належним чином про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили. Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, за довіреністю В. Плюх надіслала до суду відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. У відзиві зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - Головне управління) заперечує проти позову частково та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] звернувшись до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства не скористався, тому підстав для відмови у задоволенні його заяви не було, а Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло відповідно до норм чинного земельного законодавства при розгляді його заяви. Заслухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Визначений статтею 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України. Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 10.10.2017 року № 10-19159/15-17-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 3220683600:06:001:0081) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області. Крім того 29.03.2018 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області. Розглянувши клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області видало наказ від 05.04.2018 року № 22-2022-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою вищезазначеної земельної ділянки (кадастровий номер 6820655100:10:002) за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області розміром 2,0000 га. Після виготовлення проекту землеустрою [PERSON] подав заяву про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, та наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.10.2018 року № 22-6731-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] та надано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.12.2021 року, за відповідачем [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021) для ведення особистого селянського господарства, Віньковецька селищна рада Віньковецького району Хмельницької області, та право приватної власності на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 3220683600:06:001:0081) для ведення особистого селянського господарства, Мисайлівська сільська рада Богуславського району Київської області. Крім того, як випливає із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.12.2021 року, 02.02.2019 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021) для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Віньковецька селищна рада Віньковецького району Хмельницької області, між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О., та в подальшому 15.04.2021 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О., відчужила вказану земельну ділянку користь [PERSON] . Отже матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] отримав безоплатно дві земельні ділянки, а саме земельну ділянку площею 2 га, (кадастровий номер 3220683600:06:001:0081) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (кадастровий номер 6820655100:10:002:0021), що знаходиться за межами населених пунктів Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, яку відчужив на користь [PERSON] , яка в свою чергу відчужила її на користь [PERSON] , і вказаний факт сторонами не оспорено. Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га. Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність. Однак приймаючи оспорюваний наказ, відповідач -- Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірив, порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ Головного управління про передачу такої ділянки у власність особи, яка таке право вже використала, є незаконним. Водночас відповідач [PERSON] міг і повинен був знати про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання, що ставить його добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів та підтверджує дотримання «справедливого балансу» у даних правовідносинах, та зважаючи на те, що він своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства використав, підстав для задоволення його заяви про надання у власність земельної ділянки такого ж виду користування на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області не було. Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно з ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. Визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про передачу [PERSON] у власність державної землі, припиняє правомочності відповідача як власника землі. Крім того, як визначено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Тому враховуючи, що передумовою набуття права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку послужило незаконне рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо відведення та неправомірне її безоплатне набуття у власність відповідачем [PERSON] , інтереси держави підлягають захисту шляхом витребування цієї земельної ділянки у добросовісного набувача [PERSON] . При цьому суд бере до уваги, що предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. У практиці ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. В питаннях оцінки «пропорційності» Європейського суду з прав людини, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»). ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за ст. 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року). Отже, ст. 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Оскільки Головним управлінням Держгеокадастру протиправно, всупереч вимог земельного законодавства передано відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, який право на безоплатну приватизацією земельної ділянки даного виду використання, гарантоване законодавством, уже реалізував, а [PERSON] у свою чергу відчужив неправомірно набуту земельну ділянку [PERSON] , яка також неправомірно відчужила її [PERSON] , позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 4962,00 грн порівну із відповідачів по 1654,00 грн на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved