Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~звернулись в\~суд з\~позовом до\~Тлумацької міської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області про\~визнання права\~власності на\~частки квартири,\~розташованої по\~ [ADDRESS] та\~на частки\~земельних ділянок,\~площами 0,0388\~га,\~0,0232\~га та\~0,0505\~га,\~розташованих по\~ [ADDRESS] ,\~в порядку\~спадкування після\~смерті [PERSON] \~та [PERSON] ,\~зокрема:\~за [PERSON] \~та [PERSON] \~право власності\~по 1/9\~частині квартири\~кожному в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~по 2/18\~частини квартири\~кожному в\~порядку спадкування\~за законом,\~як обов`язкової\~частки у\~спадщині,\~після смерті\~матері [PERSON] ,\~а також\~кожному по\~1/3\~частині \~земельних ділянок\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~та кожному\~по 1/12\~частині земельних\~ділянок в\~порядку спадкування\~за законом,\~як обов`язкової\~частки у\~спадщині,\~після смерті\~матері [PERSON] ;\~за [PERSON] \~право власності\~на 4/18\~частини квартири\~та на\~2/12\~частини земельних\~ділянок в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~бабусі [PERSON] .\~Свої вимоги\~обґрунтовували тим,\~що в\~нотаріальному порядку\~їм було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~та за\~заповітом на\~майно [PERSON] ,\~оскільки нотаріальною\~конторою при\~заведенні спадкової\~справи та\~перевірці наявності\~заповітів було\~знайдено інформацію\~щодо заповіту,\~посвідченого 19.11.1998\~року та\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 1-1279\~Совєтською державною\~нотаріальною конторою\~АР Крим,\~від імені\~ [PERSON] \~(однофамільця).\~У зв`язку\~з тим,\~що нотаріальна\~контора немає\~можливості перевірити\~дані та\~отримати відповідь\~щодо вказаного\~заповіту з\~тимчасово окупованої\~території України,\~вони позбавлені\~можливості оформити\~спадщину на\~спадкове майно\~в порядку\~спадкування за\~законом та\~за заповітом.\~Окрім цього,\~позивачі просили\~суд витребувати\~у Тлумацької\~державної нотаріальної\~контори Івано-Франківської\~області належним чином посвідчені копії спадкових справ № 23/2019 та № 24/2019. 30.09.2022 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак в позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача\~ Тлумацької\~міської ради\~Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області в\~підготовче судове\~засідання не\~з`явився,\~однак до\~суду подав\~письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено,\~що згідно\~копії Свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~30.08.1993\~року [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] (позивач)\~в рівних\~долях (по\~1/3\~частині кожному)\~належить квартира,\~що розташована\~по [ADDRESS] (а.с.\~6). Згідно копії технічного паспорту на квартиру від 20.08.1993 року квартира має загальну площу 48,0 кв.м. та складається з двох кімнат (а.с. 5). Відомості про реєстрацію права власності на вказану квартиру у Державному реєстрі відсутні, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2022 року (а.с. 125). Крім цього, [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 585399 від 03.10.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001002757, виданого на підставі рішення від 21.02.2012 року 17 сесії 6 демократичного скликання 1 засідання № 551-17-1/2012 Тлумацької міської ради, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0505 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 2625610100:03:010:0080 (а.с. 16). Також [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 585401 від 03.10.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001002755, виданого на підставі рішення від 21.02.2012 року 17 сесії 6 демократичного скликання 1 засідання № 551-17-1/2012 Тлумацької міської ради, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0388 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 2625610100:03:010:0082 (а.с. 17). Також [PERSON] , згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 585400 від 03.10.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001002756, виданого на підставі рішення від 21.02.2012 року 17 сесії 6 демократичного скликання 1 засідання № 551-17-1/2012 Тлумацької міської ради, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0232 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 2625610100:03:010:0081 (а.с. 18). Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач) їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 40, 41). [PERSON] (позивачка) є донькою [PERSON] та [PERSON] (позивачка), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 42). [INFO] [PERSON] (батько/дідусь позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 23). [INFO] [PERSON] (мати/бабуся позивачів) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 24). Ще за життя [PERSON] (мати/бабуся позивачів) посвідчила на ім`я [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 20.06.2014 року (а.с. 22) та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.06.2014 року (а.с. 22 зворот). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (мати/бабуся позивачів), [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач), як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (батько/дідусь позивачів), успадкувавши кожен по 1/9 частині квартири та по 1/3 частині належних спадкодавцю земельних ділянок, оскільки вони постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 36-39) та копіями довідок Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області від 05.08.2020 року № 1087 (а.с. 78) та від 19.08.2020 року № 1189 (а.с. 77 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 23/2019 від 15.05.2019 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] \~(батько/дідусь\~позивачів) (а.с. 75-91), з якої вбачається, що [PERSON] (мати/бабуся позивачів), [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , які бажали прийняти та прийняли спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 36-39) та копіями довідок Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області від 05.08.2020 року № 1088 (а.с. 95 зворот) та від 19.08.2020 року № 1188 (а.с. 95), а також у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 93 зворот). Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні недієздатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). З копії будинкової книги (а.с. 36-39) та копій довідок Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області від 05.08.2020 року № 1088 (а.с. 95 зворот) та від 19.08.2020 року № 1188 (а.с. 95), вбачається, що по [ADDRESS] на день смерті [PERSON] також були зареєстровані та проживали: [PERSON] (донька/позивачка) та [PERSON] (син/позивач). Враховуючи те, що діти спадкодавця [PERSON] [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач) на момент її смерті являлись непрацездатними, а саме [PERSON] (позивачка) є особою з інвалідністю ІІ-ї групи, а [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи (а.с. 46, 47, 123, 124), тому, незалежно від заповіту посвідченого на користь [PERSON] (позивачка), вони мали право на обов`язкову частку у спадщині (половину частки), яка належала б їм у разі спадкування за законом. Отже, [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач) вважаються такими, що прийняли спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , успадкувавши обов`язкову частку у спадщині, а саме кожен по 2/18 (1/9) частині спадкової квартири, та по 1/12 частині земельних ділянок, які [PERSON] в свою чергу успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 24/2019 від 15.05.2019 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області (а.с. 92-121), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , а [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивач) є особами, які згідно ст. 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на частки спадкової квартири та земельних ділянок, зокрема: [PERSON] та [PERSON] - по 1/9 частині квартири та по 1/3 частині земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (батько), а також кожен по 2/18 (1/9) частині квартири та по 1/12 частині земельних ділянок, як обов`язкової частки у спадщині, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; [PERSON] на 4/18 (2/9) частини квартири та 2/12 частини земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Однак з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56164036 від 15.05.2019 року встановлено наявність інформації щодо заповіту, посвідченого 19.11.1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1279 Совєтскою державною нотаріальною конторою АР Крим, від імені [PERSON] , дата і місце народження якого невідомі, місце проживання кого вказане [ADDRESS] (а.с. 81 зворот, 82) У зв`язку з тим, що нотаріальна контора немає можливості перевірити дані та отримати відповідь щодо вказаного заповіту з тимчасово окупованої території України, в нотаріальному порядку позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом на належні їм частки спадкового майна після смерті [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеними Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області №№ 788/02-31, 786/02-31, 785/02-31, 784/02-31.ю 787/02-31 від 03.11.2021 року (а.с. 26-35). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частки квартири та земельних ділянок в порядку спадкування за законом та за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220, 1221, 1268, 1269, 1270 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач на власний розсуд може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також юридичну особу, територіальну громаду, державу Україну та інших осіб публічного права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняти її. Недопускається прийняття спадщини зумовою чи із застереженням. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). За загальним правилом, яке визначене в ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом положень статей 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З аналізу викладених правових норм слідує, що початок строку для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно законом чітко визначено після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, закінчення ж цього строку законом не встановлено, тобто спадкоємець може звернутися до нотаріуса у будь-який час після спливу шести місяців зі смерті спадкодавця коли у нього виникне у цьому потреба і можливість. Згідно ж із пунктами 2.1, 2.2, 2.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно ч. 2 ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Судом достеменно встановлено, що місцем відкриття спадщини є місце смерті спадкодавця [PERSON] (дідусь позивачів) та місце знаходження спадкового майна, а саме м. Тлумач Івано-Франківської області. Враховуючи, те що матеріали спадкової справи № 23/2019,\~заведеної 15.05.2019\~ року\~Тлумацькою державною\~нотаріальною конторою\~Івано-Франківської\~області після\~смерті [PERSON] \~(батько/дідусь\~позивачів), не містять відомостей про те, що саме [PERSON] (батько/дідусь позивачів), 1936 р.н., житель [ADDRESS] склав заповіт, посвідчений Совєтскою державною\~нотаріальною конторою\~АР Крим № № 1-1279 від 19.11.1998\~року,\~а також\~відсутні відомості\~профакт\~прийняття у\~встановлений законом\~строк спадщини\~за вищевказаним\~заповітом шляхом\~звернення до\~нотаріальної контори\~за місцем\~відкриття спадщини\~із заявою\~про прийняття\~спадщини за\~заповітом,\~суд вважає,\~що позивачі правомірно претендують на частки квартири та земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (батько/дідусь позивачів) та на частки цього ж нерухомого майна в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті [PERSON] (мати/бабуся позивачів), оскільки вони бажали прийняти та прийняли спадщину в порядку спадкування за законом та за заповітом, шляхом звернення із відповідними заявами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про\~відшкодування витрат\~до закінчення\~судових дебатів\~до суду\~не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved