Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вище вказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.07.2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Hundai», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Київське шосе в м. Житомирі скоїв наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП пішохід [PERSON] загинув на місці пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hundai», д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС". 18.08.2021 року позивачі, через свого представника, звернулись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника, відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання. На заяви позивачів відповідач повідомив, що розгляд заяв про виплату страхового відшкодування зупинено, оскільки відповідач немає документального підтвердження того, що по справі завершено кримінальне провадження, що позивачі сприймають за відмову у виплаті страхового відшкодування. Вважають відмову відповідача щодо виплати страхового відшкодування у повному обсязі безпідставною та такою, що грубо порушує права позивача на відшкодування шкоди, передбаченої ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". На підставі вищенаведеного, [PERSON] просить стягнути з відповідача 24000,00 грн відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-6). З урахуванням уточненних позовних вимог (а.с. 95-100) інші позивачі просили суд: - [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] : 216000,00 грн в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника, 11000,00 грн страхового відшкодування моральною шкоди, заподіяної внаслідок смерті батька, та 11000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті чоловіка; - [PERSON] просить стягнути 11000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті сина. У відзиві на позовну заяву (а.с. 61-63) відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачі в порушення ст. 33-1 та ст. 35 Закону № 1961-IV не надали страховику всі документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування; також не надали документального підтвердження того, що по справі спірного ДТП завершене провадження та прийняте рішення набрало законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився; про розгляд справи сповіщався належним чином, однак поштові відправлення, що направлялись останньому, повернулись на адресу суду не врученими з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 57-59). Представником позивачів [PERSON] та [PERSON] , яка в своїх інтересахї та в інтересах малолітнього сина [PERSON] , подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника; позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 163-164). Представник відповідача в судове засідання не з`явився; про розгляд справи сповіщався належним чином (а.с. 60, 77, 125, 161, 162). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.07.2021 року близько 23:55 год водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Hundai», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Київське шосе в м. Житомир в напрямку с. Глибочиця Житомирського району, поблизу будинку № 61, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїздну частину вищевказаної вулиці поза межами пішохідного переходу з ліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок даної ДТП пішохід [PERSON] загинув на місця пригоди, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 19). За фактом вказаної ДТП були внесені відомості до ЄДРСР з № 12021060400001186 від 02.07.2021 року; за даним фактом було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 18). Згідно відповідей слідчого управління ГУНП в Житомирській області №9685/24-2022 від 17.10.2022 року у кримінальному провадженні № 12021060400001186 триває досудове розслідування, проводяться слідчі (розшукові) дії (а.с. 143-157). Померлий [INFO] [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21); чоловіком [PERSON] (а.с. 23, 24) та батьком [PERSON] (а.с. 25). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Hundai», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПАТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом № АР9922959 (а.с. 28). 18.08.2021 року на адресу ПАТ «СГ «ТАС» було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що також діє і в інтересах [PERSON] (а.с. 16-17). Листами № 1312, 1310, 1307 від 08.09.2021 року відповідач повідомив, що розгляд заяви про виплату страхового відшкодування зупинено, оскільки відповідач немає документального підтвердження того, що по справі завершено кримінальне провадження (а.с. 37-42). Відповідно до довідки КП «Інспекція з благоустрою» від 08.07.2021 рік, [PERSON] працював на посаді робітника з благоустрою (а.с. 105); нарахований дохід за період з 01.08.2020 року по 01.07.2021 року - 124257,30 грн; виплачено за період - 97153,97 грн (а.с. 104). У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України, факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо передбачено такий обов`язок. Так, завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно ст. ст. 3, 5 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно з п. 27.2. ст. 27 цього ж Закону страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами; загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Крім того, пунктом 27.3. Закону визначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим); загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду, визначену у страховому полісі (пункт 27.5. Закону). Тобто, ці норми закону встановлюють не порядок розрахунку розміру страхового відшкодування, а мінімальний гарантований розмір страхового відшкодування, меншим за який страхове відшкодування бути не може. Суд вважає, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Статтею 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди має дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею 18 років (учню, студенту-до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років). У статті 1202 ЦК України зазначено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 72000,00 грн, а розмір страхового відшкодування шкоди, що належить позивачам як відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] , становить 11000,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивачів слід стягнути по 11000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю [PERSON] . Разом з тим, згідно з положень розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09.07.2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, завдану життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 260 000 грн. на одного потерпілого. Суд погоджується з розрахунком страхових виплат кожному з відповідачів, вказаному в уточненій позовній заяві (а.с. 95-100). Відтак позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині вимог [PERSON] на суму 11000,00 грн. Що стосується доводів відповідача про те, що вказані вимоги є передчасними, оскільки відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону страховик може призупинити розгляд страхової справи до дати, коли йому стане відомо про набрання законної сили рішенням у кримінальній справі щодо ДТП, а також заявниками не було надано належним чином оформлених документів, які б надали можливість встановити всі істотні обставини заявленого випадку та визначити розмір заподіяної шкоди, то слід зазначити наступне. В пункті 35.1 статті 35 Закону зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial