Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У позовній заяві представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 8 622,19 гривень заподіяних збитків. Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 08 березня 2021 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda», номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу «DAF», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті цієї пригоди транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Складеним на місці події повідомленням (європротоколом) встановлено вину [PERSON] у вчиненні ДТП. Автомобіль «Skoda», номерний знак [NUMBER] , на дату ДТП був застрахований у позивача ПрАТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 37639а0к3, а автомобіль «DAF», номерний знак [NUMBER] , - у третьої особи ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР8602391. За заявою власника автомобіля «Skoda» позивач, виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором страхування, сплатив страхове відшкодування, в розмірі якого згідно розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акта № ARX2738623 склав 28574,48 гривень. Сума відшкодування зі сторони ПрАТ «СГ «ТАС», як страховика забезпеченого транспортного засобу винуватця ДТП, на користь ПрАТ «СК «АРКС» відповідно до поліса № АР8602391 склала 19952,65 гривень. Різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика винуватця ДТП в сумі 8622,19 гривень (28574,84 19952,65) відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу в силу вимог ст.1194 ЦК України, проте, незважаючи на надіслану на його адресу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, жодних дій щодо вирішення цього питання відповідач у досудовому порядку не вчинив, у зв`язку із чим за захистом своїх прав позивач вимушений звернутися до суду. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 19 вересня 2022 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач [PERSON] отримав особисто 29 вересня 2022 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 19 вересня 2022 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Третя особи ПрАТ «Страхова група «ТАС» пояснень щодо позову також не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 08 березня 2021 року в місті Києві по вулиці Кільцева дорога 9а відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «DAF», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Skoda», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що водій транспортного засобу «DAF» [PERSON] не дотримався дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda». У повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] визнав себе винуватим у цій пригоді. Автомобіль «Skoda», номерний знак [NUMBER] , на час ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС» згідно укладеного 13 березня 2020 року із [PERSON] договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 37639а0к3, за яким розмір страхової суми визначено у 525000,00 гривень. Автомобіль «DAF», номерний знак [NUMBER] , на час ДТП був застрахований в ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 008602391, згідно якого ліміт за шкоду майну становить 130000,00 гривень. 09 березня 2021 року [PERSON] як власник автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до рахунку-фактури № 000236606 від 09 березня 2021 року та ремонтної калькуляції № 1.003.21.0 від 09 березня 2022 року, складених ТОВ «Автоцентр Київ» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] , склала 28574,84 гривень. Згідно страхового акту №АRХ2738623 від 14 березня 2022 року та розрахунку страхового відшкодування до нього сума страхового відшкодування за заявою [PERSON] становить 28574,84 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 760576 від 15 березня 2021 року ПрАТ «СК «АРКС» сплатило ТОВ «Автоцентр Київ» 28574,84 гривень, як страхове відшкодування згідно акту №АRХ2738623, [PERSON] ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до страхової компанії винуватця ДТП ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про компенсацію виплаченого страхового відшкодування в розмірі 28574,84 гривень. 28 травня 2021 року ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 19952,65 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 185926. Відповідно до листа від 25 травня 2021 року за № 10356/9121 таку суму виплати АТ «СГ «ТАС» аргументувало наступними вихідними даними та розрахунком відшкодування: франшиза за полісом АР 8602391 становить 2500,00 гривень; матеріальний збиток власнику автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] , згідно рахунку-фактури № 000236606 від 09 березня 2021 року ТОВ «Автоцентр Київ» становить 28574,84 гривень, з яких: 19597,29 гривень вартість замінених складових, 4071,62 гривень вартість робіт, 4905,93 гривень вартість матеріалів; коефіцієнт зносу замінених складових, згідно визначення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля, становить 0,3124, що дорівнює 6122,19 гривень; розрахунок суми страхового відшкодування: 28574,84 грн 6122,19 грн 2500,00 грн = 19952,65 грн. Отже, невідшкодованою позивачу ПрАТ «СК «АРКС» сумою виплаченого за договором № 37639а0к3 від 13 березня 2020 року страхового відшкодування є 8\~622,19 гривень. Про необхідність відшкодування цієї суми ПрАТ «СК «АРКС» 07 липня 2021 року надіслало відповідачу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. Через невиконання вимог цієї претензії в серпні 2022 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до суду із цим позовом. Спірні відносини виникли у зв`язку з реалізацією позивачем свого права на відшкодування від відповідача різниці між сумою виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 28574,84 гривень та сумою страхового відшкодування, виплаченого позивачу в порядку регресу страховиком винуватця ДТП ПрАТ «СГ «ТАС» в розмірі 19952,65 гривень. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені ст.ст.1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Наведені норми свідчать про те, що відповідальність за шкоду несе безпосередньо винна особа - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст.1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц вказано, що виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом № 1961-IV покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, правильним є висновок апеляційного суду про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15). Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 344/3008/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 16 лютого 2022 року у справі № 709/370/20, від 21 вересня 2022 року у справі № 486/716/20. Згідно із ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, за змістом цих норм до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Позивач ПрАТ «СК «АРКС», який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього, як до страховика потерпілої особи, перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Відносини між відповідачем [PERSON] та ПрАТ «СГ «ТАС» регулюються правилами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та правилами ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з ч. 1 зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Через заміну сторони кредитора в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Тому за змістом ст. 993 ЦК України в системному зв`язку зі ст.990 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком відповідача ПрАТ «СГ «ТАС», то у такому разі майнова шкода, ураховуючи норми чинного законодавства та вище наведені правові позиції Верховного Суду у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України, повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку, тобто відповідачем [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається представник позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог, підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами. У зв`язку із цим позов є підставним і підлягає повному задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved