Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

30.09.2022 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту нещасного випадку на виробництві. В заяві вказував на те, що він 17.03.1986 року був прийнятий на роботу в АТП 16356 за професією водій. 05.05.1986 року в зв`язку з призовом на строкову військову службу був звільнений. 20.07.1988 року він працевлаштувався до АТП 16356 водієм 3 класу. 23.06.1992 року, виконуючи ремонт автомобіля КАМАЗ 5511, а саме зрубуючи болт на бризговику, під час якого відколовся уламок та потрапив до лівого ока. Даний випадок було розслідувано та визнано пов`язаним з виробництвом, про що було складено акт форми Н-1. Висновком ЛТЕК його було визнано інвалідом ІІІ групи та встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності - безстроково. З 1992 року у зв`язку з групою інвалідності йому було призначено пенсію. Проте, з причин необізнаності щодо свого права на щомісячні виплати по відшкодуванню шкоди завданої трудовим каліцтвом, будь-яких виплат ні від роботодавця, ні від Фонду соціального страхування він не отримував. З метою реалізації свого права на соціальний захист він звернувся до Харківського міського відділення управління Фонду соціального страхування України в Харківській області, де йому було роз`яснено порядок призначення страхових виплат та повідомлено перелік обов`язкових документів, що підтверджують факт настання страхового випадку і надають право на виплати. Так, одним із первинних документів є акт розслідування нещасного випадку на виробництві. Оригінал даного акту йому було видано в 1992 році для призначення пенсії. Підприємство, на якому стався нещасний випадок, ліквідовано. Відсутність у нього оригіналу Акту Н-1, позбавляє його права на соціальний захист. В зв`язку з чим просив суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 23.06.1992 року під час роботи водієм 3-го класу на Автотранспортному підприємстві 16356. 03.10.2022 року судом відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з?явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заявника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєва Галина надала до суду заяву, якою просить суд проводити розгляд заяви без її участі, розгляд справи просить проводити за наявними у справі матеріалами. Заінтересована особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління Фонду соціального страхування України в Харківській області в судове засідання свого представника не направило, попередньо надало заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесені рішення покладаються на розсуд суду. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з?явилися в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне: Відповідно наданої суду копії Акту форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 23.06.1992 року, [PERSON] , 23 червня 1992 року, виконуючи ремнтні роботи автомобіля КАМАЗ-5511, а саме зрубуючи болт на бризговику, під час якого відколовся уламок та потрапив до лівого ока. (а.с.8-9). Згідно довідки МСЕ №162836 заявнику [PERSON] було встановлено ІІІ групу інвалідності по причині «Трудове каліцтво» (а.с.11). 1992 року заявнику [PERSON] видано пенсійне посвідчення № [NUMBER] , вид пенсії по інвалідності 3 групи загальне захворювання.(а.с.12). З метою реалізації свого права на соціальний захист заявник звернувся до Харківського міського відділення управління Фонду соціального страхування України в Харківській області, де йому було роз`яснено порядок призначення страхових виплат та повідомлено перелік обов`язкових документів, що підтверджують факт настання страхового випадку і надають право на виплати. Підприємство, на якому стався нещасний випадок, ліквідовано, тому оригінал акту нещасного випадку форми Н-1 виданий [PERSON] не зберігся. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтю 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пунктів а), б) частини 2 розділу І Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС та Держпроматомнагляду СРСР від 20.05.1966 року, який діяв на час отримання заявником травми, та дія якого поширювалась на всі підприємства, установи та організації, розслідуванню в порядку, передбаченому цим Положенням, підлягають нещасні випадки, які сталися як на території організації, так і поза територією організації при виконанні роботи за завданням організації. Згідно з ч. 4 розділу І вказаного Положення результати розслідування нещасного випадку на виробництві, який викликав втрату працездатності не менше одного робочого дня, оформляються Актом по формі Н-1, який підлягає зберіганню протягом 45 років. Факт нещасного випадку заявника в зазначений період (1985 рік) підтверджено дослідженими судом медичними документами та актом(за формою Н-1) про нещасний випадок на виробництві. Вказана пригода мала місце в робочий час, та в результаті якої заявник проходив тривале лікування та отримав третю групу інвалідності. Судом також встановлено, що позивачем вичерпано можливості вирішення питання проведення розслідування та встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, у позасудовому порядку. Розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій здійснюється відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України, зокрема, згідно Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 17.04.2019 року № 337 (далі - Порядок № 337). Відповідно до п. 3 Порядку № 337, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. Відповідно до п. 9 цього Порядку розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання. Відповідно до п. 29 цього Порядку факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку. Якщо такий факт встановлено у судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації). У разі ліквідації підприємства (установи, організації) без правонаступника розслідування всіх нещасних випадків та / або гострих професійних захворювань (отруєнь), факт яких встановлено у судовому порядку, проводить спеціальна комісія, склад якої визначений пунктом 15 цього Порядку. Ведення обліку таких нещасних випадків та / або гострих професійних захворювань (отруєнь) і вжиття заходів до запобігання аналогічним нещасним випадкам та / або гострим професійним захворюванням (отруєнням) здійснюється підприємством (установою, організацією), де сталися нещасний випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступником у разі реорганізації такого підприємства (установи, організації) чи робочим органом Фонду, якщо підприємство (установа, організація) ліквідовано без правонаступника. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нещасним випадком є обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Відповідно до ст. 13 цього Закону, підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Статтею 35 цього Закону передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть, а також відповідні рішення про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.2, 3 ст. 36 даного Закону, факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту нещасного випадку на виробництві підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачено законом.

Outcome: approved