Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

16 березня 2020 року позивач в особі представника звернувся до Дніпропетровського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, де згідно позовних вимог просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Садівничого товариства «Лаванда» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 7 016 гривень. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь Садівничого товариства «Лаванда» збитки, спричинені викраденням електричної енергії, на суму у розмірі 1 234 гривні 56 копійок. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь Садівничого товариства «Лаванда» витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь Садівничого товариства «Лаванда» витрати на сплату судового збору. Представник позивача згідно матеріалів позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач та його представник надали суду письмовий відзив та згідно якого просили відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що після смерті [PERSON] її син [PERSON] успадкував належний їй житловий будинок та земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , і постійно там проживає. Відповідачем у термін, визначений чинним законодавством України, до нотаріальної контори було подано заяву про відкриття спадщини, що залишилась після смерті його матері. Відповідач вказує, що не має можливості успадкувати по закону зазначене майно, оскільки для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусу потрібні насамперед кадастровий номер на вищевказану земельну ділянку, який він не можу оформити, оскільки необхідний пакет документів для оформлення кадастрового номеру знаходиться у керівництва садового товариства Лаванда, а керівництво відмовляється видати документи для його оформлення, що дозволить йому вступити у спадщину майна, яке залишилося після смерті матері. Відповідач зазначає, що через наявність боргів за електропостачання позивачем було відключено від електропостачання будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] в садівничому товаристві «Лаванда». Зазначене відключення від електропостачання позивачем не ґрунтується на законі, оскільки, крім повноважень енергопостачальної організації щодо відключення від електропостачання споживачів за порушення в електроенергетиці, жодні підприємства та організації, а також садові товариства, як в даному випадку, не мають права відключи споживача від мереж електропостачання, оскільки жодним нормативним актом це не передбачено. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В ході судового розгляду позивач в особі представника не надав належних доказів, що він є енергопостачальною організацією та може надавати послуги з електропостачання та нараховувати за спожиту електричну енергію борги, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх необґрунтованістю. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови у позові. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 27, 32, 33 ЦК України,

Outcome: dismissed