Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У травні 2022 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] [INFO] , який на даний час є вже повнолітнім і навчається у Національному Університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка. Оскільки навчання пов`язане зі значними матеріальними витратами, відповідач добровільно не надає їй матеріальну допомогу на утримання сина просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення його навчання або досягнення 23 річного віку, та стягнути 1/2 частину загальних витрат на навчання, що становить 39 100 гривень. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився,про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву скористався, в якому вказав про часткове визнання ним позовних вимог. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно дост. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради, Васильківського району Київської області.. Згідно з довідкою Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на денному відділенні , є студентом 1-го курсу, з терміном закінчення навчання 30 червня 2025 року. Як убачається з копії договору про навчання № ф/в 32, загальна вартість освітньої послуги у вказаному навчальному закладі становить 78200 грн. Відповідно до ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ч.1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи викладене, оскільки син позивача продовжує навчання на денному відділенні, що потребує значних матеріальних витрат, до складу яких, зокрема, входить: вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу та ін., то суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, приймаючи до уваги вище викладене, часткове визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позов в цій частині, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини щомісячно, починаючи з часу навчання, а саме 1 вересня 2022 року, на період його навчання до 30 червня 2025 року. Так як підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі не вбачається, до того ж доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі, останньою суду не надано, то в іншій частині в позові необхідно відмовити. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (Постанова ВСУ від 24.02.2016 року у справі №6-1296цс15). Даним рішенням суду з відповідача стягнуто на користь позивачки, аліменти на утримання дитини на час навчання. З урахуванням викладеного суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь його повнолітнього сина додаткових витрат, пов`язаних з його навчанням, а саме 1/2 частини оплати вартості його навчання за весь період навчання, а тому в позові в цій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial