Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказав, що 19.09.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0102-18-00312, предметом якого є страхування транспортного засобу «Jaguar XF» державний номерний знак [NUMBER] . 26.01.2019 року о 22 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ravon Gentra» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись в м. Києві по пр.-ту Перемоги, 136, не був уважним за кермом, не врахував дорожньої обстановки на слизькій дорозі, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Jaguar XF» державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Volkswagen Passat» державний номер [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2019 року вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 28.01.2019 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 28.03.2019 року позивачем на підставі рахунку № [NUMBER] від 06.03.2019 року було складено страховий акт № ДККА-64299 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 341 303, 60 гривень. Крім того, 16.05.2019 року позивачем на підставі рахунку № 1001605 від 06 березня 2019 року та рахунку № [NUMBER] від 06.05.2019 року було складено страховий акт № ДККА-64299/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього та здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 3 109, 56 гривень. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» згідно полісу № АК/8704088. 10.06.2019 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс», яка здійснила виплату в розмірі 98 000 грн. 00 коп. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 344 413,16 гривень, а згідно полісу покрито лише частину шкоди, то залишок підлягає стягненню з відповідача та становить 246 413,16 гривень (344 413,16 грн. - 98 000,00 грн. = 246 413,16 грн.) 03.04.2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної суми, представник позивача посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 246 413, 16 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 696, 20 гривень. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.02.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштове повідомлення, яке знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень, відзиву проти позову тому суд, відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2019 року о 22 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ravon Gentra» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись в м. Києві по пр.-ту Перемоги, 136, не був уважним за кермом, не врахував дорожньої обстановки на слизькій дорозі, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Jaguar XF» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в свою чергу здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Volkswagen Passat» державний номер [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2019 року у справі № 759/2269/19, яка набрала законної сили, відповідно до якої, [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 340, 00 гривень. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0102-18-00312, предметом якого є страхування транспортного засобу «Jaguar XF» державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії договору встановлено з 19.09.2018 року по 18.09.2020 року. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля марки «Jaguar XF» державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . 28.01.2019 року страхувальник - [PERSON] звернувся до страховика - ПАТ "СК "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором № 28-0102-18-00312 від 19.09.2018 року. 31.01.2019 року представником ПАТ "СК "Українська страхова група" було складено акт огляду транспортного засобу - автомобіля «Jaguar XF» державний номерний знак [NUMBER] , в якому описано характер пошкоджень. 28.03.2019 року ПАТ "СК "Українська страхова група"на підставі рахунку № 1001605 від 06.03.2019 року було складено страховий акт № ДККА-64299 та розрахунок страхового відшкодування до нього згідно яких, було здійснено страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Jaguar XF» державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 341 303, 60 гривень шляхом перерахування страхувальнику за реквізитами вказаними у поданій ним заяві, що підтверджується платіжним дорученням № 7569 від 29.03.2019 року. Крім того, 16.05.2019 року позивачем на підставі рахунку № 1001605 від 06 березня 2019 року та рахунку № [NUMBER] від 06.05.2019 року було складено страховий акт № ДККА-64299/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього та здійснено відповідачу доплату страхового відшкодування в розмірі 3 109, 56 гривень, що підтверджується платіжним доручення № 11974 від 17.05.2019 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» згідно полісу № АК/8704088. 10.06.2019 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс», яка здійснила виплату в розмірі 98 000 грн. 00 коп. 10.06.2019 року ПАТ "СК "Українська страхова група" звернулася до ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просило здійснити відшкодування у розмірі 344 413, 16 гривень, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність особи, винної в настанні дорожньо-транспортної пригоди, застрахована у цій компанії. ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» перерахувало ПАТ "СК "Українська страхова група" страхове відшкодування в розмірі 98 000, 00 гривень. Представник позивача посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України, зазначив, що оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 344 413, 16 гривень, а згідно полісу покрито лише частину шкоди, то залишок підлягає стягненню з відповідача та становить 246 413, 16 гривень (344 413, 16 - 98 000, 00 грн.). Так, правовідносини у сфері майнового страхування регулюються Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Викладене свідчить про те, що різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок. Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору добровільного страхування, внаслідок настання страхового випадку, було сплачено страхове відшкодування в розмірі 344 413, 16 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс», остання сплатила на користь позивача страхове відшкодування в межах ліміту та з урахуванням зносу в розмірі 98 000, 00 гривень. Відтак, різниця між вказаними виплатами складає 246 413, 16 гривень. Таким чином, розмір позовних вимог до відповідача, з урахуванням вимог ст.1194 ЦК України, ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 246 413, 16 гривень (344 413, 16 гривень - 98 000, 00 гривень), то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Аналізуючи викладене, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3 696, 20 грн.

Outcome: approved