Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

24.06.2022 позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2020. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Оскільки за життя [PERSON] заповіту не склала спадкоємицею першої черги за законом є її донька - [PERSON] . З метою належного оформлення своїх спадкових справ [PERSON] звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу. Окрім іншого майна, зареєстрованого на ім`я спадкодавця, заявником було подано нотаріусу копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2000, виданого Старосамбірською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] його дружині - [PERSON] , матері померлої [PERSON] і, відповідно, бабці заявниці - [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка земельну частку (пай) розміром 1,09 га, а також виписку з Книги реєстрації сертифікатів щодо сертифікату на земельну частку (пай) площею 1,1404 га, розташовану на території Конівської сільської ради Старосамбірського району в урочищі «Хмаркові корчі», яка належала [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , однак 19.11.2008 склала в користь своєї доньки [PERSON] заповіт, згідно тексту якого заповіла їй все майно. [PERSON] повідомила нотаріусу, що після смерті матері [PERSON] , [PERSON] фактично спадщину прийняла відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України шляхом спільного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, однак юридично не оформила. Листом державного нотаріуса №510/02-14 від 22.06.2022 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 1,1404 га та земельну частку (пай) площею 1,09 га у зв`язку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів, а також було рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження факту спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] до дня смерті останньої. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 1,09 га, розташовану в ААГ «Україна», в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 1,1404 га, розташовану на території Конівської сільської ради Старосамбірського району в урочищі «Хмаркові корчи», в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 27.06.2022 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, одночасно витребувано копію спадкової справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивачки адвокат Брона М.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 10.08.2022 на електронну адресу суду надійшла заява за підписом міського голови П.Куляса, в якій він проти вимог позовної заяви не заперечує та просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно долучених до справи документів встановлено наступне. [PERSON] померла [INFO] у віці 81 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2010 (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] у віці 70 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2020 (а.с.9). [PERSON] була донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.09.1951 та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09.08.1969 (а.с.10, 11). Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.03.2020 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.1994 (а.с.12, 13). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2000, виданого Старосамбірською державною нотаріальною конторою після смерті чоловіка [PERSON] вбачається, що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка земельну частку (пай) розміром 1,09 га, належного померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.14). З виписки з Книги реєстрації сертифікатів щодо сертифікату на земельну частку (пай) площею 1,1404 га, розташовану на території Конівської сільської ради Старосамбірського району в урочищі «Хмаркові корчи» вбачається належність сертифікату на земельну частку (пай) [PERSON] (а.с.20). Згідно заповіту від 19.11.2008, посвідченого секретарем виконкому Конівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області за реєстровим №108, [PERSON] заповіла своїй доньці [PERSON] все майно, що на день смерті належатиме їй з чого воно б не складалося і де б воно не знаходилося і взагалі все те, на що за законом матиме право (а.с.15). Листом державного нотаріуса №510/02-14 від 22.06.2022 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] на земельну ділянку площею 1,1404 га та земельну частку (пай) площею 1,09 га у зв`язку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів, а також було рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження факту спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] до дня смерті останньої (а.с.19). Із матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася лише позивачка [PERSON] . [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить відповідна заява. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] не виявлено. Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] . Щодо вимоги позивачки про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] , суд враховує наступне. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту спільного проживання необхідно позивачці для належної реалізації своїх спадкових прав після смерті матері - [PERSON] , а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки, які померла фактично успадкувала після смерті матері - [PERSON] , однак юридично не оформила. Згідно статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] до дня смерті останньої підтверджується Актом про фактичне місце проживання №37 від 01.06.2022, затвердженим старостою Старостинського округу сіл Скелівка, Глибока, Засадки Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області Гнатишак Г., відповідно до якого зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала без реєстрації з дочкою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показами сусідів, а також довідкою №180 від 04.06.2022, виданою старостою Старостинського округу №2 сіл Скелівка, Глибока, Засадки Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області (а.с.17-18). У суду немає підстав ставити під сумнів надані докази, отже, заявлені вимоги про встановлення факту постійного проживання, підлягають до задоволення. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] у визначений законом спосіб набула права власності на земельну частку (пай) площею 1,09 га, розташовану в ААГ «Україна» на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] , та на земельну частку (пай) площею 1,1404 га на підставі сертифікату про право власності на земельну частку (пай). Відтак, [PERSON] набула право власності на зазначені вище земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] , відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Право позивачки як спадкоємиці на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті [PERSON] не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на земельні частки, що є перешкодою позивачки в нотаріальному оформленні спадщини. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, вимога позивачки про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Outcome: approved