Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Рух справи 20.04.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява (направлена поштою 15.04.2021, а.с. 14), за підписом позивачки, в якій вона просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до припинення навчання або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.06.2021 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову В позові вказується, що 21.03.2005 між позивачкою та відповідачем розірвано шлюб, від якого вони мають сина - [PERSON] ( [INFO] ). Зазначається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання відділення харчових технологій та товарознавства Економічно-правового коледжу Київського кооперативного інституту бізнесу і права. Зі слів позивачки, вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 12 520,00 грн на рік. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зауважує, що син потребує постійної матеріальної допомоги для забезпечення навчального процесу, придбання навчально-методичних посібників, підручників, тощо. Позивачка звертає увагу на те, що її заробітна плата складає 15 000,00 грн на місяць, інших видів доходу вона не має. Наголошує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, при цьому відповідач є працездатним, інших дітей не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно без погіршення матеріального стану. У зв`язку з такими обставинами просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до припинення навчання або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Щодо правової позиції відповідача 20.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за підписом відповідача, в якому він просить суд позов [PERSON] задовольнити частково, задовольнити позовні вимоги про стягнення з нього ( [PERSON] ) аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 20.04.25021 до закінчення навчання - 30.06.2021. Вказує, що він є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та отримує пенсію за вислугою років. Зазначає, що розмір його пенсії за період з квітня по червень 2021 становить 5 285,77 грн, у липні 2021 - 3 372,73 грн, у серпні 2021 - 7 372,73 грн, з вересня по березень 2022 - 5 372,73, з березня по вересень 2022 - 5 844,91. Звертає увагу, що іншого доходу у нього немає, а на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки - [PERSON] (мати) пенсія якої становить 2 889,93 грн на місяць, та батько - [PERSON] , який прикутий до ліжка та розмір пенсії якого становить 2 100,00 грн У зв`язку з такими обставинами зазначає, що можливість надавати матеріальну допомогу в нього відсутня. Наголошує, що зі змісту долученої позивачкою до позову довідки вбачається, що [PERSON] закінчує навчання 30.06.2021, однак позивачка просить суд стягувати з відповідача 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до припинення навчання або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. За таких обставин, вважає, що його обов`язки щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання припинилися 01.07.2021. Просить врахувати, що його складне фінансове становище погіршує ще й зростання цін та безробіття, які є наслідком війни в Україні. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. 07.09.1996 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (до заміжжя - [PERSON] ), [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 07.09.1996 (а.с. 4). [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.03.2003 серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Вказані обставини відповідачем не заперечуються. Зі змісту довідки Економіко-правового коледжу Київського кооперативного інституту бізнесу і права від 08.02.2021 (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання відділення харчових технологія та товарознавства; вступив на навчання: 01.09.2018, закінчує навчання 30.06.2021. Також до позовної заяви долучено копію додаткової угоди № 1 від 01.04.2019 до Договору про надання освітніх послуг № 031/18-Т від 01.09.2018, укладеної між позивачкою та Київським кооперативним інститутом бізнесу і права, п. 4.2 якого передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 35 200,00 грн в тому числі: 1 курс - 10 600,00 грн; 2 курс - 12 080,00 грн; 3 курс - 12 520,00 грн (а.с. 12). Зі змісту відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 19.09.2022 (а.с. 33) вбачається, що за період з 1 кварталу 2022 по 2 квартал 2022 [PERSON] отримував доходи з таких джерел: 100,64 грн в якості додаткового блага від ПАТ «Універсал Банк». Також, відповідачем до відзиву долучено довідку Головного управління Пенсійного Фонду у Київській області від 15.09.2022 (а.с. 34) зі змісту якої вбачається, що пенсія відповідача за період з квітня 2021 по вересень 2022 (18 місяців) склала 99 753,40 грн., в т.ч. у квітні та травня 2021 - по 5 285,77 грн в місяць; червні 2021 - 2 285,65 грн; серпні 2021 - 7 372,73 грн; вересні, жовтні, листопаді, грудні 2021 року та січні, лютому 2022 року - по 5 372,73 грн в місяць; березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2022 року - по 5 744, 91 грн в місяць. До відзиву долучено копію пенсійних посвідчень батьків відповідача - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). Також в матеріалах справи міститься копія довідки про доходи [PERSON] (матері відповідача), зі змісту якої вбачається, що розмір пенсії останньої за період з березня 2022 по серпень 2022 склав 17 339,58 грн (2 889,93 грн/місяць) /а.с. 37/ та копія довідки про доходи [PERSON] (батько відповідача) зі змісту якої вбачається, що розмір пенсії останнього за період з березня 2022 по серпень 2022 склав 12600,00 грн (2100 грн/місяць) /а.с. 38/. Крім того, в якості додатків до відзиву долучено копію витягу з історії хвороби № 1805/102131/569 [PERSON] , зі змісту якої вбачається, що у нього діагностовано гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні лівої середньо-мозкової артерії. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, для реалізації права на пред`явлення позову необхідно: а) наявність чи відсутність певних обставин (умов); б) додержання встановленого законом порядку пред`явлення позову. Така правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 344/16240/17 (провадження № 61-46809св18). Оскільки умовами для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є досягнення дитиною повноліття, її навчання у навчальному закладі за денною формою, потреба у матеріальній допомозі та можливість надання такої допомоги платником аліментів (оскільки доводів та доказів на спростування відповідачем у справі не подано), то суд, встановивши наявність таких передумов дійшов висновку, у позивача виникло право на звернення з позовом про стягнення аліментів до досягнення повнолітньою дитиною 23 років. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" . При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Разом з тим, з аналізу змісту ст. 199 СК України вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу (зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 466/532/16-ц, провадження № 61-42252св18). При цьому матеріали справи доказів на підтвердження того, що відповідач взагалі неспроможний надавати будь-яку матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, не містять. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначений правовий підхід застосовано і в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 225/1447/16-ц провадження № 61-18843св18. Матеріалами справи доведена, що спільний син сторін ( [PERSON] ), досяг 18-річного віку але не досяг 23 років, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не працює, знаходиться на утриманні матері (позивачки), з якою проживає, а тому потребує матеріальної допомоги також і батька. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Суд зазначає, що частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці (48 років), він зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи спір, суд, дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 182, 198, 199, 200 СК України, дійшов висновку про те, що повнолітній [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, натомість його батько, [PERSON] , маючи обов`язок її надавати, такої допомоги не надає (доказів зворотнього суду не надано), на відсутність такої змоги відповідач посилається на те, що має непрацездатних батьків на утриманні. Отже, беручи до уваги той факт, що відповідач має на утриманні двох непрацездатних батьків (68 та 71 років), та обов`язок обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приходить до переконання, що заявлений позивачем розмір аліментів у виді 1/4 частини усіх видів доходу відповідача є надмірним, а тому, виходячи із принципів розумності, співмірності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та встановлює аліменти, що підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років. Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його син є повнолітнім і працездатним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] до досягнення останнім 23 років в розмірі 1/6 всіх доходів. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви - 15.04.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо судового збору Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial