Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] . У вищевказаному будинку зареєстрований та деякий час мешкав [PERSON] , відповідач по справі. Проте у 2017 році останній виїхав із спірного будинку, забравши із собою всі свої речі та майно, і більше до будинку не повертався. Зі слів відповідача він має інше постійне житло та повертатися до будинку за місцем реєстрації не збирається. Через реєстрацію відповідача у будинку позивачки, остання позбавлена можливості на власний розсуд розпоряджатися належним їй на праві власності будинком, змушена нести додаткові витрати на утримання будинку, а також позбавлена можливості користуватися пільгами. На підставі викладеного, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~шляхом направлення\~судових повісток\~за місцем\~реєстрації та\~розміщення інформації\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання на\~сторінці Добропільського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~офіційного веб\~-\~порталу «Судова\~влада України»\~в мережі\~Інтернет,\~доказів поважності\~своєї неявки\~або заяви\~про розгляд\~справи за\~відсутності \~відповідача до\~суду не\~надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, яка не заперечувала проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що власником будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.15-16). Відповідач [PERSON] , [INFO] , з 10 серпня 2016 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Шахівської сільської ради Покровського району Донецької області № 02-21/233 від 01.02 2022 року (а.с.23). До матеріалів справи додано копію акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.01.2022 року, з якого вбачається, що при обстеження домогосподарства [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] , 1977 року народження, племінник [PERSON] , з 10.08.2016 року дійсно зареєстрований за вказаною адресою, проте за місцем реєстрації ніколи не проживав і не проживає по теперішній час. Акт підписано членами комісії (а.с.29). З письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що відповідач по справі, [PERSON] , є її племінником, якого у 2016 році зареєструвала у своєму будинку знайома, [PERSON] . Проте з моменту реєстрації і по теперішній час [PERSON] за місцем реєстрації ніколи не проживав. З письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що позивачка по справі є її рідною сестрою. У будинку сестри з 2016 року зареєстрований [PERSON] , але за місцем реєстрації не проживає. З письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою [PERSON] і їй відомо, що остання у 2016 році зареєструвала в своєму будинку [PERSON] , який ніколи за місцем реєстрації не мешкав. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383\~ЦК України та статтею 150\~ЖК УРСР закріплено положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно із положенням статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405\~ЦК України та статей 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення статей 381, 391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150, 156\~ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6- 709цс16). Питання про те, хто належить до членів сім`ї власника (наймача) жилого приміщення, регулюється частиною другою статті 64 ЖК УРСР. До категорії членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, визначаючи коло членів сім`ї наймача, вказана норма житлового законодавства України поділяє їх на дві групи: одні з них «належать» до членів сім`ї наймача, інші - «можуть бути визнані» такими. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, не є членом сім`ї позивачки та з 2016 року без поважних причин в ній не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачкою щодо користування будинком судом не встановлено. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved