Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визначити, що частка у спільній сумісній власності [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 2622082905:01:002:1047, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала їй та йому на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Лолинської сільської ради №391-32/2020 від 22 травня 2020 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер рішення про державну реестрацію: 53008374 від 08 липня 2020 року, становить 7/100 (0,0175 га), а також визначити, що його частка у спільній сумісній власності на вказану вище земельну ділянку становить 93/100 (0,2325 га). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який складений на користь її чоловіка [PERSON] . На день її смерті залишилося спадкове нерухоме майно, зокрема: - 7/100 часток будинковолодіння [ADDRESS] , які числилися за нею на підставі запису в погосподарській книзі № 1 за 2016-2023 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 03-0056-1 (інша 93/100 частка належить йому, заявнику, на підставі договору дарування від 28.10.1997), а також - земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер: 2622082905:01:002:1047, яка розташована за вищевказаною адресою, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності йому та тітці. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини в порядку ст. 1268 ЦК України, але не встиг оформити своє право на успадковане майно. [INFO] він помер. Заповіт не складав. Ніхто із спадкоємців ні першої, ні другої, ні третьої черг не звертався із заявами про прийняття спадщини, такі відсутні. Як спадкоємець четвертої черги, він звернувся до приватного нотаріуса Депутат О.З. Калуського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку у праві власності на вказану вище земельну ділянку. Однак своїм листом нотаріус повідомила, що не має можливості видати таке свідоцтво, поки в судовому порядку не буде визначено частки права власності його та [PERSON] на вказане майно. Частка померлої [PERSON] у праві власності на будинковолодіння складала 7/100, тому, відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, ч. 1 ст. 377 ЦК України, її частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, на якій воно розміщене, на день її смерті була пропорційною до частки у праві власності на житловий будинок та теж складала 7/100, йому ж належить 93/100 частки домоволодіння, тому його частка земельної ділянки складає відповідно 93/100. В підготовче судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача - адвоката Оленин О.Ф. надійшла письмова заява про розгляд справи у їхній відсутності, в якій вона позов свого довірителя підтримала, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, просила ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні за наявними в матеріалах справи належними та допустимими письмовими доказами (а.с. 31). Представник відповідача - Вигодської селищної ради ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, згідно з яким не заперечує щодо задоволення позову та просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради (а.с. 30, 36). Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 18.11.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 01 грудня 2022 року від представника відповідача на електронну адресу суду, а 02 грудня 2022 року через канцелярію суду поступило клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вигодська селищна рада заперечень до позову не має. 02 грудня 2022 року від представника позивача - адвоката Оленин О.Ф. поступила письмова заява про розгляд справи у їхній відсутності, в якій вона позов свого довірителя підтримала. У зв`язку з визнанням позову відповідачем, просила ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , яке видане Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 25 травня 2021 року (а.с. 11). Як вказав позивач, [PERSON] є його тіткою та рідною сестрою його батька. Своє дівоче прізвище « [PERSON] » вона змінила спочатку на « [PERSON] », а згодом на « [PERSON] », у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] , на що вказує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Лолинської сільської ради 23 січня 2007 року (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, який складений останньою на користь її чоловіка [PERSON] , посвідчений секретарем виконкому Лолинської сільської ради Лазорко І.В. 05 грудня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №94 (а.с. 14). Тобто єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] був її чоловік [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , оскільки на день її смерті постійно разом з нею проживав та був зареєстрований за однією адресою в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Лолинського старостинського округу Вигодської селищної ради за № 38/03-11 від 30 липня 2021 року (а.с. 20), однак не оформив своє право на неї. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 25 червня 2021 року (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, на підставі чого зареєстровано спадкову справу № 69330619, на що вказує Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69080498 від 31.05.2022 (а.с. 15). Згідно з довідками Вигодської селищної ради за №36/03-11 від 30.07.2021 року та №38/03-11 від 30.07.2021 року, [PERSON] з 1 жовтня 1988 року по теперішній час постійно проживав та був зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] та [PERSON] , в тому числі на день їх смерті (а.с. 19, 20). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2022 року, встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини у [ADDRESS] . У рішенні суду також встановлено, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] (позивача у даній справі) (а.с. 16-18), чоловіком якої є [PERSON] . На підставі договору дарування від 28.10.1997, посвідченого державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори 28 жовтня 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за № Д-987, [PERSON] є співвласником будинковолодіння [ADDRESS] . Йому належить 93/100 часток у праві власності на будинковолодіння за вказаною адресою (а.с. 34), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 307360229 від 15.08.2022 (а.с. 35). Тобто 7/100 часток будинковолодіння [ADDRESS] належали [PERSON] , 93/100 часток - належить [PERSON] . Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 215378996 та № 215378408 від 08.07.2020, земельна ділянка з кадастровим № 622082905:01:002:1047, на якій розташоване домоволодіння за вищевказаною адресою, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21, 22). Як спадкоємець четвертої черги, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Депутат О.З. Калуського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку у праві власності на вказану вище земельну ділянку. Однак, згідно з повідомленням приватного нотаріуса № 100/02-14 від 26.10.2022, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку у праві власності на земельну ділянку з кадастровим № 2622082905:01:002:1047, нема можливості, поки в судовому порядку не буде визначено частки у праві власності на дане майно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла і частка земельної ділянки по [ADDRESS] , яка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] (спадкоємцем якої є [PERSON] ) та [PERSON] , частки яких не визначено, у зв`язку з чимнотаріусом було відмовлено позивачу, який є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку, що постужило підстановю звернення до суду з даним позовом. Оцінка суду: беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як визначено ч. 1 ст. 377 ЦК України, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Отже, земельне та цивільне законодавство закріплює принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України у справі 6-2225 цс16, в якій зазначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: 2622082905:01:002:1047, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. При цьому, за [PERSON] числилася 7/100 часток будинковолодіння [ADDRESS] , яке розміщене на вищевказаній земельні ділянці, а [PERSON] належить на праві приватної власності 93/100 часток вказаного будинковолодіння. Позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] , на частку у праві власності на вищевказану земельну ділянку, однак, як вказала нотаріус, такої можливості нема, поки в судовому порядку не буде визначено частки у праві власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач та [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, їх частки на неї не визначені, що не дає можливості [PERSON] оформити свої права на належне йому майно, однак, зважаючи на те, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження належності [PERSON] 93/100 часток, а [PERSON] - 7/100 часток будинковолодіння [ADDRESS] , та виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визначити, що частка у спільній сумісній власності [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 2622082905:01:002:1047, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, становить 7/100 (0,0175 га), а частка у спільній сумісній власності [PERSON] на вказану вище земельну ділянку складає 93/100 (0,2325 га). На підставі викладеного, ст. 368, 370 ЦК України, ст. 377 ЦК України у редакції від 23.05.2020, ст. 120 ЗК України у редакції від 07.06.2020, та

Outcome: approved