Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

26 липня 2022 року позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, у якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000, 0 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з до пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з рішенням Іванківського районного суду Київської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,0 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття. З часу ухвалення рішення, розмір витрат на утримання дочки значно зросли, оскільки дитина навчається у школі, росте, і потребує більш частих витрат на одяг та харчування. Дитині потрібні додаткові курси з розвитку та навчання. Є необхідність придбання комп`ютерної техніки та гаджетів для нормальних умов розвитку та пристосування до життя. Відповідач навіть не виконує свій обов`язок по сплаті аліментів у розмірі 1000,00 гривень. Під час війни в країні позивач самостійно виховує та утримує дитину. У відповідача є будинок та автомобіль, однак вони зареєстровані на третіх осіб, а тому вона звернулася до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів. Враховуючи, що відповідно до частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) справа про стягнення аліментів є малозначною, вона розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, встановленому статтею 274 ЦПК України. Після виконання вимог частини шостої статті 187 КПК України, ухвалою Іванківського районного суду від 18 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду на 10 жовтня 2022 року. 10 жовтня 2022 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання, призначене на 10 жовтня 2022 року було відкладено у зв`язку з неявкою сторін, судом враховано клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. 2 листопада 2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, зазначено, що він позовні вимоги визнав частково, а саме сплати аліментів на дитину у розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Зазначив, що працює у ТОВ «АГНІ-112», на посаді електромонтера охоронно-пожежної сигналізації та отримує дохід у розмірі 5600,0 гривень, що підтверджено довідкою та наказом. Зауважив, що перебуває у цивільному шлюбі, та окрім доньки на його утриманні перебуває дружина яка не працює та двоє неповнолітніх дітей. Вважає законним та справедливим встановити розмір аліментів на утримання спільної дитини з позивачем доньки у розмір ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 15 листопада 2022 року до суду від позивача надійшов відповідь на відзив. В судове засідання призначене на 15 листопада 2022 року сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у призначені судові засідання також не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання за місцем реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та судових повісток про виклик до суду, та згідно зворотнього повідомлення, яке надійшло на адресу суду, з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 25 жовтня 2022 року, при цьому згідно довідки про доставку [PERSON] смс-повідомлення про виклик його у судове засідання, призначене на 15 листопада 2022 року. Заяв від відповідача про причини його неявки, про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого. Судом встановлено, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 8 грудня 2016 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , народився в смт.Іванків Київської області, проживає в [ADDRESS] , не працює, на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісяця, починаючи з дня подачі позову з 15 листопада 2016 року, до повноліття дитини. Виконавчий лист видано 23 грудня 2016 року. З наданої суду копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , убачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №567 від 21 липня 2022 року, встановлено, що [PERSON] , 1994 р.н., проживає за адресою: [ADDRESS] про те, що її склад сім`є є: дочка [PERSON] , 2015 р.н., дочка [PERSON] , 2020 р.н. Відповідно до довідки №0000-000003 від 27 жовтня 2022 року виданої [PERSON] у тому, що він працює в ТОВ «АГНІ-112» з 18 серпня 2021 року. На даний момент займає посаду електромонтер охоронно-пожежної сигналізації. Дохід за період з 1 квітня 2022 року по 30 вересня 2022 року склав 41882,58 грн. Відповідачем надано в якості доказу довідку про склад сім`ї [PERSON] , відповідно до якої по [ADDRESS] де проживають його цивільна дружина та її діти. Позивач вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений вказаним рішенням суду, а саме визначити розмір аліментів у твердій грошовій суммі у розмірі 3000,0 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягненням дитини повноліття. Так, відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За змістом статей 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених статтями 182184 СК України. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими статтею 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд повинен враховувати встановлені частиною другою статті 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми статті 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: статті 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». В будь-якому випадку, відповідно до частини третьої статті 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. На час звернення із позовною заявою до суду, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Суд, також бере до уваги, що з огляду на положення пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Отже, з огляду на вказане, майновий стан відповідача, для стягнення аліментів у мінімально визначеному законом розмірі не може прийматись до уваги, оскільки у разі, якщо майновий стан, стан здоров`я або сімейний стан не дозволяють платнику аліментів надавати дитині утримання в мінімально визначеному законом розмірі, у нього є право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що передбачено статтею 192 СК України. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на її користь на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 8 грудня 2016 року на утримання доньки, є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зміни способу стягнення з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач у справах про зміну способу стягнення аліментів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: partial