Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивачу стало відомо про існування виконавчого напису № 134652 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., від 10.06.2021 року, згідно якого було запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573, від 17.10.2007 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» на суму 97050,00 грн. Як вказав позивач, згідно до вказаного напису ТОВ «ФК ФОРТ» було відступлено право вимоги від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», якому в свою чергу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» було відступлено право вимоги, якому в свою чергу ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було відступлено право вимоги, якому ПАТ «КБ «НАДРА» відступлено право вимоги за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573, від 17.10.2007 року. На думку позивача, вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного: - спірні правовідносини вже були врегульовані Літинським районним судом Вінницької області по справі № 137/935/15-ц, оскільки було ухвалено заочне рішення, від 06.07.2015 року, яким було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573; - розрахунок заборгованості не є безспірним; - позивач не отримував від відповідача повідомлення щодо порушення умов кредитного договору та відступлення прав вимоги за кредитним договором; - виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально. Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та зареєстрований в реєстрі за № 134652, щодо звернення стягнення з [PERSON] боргу у загальній сумі 97050,00 грн на користь ТОВ «ФК ФОРТ» за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573, від 17.10.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «КБ «НАДРА». Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, до суду його представник подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 51 52). Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином (а. с. 57). Відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло. Третя особа про дату судового засідання повідомлялись належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступного висновку. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису № 134652 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., від 10.06.2021 року, було запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573, від 17.10.2007 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» на суму 97050,00 грн (а. с. 10). Також, відповідно до вказаного напису ТОВ «ФК ФОРТ» було відступлено право вимоги від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», якому в свою чергу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» було відступлено право вимоги, якому в свою чергу ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було відступлено право вимоги, якому ПАТ «КБ «НАДРА» відступлено право вимоги за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573, від 17.10.2007 року. Доказів повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитним договором матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення виконавчих написів регламентовано главою 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5, від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно, на підставі виконавчих написів. З урахуванням приписів ст. ст. 15,16,18 ЦК України, ст. ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 10.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду, від 22.02.2017 року, у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172, від 29.06.1999 року, у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. за № 134652, від 10.06.2021 року, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Доказів того, що заборгованість у позивача виникла з кредитних зобов`язань, які були посвідчені нотаріально, матеріали справи не містять. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «ФК ФОРТ» надіслано [PERSON] вимогу із зазначенням розміру заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Літинського районного суду Вінницької області, від 06.07.2015 року, було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Банк Надра» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію Стрюкової І.О. до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573, від 17.10.2007 року, та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 104704,26 грн та судові витрати на користь держави (а. с. 48 49). Тобто, зі змісту наведеного, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини вже були врегульовані Літинським районним судом Вінницької області по справі № 137/935/15-ц, яким було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 17/10/2007/840-АП/573, а тому вчинення виконавчого напису Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 134652, від 10.06.2021 року, призведе до подвійного стягнення боргу з боржника. Отже, суд приходить до висновку, що права стягувача реалізовуються та є захищеними заочним рішенням Літинського районного суду Вінницької області, від 06.07.2015 року, яке набрало законної сили, що є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову та визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Окрім того, у відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 992,40 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved