Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Платинум банк» про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити дії. Свої вимог обґрунтовує тим, що звернувшись до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про надання звіту щодо кредитної історії. За результатами такого звернення отримав інформацію про наявність нібито у мене поточної простроченої заборгованості за договором №030000105974, при цьому, там зазначено, що ТОВ «Вердикт капітал» надав кредит за договором №030000105974 у розмірі 0,00 грн, однак при цьому поточна заборгованість становить 93756,04 грн, а прострочена 79 366,22 грн на строк до 31.05.2012 року. Враховуючи вище викладене така інформація є недостовірною та порушє права та законі інтереси, при цьому звернувшись до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» у серпні 2021 року з листом від 20.08.2021 року просив надати інформацію що міститься в історії по кредитному договору №030000105974. На що отримав відповідь, що ТОВ «Вердитк капітал» підтвердив інформацію,що позивач є клієнтом їх інформації, а також те, що позивач надав згоду на передання даних до бюро. Договір був переуступлений від ПАТ «Платинум банк» декілька раз. Кінцевим кредитором є ТОВ «Вердикт капітал». З вказаними відомостями позивач не згодний, оскільки зазначає, що не отримував кредит за договором №030000105974 від 22.08.2006 року, а також не міг отримати в такому банку, оскільки ПАТ «Платинум банк» створений лише 11.03.2009 року внаслідок перетворення ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк`та не надавав банкам письмової згоди на збір, зберігання, використання та поширення інформації по договору №030000105974 від 22.08.2006 року. На підставі викладеного просить суд визнати неправомірними дії ТОВ «Вердикт капітал» щодо передання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей для внесення інформації (запису) за договором №030000105974 від 22.08.2006 року в кредитній історій [PERSON] про наявність заборгованості за договором №030000105974 від 22.08.2006 р та зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити з кредитної історії [PERSON] інформацію за договором №030000105974 від 22.08.2006 року, наданою ТОВ «Вердикт капітал». Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність. Відповідач ТОВ «Українське бюро кредитних історій» подав письмові пояснення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» надав письмовий відзив. Представник третьої особи - ПАТ «Платинум банк» в судове засідання не з`явився, письмові пояснення не подав. Ухвалою суду від 05.11.2021 р. у справі відкрито провадження у порядку позовного (загального) провадження. Ухвалою суду 05.10.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що ТОВ «Вердикт капітал» передав інформацію по кредиту позивача за довогором №030000105974 від 22.08.2006 року до ТОВ «Українське бюро кредитних історій». Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, укладений між ТОВ "Вердикт капітал" та позивачем кредитний договір за своєю природою є публічним договором та договором приєднання відповідно до положень ст. 633, 634 ЦК України. Дані доводи відповідача позивачем в належний спосіб не спростовані. Окрім того позивачем не надано до суду даних, що дані договори нею оскаржено, та що його у встановленому законом порядку визнано недійсним. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заперечення позивача щодо укладання з ТОВ "Вердикт капітал" кредитних договорів є безпідставними. Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача виключити з кредитної історії позивача всієї інформації про наявність за ним заборгованості перед ТОВ «Вердикт капітал`за кредитним договорам 030000105974 від 22.08.2006 р позивач посилається на те, що не надавав згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації за цим договором, а також не укладав його. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону Бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього. Таким чином, встановлені судом обставини спростовують доводи позивача про те, що згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача про нього інформації він не надавав. Відповідно до ст.. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Проте, як убачається із матеріалів справи, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про відсутності заборгованості за договором кредиту. Судом встановлено , що 17.08.2006 між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» укладено Договір №VG105974 про відкриття банківського карткового рахунку на обслуговування кредитної картки фізичної особи (рахунок № [NUMBER] ). 08.04.2021 між ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» (яке попередньо набуло право грошової вимоги до позивача за Договором № VG105974 (рахунок № [NUMBER] ) та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №ВФ/01 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за Договором № VG105974 про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування кредитної карки фізичної особи (рахунок № [NUMBER] ). Відносини у сфері формування та обігу кредитних історій регулюються Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» від 23 червня 2005 року №2704-IV. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» Бюро вилучає з кредитної історії: інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, договору або визнання їх недійсними; всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього; інформацію, яка передбачена пунктами 2-4 частини першої статті 7, у разі закінчення терміну зберігання інформації в кредитній історії. Бюро має право за участю Користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим Користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та Договором. Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину. Судом встановлено, що відповідно до ст.. 1 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» метою цього закону є врегулювання суспільних відносин, що виникають у сфері збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації про виконання особами грошових зобов`язань, функціонування інституцій, пов`язаних з обміном інформацією про грошові зобов`язання та забезпечення прав та інтересів суб`єктів кредитної історії. Таким чином, на думку суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» є лише особою, яка збирає, зберігає та використовує інформацію , яка надається банками. ТОВ «Вердикт капітал» надав інформацію про те, що позивач має не погашен заборгованість Позивачем зазначена обставина не спростована. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про вилучення інформації, оскільки Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного договору і тільки зі спливом цього строку вилучає вказану інформацію. Позивач не надав суду достовірних та належних доказів на підтвердження цієї обставини, а саме відсутності зобов`язань перед ТОВ «Вердикт капіал». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки судом будь-яких порушень прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено, позовні вимоги позивачем не доведені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed