Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

10\~червня 2022\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою.\~В обґрунтування\~заяви зазначила,\~що її\~батько,\~ [PERSON] ,\~ помер\~ [INFO] . У його власності перебували земельні ділянки з кадастровим номером 5323281000:00:007:0053 площею 3,6918 га та кадастровим номером 5323281000:00:005:0120 площею 1,3188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування : Полтавська область, Миргородський район Великосорочинська сільська рада. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивачка. Позивачка вказує, що при підготовці та оформленні документів для прийняття спадщини не змогла надати оригінали державних актів на земельні ділянки, а отримала лише їх копії від Головного управління держгеокадастру у Полтавській області, тому вона не може надати правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки, що перешкоджає реалізації її спадкових прав. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.18). У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання позивач, [PERSON] не з`явилась. До суду вона подала клопотання про проведення засідання без її особистої участі. Позовні вимоги підтримуються у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема право на земельні ділянки розташовані на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, з кадастровим номером 5323281000:00:007:0053 площею 3,6918 га та кадастровим номером 5323281000:00:005:0120 площею 1,3188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали йому на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 417328 та ЯЛ № 070503 відповідно (а.с.9-10). Позивачка, [PERSON] , являється рідною донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 06). Вона прийняла спадщину після смерті батька. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Вирішуючи по суті позовну вимогу про визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За встановлених обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності, ґрунтується на законі, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved