Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання договорів, стягнення вартості ненаданих послуг за договором на туристичне обслуговування, пені та моральної шкоди, в якому просила: - розірвати Договір № 116 на туристичне обслуговування від 21.01.2020 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] ; - розірвати Договір № 96 на туристичне обслуговування від 01.09.2021 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] ; - стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] вартість ненаданих туристичних послуг в розмірі 23 885,00 грн., пеню в розмірі 85 269,45 грн. та моральну шкоду в розмірі 8 000,00 грн. - вирішити питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що між ФОП [PERSON] (далі - турагент), яка діє від імені та за дорученням ТОВ «Аккорд-тур» (далі - туроператор) відповідно до агентської угоди № 18886186 від 22.03.2018 року та громадянкою [PERSON] був укладений договір № 116 на туристичне обслуговування від 21.01.2020 року. Вказаний Договір № 116 від 21.01.2020 року має Додаток № 1, за яким туристична поїздка (туристичний продукт) мала відбутися до країни Німеччина з назвою « [INFO] »: Берлін, Дрезден, Мюнхен + Прага на чотирьох туристів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) та планувалася з 03.06.2020 року по 07.06.2020 року з оплатою в розмірі: 460 Євро + 117,00 грн.; 368 Євро + 117,00 грн., що всього в еквіваленті становить 22 920,00 грн. ТОВ «АККОРД-ТУР» надало турагенту ФОП [PERSON] підтвердження замовленого туристичного продукту для туристів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] : підтвердження замовлення № 36688366166, № 86866163118 за туристичним продуктом «Одного разу в Німеччині» з датою відправлення 03.06.2020 року, прибуття 07.06.2020 року. На виконання взятих на себе зобов`язань за даним договором [PERSON] від імені всіх туристів оплатила вартість туристичних послуг в розмірі 22 920,00 грн. на картковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] . За вказаним договором туристична подорож до Німеччини була відмінена турагентом/туроператором у зв`язку з введенням карантинних обмежень, про що туристам повідомив турагент в телефонному режимі. В подальшому, не виконавши своїх зобов`язань за вказаним договором, замість укладення Додаткової угоди, турагент ФОП [PERSON] 01.09.2021 року укладає з [PERSON] ще один договір № 96 на туристичне обслуговування з ідентичними з попереднім Договором умовами, але з іншим Додатком № 1, хоча за вказаний в ньому туристичний продукт «Загадковий Стамбул» туристи кошти не сплачували. Додатком № 1 до договору № 96 від 01.09.2021 року визначено, що туристична подорож мала вже відбутися до Стамбулу з назвою «Загадковий Стамбул» та планувалася з 12.09.2021 року по 17.09.2021 року з оплатою в розмірі: 460 Євро + 217,00 грн.; 368 Євро + 217,00 грн. (Замовлення № 36688366166, № 86866163118). Наразі жодна туристична подорож так і не відбулася, тому Договір № 116 на туристичне обслуговування від 21.01.2020 року до цього часу залишається невиконаним та не втратив свою дію. З огляду на це, позивачем разом з іншими туристами на адресу турагента ФОП [PERSON] та туроператора ТОВ «Аккорд-Тур» було направлено претензію від 14.09.2021 року, в якій останні прохають повернути вартість сплаченої путівки у зв`язку з невиконанням Договору на туристичне обслуговування. Така обставина стане форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через неї. Щоб засвідчити форс-мажорні обставини потрібно звернутися до Торгово-промислової палати. Однак, ні ФОП [PERSON] , ні ТОВ «Аккорд-Тур» не надавали сертифікату Торгово-промислової палати по укладеним між сторонами договорам, який би підтверджував факт форс-мажорних обставин та довели причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати та обставинами, на які сторона посилається як на підставу неможливості виконання зобов`язання. Тому вважає, що в даному випадку має місце зміна істотних умов договору та обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору, що виразилися спочатку у зміні строків та різновиду запропонованої туристичної подорожі, яка потім взагалі була відмінена турагентом/туроператором з невідомих причин. На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з даним позовом. 17.01.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито загальне позовне провадження у справі за даним позовом. У відзиві на позовну заяву відповідач ФОП [PERSON] заперечує у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно Закону України «Про туризм» ФОП [PERSON] виступає як туристичний агент, а ТОВ «АККОРД-ТУР» як туроператор. Відповідно до вказаного Закону туроператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; турагенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. ФОП [PERSON] як турагент уклала рекомендований туроператором договір на туристичне обслуговування № 116 від 21.01.2020 р. з [PERSON] . Після чого було здійснено он-лайн бронювання згідно замовлених послуг, було отримано підтвердження від туроператора по туру № 3688366166 та № 86866163118, рахунки від ТОВ «АККОРД-ТУР» були сплачені в повному обсязі в строки, вказані туроператором, були видані посадкові талони туристам. Турагент/туроператор не відміняв жодних турів протягом 2020 року. Вказані тури не могли відбутися у зв`язку з введенням карантину та закриттям внутрішніх і міжнародних кордонів (а.с.128-129). Третя особа надала письмові пояснення, в яких ТОВ «АККОРД-ТУР» заперечує позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Вказали, що ТОВ «АККОРД-ТУР» є туристичним оператором відповідно до ліцензії на туроператорську діяльність серія АГ № 580907 від 16.03.2012 р. та надає туристичні послуги шляхом реалізації туристичних продуктів туристичним агентам на підставі укладених агентських договорів, які у свою чергу надалі реалізовують вказані туристичні продукти туристам на підставі укладених договорів про надання туристичних послуг. У даному випадку туроператором було укладено агентський договір № 18886186 від 22.03.2018 року з туристичним агентом ФОП [PERSON] . Турагент/туроператор не відміняв жодних турів протягом 2020 року. Вказані тури не могли відбутися у зв`язку з введенням карантину та закриттям внутрішніх і міжнародних кордонів. Зокрема, 11.03.2020 року з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, на території України було запроваджено карантин, який діє і на теперішній час. Згідно ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» окремо до форс-мажорних обставин віднесено карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України. 13.03.2020 року туроператор ТОВ «АККОРД-ТУР» повідомив турагентів і туристів про наявність цих обставин шляхом розміщення відповідної інформації на вебсайті. Тобто туристична подорож позивача не могла відбутися у 2020 році саме з об`єктивних причин, які не залежали від волі турагента/туроператора у зв`язку з введенням карантину та закриттям внутрішніх і міжнародних кордонів. Жодних протиправних дій з боку турагента/туроператора не було. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе відповідальність перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити (а.с. 72-73). У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зазначила, що відповідач у відзиві на позовну заяву про туристичну подорож під назвою « [INFO] » не згадує взагалі. У листах-відповідях та поданих письмових пояснення, ТОВ АККОРД-ТУР» повідомляє, що «… туроператор безпосередньо зі споживачами (туристами) не працює, а реалізує свій туристичний продукт через туристичні агентства на підставі укладених агентських договорів, які в свою чергу надалі реалізовують вказані туристичні продукти туристам на підставі договорів про надання туристичних послуг… туроператор ТОВ АККОРД-ТУР» не укладав з позивачем договір на туристичне обслуговування та не отримував безпосередньо від позивача грошові кошти в якості туристичних послуг…». Вказує, що відповідач лише цитує ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в України», ігнорує ч. 1 цієї статті, з якої чітко вбачається, що просто існування вказаних обставин не є форс-мажором. Така обставина стане форс-мажорною, коли особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через неї. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 131-136). У запереченнях на пояснення третьої особи представник позивач зазначила, що ні ФОП [PERSON] , ні ТОВ «АККОРД-ТУР» не надали позивачу сертифікат Торгово-промислової палати з приводу укладених між сторонами договорам, який би підтверджував факт форс-мажорних обставин. Водночас причини перенесення туристичної подорожі під назвою « [INFO] », яка планувалась з 12.09.2021 по 17.09.2021, не було вказано у відзиві на позов (а.с. 87-89). Ухвалою суду від 06.09.2022 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вказала, що звернулася до відповідача та уклала договір на поїздку у червні 2020 року до Німеччини, сплатила всі кошти та отримала посадкові талони. Коли була відмінена подорож через карантинні обмеження до Німеччині, вона погодилася на подорож «Загадковий Стамбул», доплативши кошти. Але з невідомих причин за 3 дні до подорожі їй було повідомлено, що ця подорож не відбудеться. Після чого вона написала претензію про повернення коштів за ненадані послуги. Представник позивача у судовому засіданні наголошувала, що форс-мажорні обставини не підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати, тому вважає недоведеним відповідачем вказані обставини. Крім того, турагентом не було виконано укладені між нею та позивачем договори, які підлягають розірванню у судовому порядку у зв`язку із змінами істотних умов договору в частині перенесення їх строків. Наголошувала, що договорами між турагентом та туристом передбачено відповідальність за невиконання вказаного договору. Відповідач у судовому засідання пояснила, що вона є посередником у наданні туристичного продукту, а тому не може нести майнову відповідальність за невиконання договору, оскільки нею виконані умови агентського договору з туропреатором. Вказувала, що дійсно між нею та [PERSON] було укладено два договори на туристичне обслуговування у 2020 та 2021 році. Додатково пояснила, що договір від 21.01.2020 року не було виконано внаслідок карантину та туроператор не відмовлявся від його надання. З клієнтами обговорювалися умови надання туристичних послуг. Позивач погодилася на отримання іншого туристичного продукту замість того, який передбачався договором від 2020 року. Оскільки кошти були сплачені туристом, тому було укладено новий договір на туристичне обслуговування у 2021 року. Вказана подорож була відкладена туроператором, про що нею було повідомлено туриста. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував щодо вказаних позовних вимог в повному обсязі. Вказував, що туроператор не відміняв жодних турів протягом 2020 року. Вказані тури не могли відбутися у зв`язку з введенням карантину та закриттям внутрішніх і міжнародних кордонів, а також є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, не могли передбачити вказані обставини. У березні 2020 року в Україні було запроваджено карантин та 13.03.2020 року туроператор ТОВ «АККОРД-ТУР» повідомив турагентів і туристів про наявність цих обставин шляхом розміщення відповідної інформації на вебсайті. Тому туристична подорож позивача не могла відбутися у 2020 році саме з об`єктивних причин, які не залежали від волі турагента/туроператора у зв`язку з введенням карантину та закриттям внутрішніх і міжнародних кордонів. Стосовно другого договору вважає, що позивач застосував неналежний спосіб захисту свого права. Вказував, що істотних підстав для розірвання договору немає. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.01.2020 року між ФОП [PERSON] , яка діє від імені та за дорученням ТОВ «АККОРД-ТУР» відповідно до агентської угоди № 18886186 від 22.03.2018 року та [PERSON] укладений договір № 116 на туристичне обслуговування. Відповідно до Додатку № 1 до договору№ 116 від 21.01.2020 року туристична поїздка (туристичний продукт) мала відбутися до країни Німеччина з назвою « [INFO] »: Берлін, Дрезден, Мюнхен + Прага на чотирьох туристів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) та планувалася з 03.06.2020 року по 07.06.2020 року з оплатою, що становить 22 920,00 грн (а.с. 24-27). ТОВ «АККОРД-ТУР» надало турагенту ФОП [PERSON] підтвердження замовленого туристичного продукту для туристів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] : підтвердження замовлення № 36688366166, № 86866163118 за туристичним продуктом «Одного разу в Німеччині» з датою відправлення 03.06.2020 року - прибуття 07.06.2020 року (а.с. 29-30). На виконання взятих на себе зобов`язань за даним договором [PERSON] від імені всіх туристів оплатила вартість туристичних послуг в розмірі 22 920,00 грн. на картковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] (а.с. 28). 01.09.2021 року між турагентом ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 96 на туристичне обслуговування. Додатком № 1 до вказаного договору передбачено туристичний продукт «Загадковий Стамбул» та подорож планувалася з 12.09.2021 року по 17.09.2021 року з оплатою в розмірі 23885 грн. (Замовлення № 36688366166, № 86866163118) (а.с. 31-34), та позивачем було доплачено суму в розмірі 965,00 грн. (а.с. 35). ТОВ «АККОРД-ТУР» надало турагенту ФОП [PERSON] підтвердження замовленого туристичного продукту для туристів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за туристичним продуктом «Загадковий Стамбул» з датою відправлення 12.09.2021 року - прибуття 17.09.2021 року (а.с. 36-37). 14.09.2021 року позивач та повторно 15.11.2021 року звернулася разом з іншими туристами до ТОВ «АККОРД-ТУР» та ФОП [PERSON] з претензією , в якій просила розірвати договір та повернути кошти у сумі 23885 грн. (22 920,00 грн. + 965,00 грн.) Туроператор ТОВ «АККОРД-ТУР» листом за вих. № 27/10-3 від 27.10.2021 року та за вих. 29/12-1 від 29.12.2021 на ці претензії надав відповіді аналогічні за змістом, в якій вказав, що розірвання договору здійснюється безпосередньо із агентством, з яким він укладений (а.с. 40, 44). ФОП [PERSON] не було надано відповіді. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Суд, проаналізувавши надані докази, а також пояснення позивача та відповідача, встановив, що договір № 116 від 21.01.2020 року не було виконано у строки, передбачені договором. Позивач підтвердила у судовому засіданні, що вона погодилася замість отримання туристичного продукту, передбаченого договором № 116 від 21.01.2020 року внаслідок карантинних обмежень, отримати інших туристичних продукт, передбачений договором № 96 від 01.09.2021 року, здійснивши доплату. Вказані обставини не оспорюються позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] . У судовому засіданні відповідач підтвердила, що вона не укладала ніяких додаткових угод чи доповнень, крім Додатку № 1 до Договору № 116 на туристичне обслуговування від 21.01.2020 року, а коли [PERSON] погодилася на іншу подорож замість поїздки до Німеччини, то уклала новий договір № 96 від 01.09.2021 року. Суд приходить до висновку, що сторони припинили зобов`язання за договором № 116 від 21.01.2020 року за домовленістю сторін та уклали новий договір на туристичне обслуговування № 96 від 01.09.2021 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Сторонами також не оспорюється той факт, що туристична подорож під назвою « [INFO] » не відбулася, та дати були відкладені на невизначений строк. Внаслідок вказаних обставин, позовні вимоги в частині розірвання договору № 116 від 21.01.2020 року не підлягають задоволенню, оскільки вказаний договір був припинений за усною домовленістю сторін. Відповідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом, а якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 901 КПК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Згідно з приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Згідно з ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Як вбачається, ні відповідачем, ні третьою особою не надано доказів, з яких підстав не відбулася поїздка під назвою « [INFO] », відповідачем не надано доказів поважності причин перенесення подорожі, яка повинна була відбутися з 12.09.2021 року по 17.09.2021 року, а також повідомлення вказаних причин позивачу. Отже, враховуючи встановлені судом обставини щодо порушення та невиконання умов Договору та норми наведених вище законів, вимоги позивача про розірвання Договору на туристичне обслуговування від 01.09.2021 року №96 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Агентський договір належить до посередницьких договорів на надання послуг. Суть агентського договору полягає в тому, що діяльність, яку здійснює агент за дорученням і в інтересах принципала, породжує майнові наслідки для принципала, а не для агента, а тому, враховуючи, що фізична особа-підприємець [PERSON] є агентом за агентським договором з Товариством з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» та укладала договір на туристичне обслуговування в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР», у зв`язку з чим саме туроператор має зобов`язання за договором про туристичне обслуговування, а не фізична особа-підприємець [PERSON] . У зв`язку з цим, турагент ФОП [PERSON] не є належним відповідачем щодо позовних вимог стосовно стягнення вартості ненаданих послуг за договором на туристичне обслуговування, пені та моральної шкоди, тому вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial