Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

У серпні 2022 року ООП Татарбунарської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Матір дитини [PERSON] померла [INFO] . На теперішній час хлопчик зареєстрований та проживає з рідним дядьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зі слів дитини, відповідач не проживає з ними понад 12 років. Батьки були розлучені, матір не отримувала від батька аліментів. На даний час рідний дядько виховує його та матеріально забезпечує. Батько не цікавиться його здоров`ям та життям, матеріально не утримує, після смерті матері не намагався його знайти. За два роки навчання в Одеській ЗОШ №28 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради відповідач жодного разу до школи не приходив, на батьківських зборах не був присутній, навчанням сина не цікавився. Дитина просить позбавити відповідача батьківських прав у зв`язку з ухиленням останнього від виконання батьківських обов`язків. Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради 27 лютого 2022 року прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, позивач просить позбавити його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або державного закладу, де буде утримуватися дитина, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи заперечень не мала (вх. № 5886/22-вх 05.12.2022). Третя особа [PERSON] також подав суду заяву про слухання справи в його відсутність, просив про задоволення позовних вимог (вх. № 5901/22-вх 05.12.2022). Відповідач про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку повернуто з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між сторонами мають місце правовідносини щодо захисту інтересів неповнолітньої дитини, що регулюються Сімейним кодексом України. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 04 жовтня 2007 року за актовим записом № 146, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 5), а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини № 00035639180 від 24 травня 2022 року (а.с. 10-11). Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 16). [INFO] в м. Одеса померла [PERSON] (матір дитини), на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 9663 від 26 липня 2021 року (а.с. 13). Дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка, видана адміністратором Татарбунарської міської ради 27 вересня 2021 року № 06-18/613 (а.с. 15). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Шалар Л.Д. від 20 травня 2022 року № 18 (а.с. 20), [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Татарбунарської міської ради. З 20 травня 2022 року дитину тимчасово влаштовано у сім`ю рідного дядька та визначено тимчасове місце проживання за адресою: [ADDRESS] . На [PERSON] покладено персональну відповідальність за здоров`я та життя дитини (а.с. 20). Згідно з заявою від 20 травня 2022 року на ім`я начальника служби у справах дітей Татарбунарської міської ради [PERSON] , [PERSON] не заперечив проти влаштування його у родину дядька [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 20 травня 2022 року, проведеного начальником служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Шалар Л.Д., головним спеціалістом служби у справах дітей [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] на підставі заяви [PERSON] , санітарно-гігієнічний стан помешкання відповідає вимогам, кімнати мебльовані, є необхідна побутова техніка, запас продуктів харчування, комунікації в наявності газ скроплений, електропостачання, опалення парове. Для дитини створені належні умови проживання. Хлопчик забезпечений одягом та взуттям, речами особистої гігієни та повноцінним харчуванням. За вказаною адресою зареєстровані та проживають дядько хлопчика [PERSON] з сім`єю. Стосунки у сім`ї погоджені, панує взаєморозуміння, права дитини не порушуються, у дядька йому добре (а.с.17). З протоколу бесіди з дитиною [PERSON] 20 травня 2022 року (а.с.18), начальником служби у справах дітей Татарбунарської міської ради Шалар Л.Д. встановлено, що хлопчик проживав з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Батько [PERSON] з ними не проживав 12 років. Батьки були розлучені, аліменти від батька не отримували. Після смерті матері проживає разом з рідним дядьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько не цікавиться його життям, не забезпечує матеріально. Після смерті матері не намагався його знайти. Матеріально його утримує дядько [PERSON] . На даний час навчається в КЗ "Одеська ЗОШ № 28" Одеської міської ради на дистанційному навчанні. У сім`ї дядька піклуються про нього і він хоче надалі залишиться в його родині. Як вбачається з характеристики на учня 9-А класу Одеської ЗОШ І-ІІІ ст. №28, виданої за підписом директора [PERSON] та класного керівника [PERSON] (а.с. 21), [PERSON] , 2007 року народження, навчається у школі з 1 вересня 2021 року. Має середні здібності до засвоєння навчального матеріалу, має нестійку пам`ять, образне мислення та розвинену мову. Домашнє завдання намагається виконувати, проте на уроках не дуже активний. Не має стійких інтересів, спілкується з підлітками, полюбляє спорт. В міру можливостей є старанним, чесним, спостережливим, доброзичливим, комунікабельним, у класі почувається комфортно, вільно, дуже дружелюбний та завжди готовий допомогти іншим. Швидко знайшов спільну мову з однокласниками. Має спокійний характер. Вихованням хлопчика займається дядько [PERSON] , який приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться навчанням, постійно підтримує зв`язок з класним керівником, завжди відвідує батьківські збори. 26 травня 2022 року від дитини [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей Татарбунарської міської ради [PERSON] надійшла заява, в якій останній просив позбавити його батька [PERSON] батьківських прав стосовно нього за невиконанням ним батьківських обов`язків (а.с. 22). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою (а.с.29). Згідно з довідкою директора Одеської ЗОШ І-ІІІ ст. №28 Н. Колчіної від 26 травня 2022 року № 01-30/325 (а.с. 14), за два роки навчання [PERSON] , 2007 року народження, у школі батько дитини [PERSON] жодного разу до школи не приходив, на батьківських зборах був відсутній, навчанням сина не цікавився. За повідомленням КУ "Центр надання соціальних послуг" Татарбунарської міської ради від 05 вересня 2022 року №455, сім`я [PERSON] на обліку та під соціальним супроводом не перебувала, оскільки про надання соціальних послуг звернень не було (а.с. 37). 27 липня 2022 року Татарбунарською міською радою прийнято рішення №130 (а.с. 6) та затверджено висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношенню до сина відповідача. Він самоусунувся від виховання та утримання дитини, тривалий час не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Крім того, відповідач протягом тривалого часу не допомагав сину матеріально, не вжив заходів для забезпечення догляду за ним після смерті матері, що викликало необхідність влаштування його у родину дядька, який і здійснював за хлопчиком належний догляд. З письмових пояснень дитини [PERSON] від 05 грудня 2022 року на ім"я суду вбачається, що після смерті матері останній проживав разом з дядьком [PERSON] , а з 24 лютого 2022 року з дядьком [PERSON] , які займаються його вихованням, купують речі, ліки, продукти харчування, тощо, а також підтримують у навчанні. Батько з матір`ю розлучилися 12 років тому. Останній ним не цікавився, не виходив на зв`язок, не купував їжу, речі, ліки. Матеріальним утриманням займалася матір. Вона дуже хворіла, тяжко працювала, їй допомагали дядьки [PERSON] та [PERSON] . Батько та бабуся проживають у Чехії, матеріально йому не допомагають. Батько знав, що матір померла, але не намагався його знайти. Просив позбавити батька щодо нього батьківських прав (вх. № ЕП-1924/22-вх 05.12.2022). Така поведінка батька є винною по відношенню до дитини. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх батьківських обов"язків по відношенню до дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає його поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Оскільки неповнолітня дитина відповідача не отримує від нього грошової та іншої допомоги, аліменти підлягають примусовому стягненню. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст.182СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved