Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

30 вересня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документ, заінтересована особа: Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація). Вимоги заяви мотивовані тим, що 14 жовтня 1996 року [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») набула права власності на квартиру [ADDRESS] . У свідоцтві про право власності на квартиру прізвище заявниці було записано як « [PERSON] », що не збігається із прізвищем, яке зазначено у свідоцтві про шлюб від 08 жовтня 2002 року, де зазначено « [PERSON] ». Помилка в написанні прізвища у свідоцтві про право власності на квартиру перешкоджає заявниці розпоряджатися власністю на свій розсуд, а тому вона просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на вищезгадану квартиру. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/11602/22 між суддями від 30 вересня 2022 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 04 жовтня 2022 року. Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 14 листопада 2022 року. У судовому засіданні 14 листопада 2022 року заявниця підтримала вимоги, викладені в заяві в повному обсязі, просила суд задовольнити заяву, надала суду копії документів, що підтверджують факт того, що її дошлюбне прізвище пишеться і читається як « [PERSON] ». Представник заінтересованої особи у судові засідання не з`явиляся, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомлення, наявним в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи суду не подавав. Судове засідання було відкладено на 18 листопада 2022 року. У судове засідання 18 листопада заявниця та представник заінтересованої особи не з`явились, враховуючи надані пояснення заявницею у судовому засіданні 14 листопада, а також відсутність будь-яких заяв від заінтересованої особи, суд ухвалив розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явились. Заслухавши доводи заявниці, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 06 червня 1970 року пунктом реєстрації актів цивільного стану при управління коменданта гарнізону радянських військ здійснено актовий запис № 1093 про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Потсдам, (рос.) ГДР (Німеччина). Відповідно до атестату про середню освіту № [NUMBER] , що виданий 25 червня 1987 року у м. Києві, він виданий [PERSON] , яка народилась у [INFO] в м. Потсдам, НДР. 28 лютого 1990 року, [PERSON] видано диплом серії [NUMBER] , де зазначено, що вона закінчила повний курс Київського медичного училища №3 по спеціальності «акушерка». 24 квітня 1989 року на заявницю була заповнена трудова книжка серії [NUMBER] на заявницю, де анкетні дані були заповнені російською мовою, а саме: « [PERSON] , дата рождения - [INFO] » (а.с. 12-19). Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 15 жовтня 1996 року, яке видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 446, серія [NUMBER], 08 жовтня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Прізвище чоловіка після одруження - « [PERSON] », прізвище дружини після одруження - « [PERSON] ». Окрім того, трудова книжка заявниці яка заповнена російською мовою, в графі «фамилия» містить перечеркнуте прізвище « [PERSON] » та над ним написано прізвище « [PERSON] », а також трудова книжка містить помітку « Фамилия изменена на [PERSON] на основании свидетельства о браке [NUMBER] от 8 октября 2002 г.». З наведеного вбачається, що в свідоцтві про право власності квартиру серії [NUMBER] від 15 жовтня 1996 року, було помилково зазначено прізвище власниці « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Як вбачається з листа КП «Житло-сервіс» від 28 вересня 2022 року Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не має правових підстав для внесення змін до свідоцтва про право власності, враховуючи норми ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та іх обтяжень та інших законодавчих актів. Заявниці було запропоновано вирішити вказане питання шляхом звернення із відповідною заявою до суду. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пленум Верховного Суду України у пункті 12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності заявниці свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 15 жовтня 1996 року. В даному випадку рішення суду не замінює собою документ, а лише підтверджує належність такого документу фізичній особі, що у подальшому надасть заявнику можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать йому відповідно до положень статті 46 Конституції України. На підставі викладеного,

Outcome: approved