Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

у липні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить негайно відібрати малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у [PERSON] , передати їй дитину, допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини та стягнути судові витрати. Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.06.2019 року було розірвано, мають спільну дитину з [PERSON] . Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2021 скасовано, визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідач рішення суду добровільно виконувати відмовляється. Відповідачем 22.08.2022 надіслано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує в повному обсязі, посилається на те, що розгляд справи є передчасним, оскільки подав касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від 21.06.2022 року, тобто остаточне рішення у справі про визначення місця проживання дитини не прийнято. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити, оскільки рішення суду за її позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини набрало законної сили, але добровільно не виконується. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на небажання дитини проживати разом з матір`ю та зазначив, що підтримує відзив в повному обсязі. Представник третьої особи Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2015 року, 03.06.2019 року шлюб було розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21.06.2022 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.11.2021 скасовано, визначено місце проживання дитини разом з [PERSON] . Рішення суду на даний час не виконано, дитина проживає разом з батьком. Відповідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами За змістом частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Указана норма права встановлює правові наслідки протиправної зміни місця проживання малолітньої дитини одним із батьків (з яким вона не проживає) або третьою особою. Положення цієї статті покликані захистити права того з батьків, з ким в силу закону чи на підставі рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання. Підставою для негайного відібрання дитини є випадки, при яких залишення дитини у батька є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, докази існування такої небезпеки мають бути однозначними та беззаперечними. Оскільки позивач жодних доказів на підтвердження загрози життю дитини з боку батька не надала, тому суд не вбачає підстав для негайного виконання рішення у частині відібрання дитини. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про відібрання дитини підлягають частковому задоволенню. Також з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial