Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та продовжувати до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 27 червня 2015 року. В шлюбі в них народилися діти [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2022 року шлюб між ними розірвано. На даний час вони разом не проживають, діти проживають з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дітям не надає, хоча має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем та отримує стабільний дохід, інших осіб на утриманні немає. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Відповідачем [PERSON] 04 жовтня 2022 року подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнав частково. Відповідач вказує, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак їх розмір вказаний позивачем в позовній заяві є завищеним та необгрунтованим. Він згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходів або в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину. Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року задоволено клопотання відповідача про участь в розгляді справи в режимі відео конференції з Глухівським міськрайонним судом Сумської області. 11 жовтня 2022 року позивач [PERSON] подала уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки в судове засідання не повідомив. Будь-яких\~\~інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. На підставі\~ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27 червня 2015 року, який рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2022 року розірвано. (а.с.15, 16) В шлюбі в них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони вказано батьками (а.с.9, 10). На даний час [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] взяті на облік внутрішньо переміщених осіб та проживають в [ADDRESS] , що підтверджується довідками від 15.04.2022 року. (а.с.7, 13, 14) [PERSON] проходить військову службу на посаді командира військової частини, що підтверджується довідкою №80/фес від 27.09.2022. (а.с.36) Як роз`яснено в п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. У\~ст. 150 СК України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. У відповідності до ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини. Згідно ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У відповідності до положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене вище, суд вбачає наявність законних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей\~в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд до досягнення дітьми повноліття. Стаття 191 СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання дітей поданий до суду 05 липня 2022 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial