Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, просить встановити факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] та внести зміни в актовий запис №4, складений 23 січня 1998 року Рачинською сільською радою Дубенського району Рівненської області. В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився [INFO] . Відомості про батька були внесені в актовий запис про його народження на підставі ст. 135 СК України. Біологічним батьком заявника є [PERSON] , який помер [INFO] під час проходження та виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних з Захистом Батьківщини, в ході відсічі збройної агресії РФ проти України в районі ведення бойових дій в населеному пункті Берестове, Донецької області. Батько заявника [PERSON] проживав із його матір`ю [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з початку 1997 року до 2006 року, виховував заявника. З самого народження і до дня смерті батько заявника завжди визнавав своє батьківство відносно нього. Всі родичі, знайомі, сусіди, знали, що заявник є сином [PERSON] . Після припинення подружніх відносин із матір`ю заявника, [PERSON] продовжував спілкуватися з батьком і підтримувати стосунки як батько та син, до дня його смерті. Встановлення даного факту необхідне [PERSON] з метою отримання права на спадщину як спадкоємця першої черги після смерті [PERSON] . Тому, змушений звернутися з даною заявою до суду. Ухвалою суду від 28 жовтня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Лопухович А.О. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. [PERSON] додатково пояснив, що його батьки розійшлися, коли він пішов в перший клас. До останнього дня вони з батьком спілкувалися. Йому відомо, що після розлучення, його батько знову одружився, його дружину звати [PERSON] , також у них є спільна дитина. Через деякий час вони також розлучидися. З ними бачився лише раз, на поминках його батька [PERSON] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ще не звертався, чи хтось звертався з такою заявою йому не відомо. Представник заявника - адвокат Лопухович А.О. суду пояснила, що матір померлого сприймає і заявника, і дочку [PERSON] однаково як онуків і саме рідні померлого [PERSON] ініціювали, щоб спадкування відбулося на обох дітей одинаково. Представник заінтересованої особи Дубенсього ВДРАЦС в судове засідання не з`явився. Згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю заявника [PERSON] . У 1997 році вони з [PERSON] зустрічалися і вона завагітніла. [INFO] у них народився син [PERSON] . Вони з [PERSON] не були в офіційному шлюбі, тому під час запису в свідоцтві про народження вона вказала батьком [PERSON] , не задумуючись в той час про наслідки. Її син підтримував відносини з батьком, спілкується з бабусею та тіткою. Підтвердила, що у [PERSON] пізніше була інша сім`я та є ще дочка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю померлого [PERSON] та бабусею заявника [PERSON] . Її син загинув на війні. Підтвердила, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] . Її внук народився [INFO] під час спільного проживання її сина [PERSON] та [PERSON] . З 1998 року син з невісткою та онуком [PERSON] проживали у неї, разом проживали приблизно років шість. [PERSON] сприймав заявника як сина. Хрестила внука рідна сестра померлого [PERSON] . Після того, як син розійшовся з [PERSON] , у нього була інша сім`я та є дочка, [PERSON] . Підтвердила, що Державним нотаріусом у м. Дубно було заведено спадкову справу за її заявою та заявою дочки померлого [PERSON] . Також свідок бажає, щоб заяву про прийняття спадщини подав і син померлого [PERSON] . Зазначила, що ні вона, ні бувша дружина та дочка померлого не заперечують, щодо прийняття спадщини сином померлого [PERSON] [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] є сином її рідного брата [PERSON] . До розлучення [PERSON] та [PERSON] вони проживали разом. Її брат завжди вважав [PERSON] своїм сином. Свідок також підтримує відносини з заявником, оскільки вона є його тіткою та хресною, з [PERSON] у них також хороші дружні відносини. Також підтвердила, що у її покійного брата була інша сім`я та є дочка [PERSON] , якій також відомо, що у неї є брат. На скільки їй відомо, спору між ним щодо прийняття спадщини не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник є її племінником та похресником, знає сім`ю заявника 22 роки. Підтвердила, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1997 року, розійшлися коли заявник був в другому класі. Також їй відомо, що у [PERSON] була інша сім`я та є дочка. Заслухавши заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу, відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1\~ст.135 Сімейного кодексу України, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1\~ст.135\~Сімейного кодексу\~України (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.12). Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №3270 та довідки про причину смерті, [PERSON] помер внаслідок вибухової травми внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (а.с.13,14). У свідоцтві про народження [PERSON] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , яка будучи допитаною в якості свідка підтвердила, що вона є бабусею заявника [PERSON] (а.с. 15). Також в судовому засіданні судом було оглянуто надані заявником копії фотокарток (а.с.16), які зі слів представника заявника підтверджують спільне проживання [PERSON] та [PERSON] , а також їхнього сина [PERSON] . Завник стверджує, що померлий [PERSON] являвся його батько. Відомості про батька були записані зі слів [PERSON] згідно з ч.1\~ст.135 СК України, оскільки вона та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі. Даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а саме підтверджується дослідженими матеріалами справи та показами свідків. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Згідно із\~ст. 130 Сімейного кодексу України\~(надалі\~СК України), у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1\~ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3\~ст.128 цього Кодексу. Відповідно до ч.3\~ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування\~ст.130 СК України\~та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог\~ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлення в судовому порядку факту батьківства необхідне заявнику для отримання права на спадщину як спадкоємця першої черги після смерті [PERSON] , отже такий факт породжує юридичні наслідки;\~чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту батьківства, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд\~\~дійшов висновку про обґрунтованість\~\~вимог заявника в заявлених ним межах та\~\~про існування правових підстав для\~\~їх задоволення. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернувся із заявою про встановлення факту, що для нього має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved