Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

29.12.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій позивач просить: стягнути в порядку регресу з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» суму франшизи у розмірі 1000 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2\~270 грн. ( а.с. 1-5). Подану позовну заяву обґрунтовано наступним. 19.09.2018 між ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» та [PERSON] було укладено договір № 0112-000947 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу, зазначеного в договорі добровільного страхування, тобто т/з «Hyundai» д/н [NUMBER] . Крім того позивач зазначає, що з вини відповідача [PERSON] 25.01.2019 в м. Бориспіль сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «Hyundai» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ 21124» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/948/19. Таким чином, маючи всі необхідні докази для визнання події страховою, після встановлення всіх обставин події, зокрема вини [PERSON] , 29.01.2019 до позивача з письмовою заявою про настання страховою випадку та заявою щодо виплати страхового відшкодування від 12.02.2019, звернулась постраждала особа - [PERSON] . Виконуючи, взяті обов`язки за Договором добровільного страхування, на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 12.03.2019 та сформованої страхової справи, 27.03.2019 року страховиком складено страховий акт № 9893 та здійснено виплату страхового відшкодування, відповідно до платіжного доручення № 31506 від 27.03.2019, в розмірі відновлювального ремонту на загальну суму 1022 грн.75 коп. Позивач також зазначає, що на момент ДТП, цивільна правова відповідальність водія т/з «ВАЗ 21 124» д/н [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченим відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АМ/3772717, а отже до позивача перейшло право вимоги з відшкодування, понесених витрат внаслідок настання страхового випадку до відповідача. За таких обставин, для повного відшкодування матеріальних витрат, здійснених за договором добровільного страхування, позивач набув право звернутись в порядку регресу до відповідача, як до особи, яка відповідальна за завдані збитки у страховому випадку та пошкодженні т/з «Hyundai» д/н [NUMBER] , з вимогою про компенсацію суми франшизи на підставі Полісу АМ/3772717. Ухвалою від 21.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження ( а. с. 36). У судове засідання представник позивача не з`явився, додаткових заяв та клопотань не направив. Відповідач у призначене судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі, а також відзив до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19.09.2018 між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність, пов`язану з експлуатацією автомобіля «Hyundai» д/н [NUMBER] , що підтверджується полісом № 0112-000947 (а. с. 10). Крім того встановлено, що 25.01.2019 о 19 год. 45 хв. в м. Борисполі Київської області на вул. Завокзальна, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21124» д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності маневру в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований позаду, водієм якого є [PERSON] ( а.с. 21-22). Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнала механічних пошкоджень, з матеріальними збитками. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 2.3б та п. 10.9 ПДР України, відповідальність за що передбачена за ст. 124 КУпАП ( а.с. 21-22). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2019, у справі № 359/948/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 21-22). 29.01.2019 до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» звернувся страхувальник [PERSON] з повідомленням про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування (а. с. 11-13). Згідно страхового акту № 9893 від 27.03.2019 та розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № 9893 від 22.03.2019 розмір відновлювального ремонту становить 1022,75 грн. ( а.с. 8-9). На підставі страхового акту № 9893 від 27.03.2019 позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 1022,75 грн. грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 31506 від 27.03.2019 (а.с. 7). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась із настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» № 1961-IV, встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону № 1961-IV, визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, що визначено ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 9\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Крім того відповідно до п. 36.6., ст. 36 Закону № 1961-IV, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи. якщо вона була передбачена договором страхування.». За таких обставин, для повного відшкодування матеріальних витрат, здійснених за Договором добровільного страхування, позивач набув право звернутись в порядку суброгації до відповідача із вимогою про компенсацію суми франшизи в розмірі 1000,00 грн.. Доказів добровільного відшкодування такої франшизи відповідачем надано не було. Враховуючи вище зазначене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 2 та ч. 1 ст. 141 вказаного Кодексу визначено, що судовий збір покладається пропорційно на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Згідно квитанції № 2359 від 16.12.2021 позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн., які на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». На підставі викладеного,

Outcome: approved