Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У заяві [PERSON] просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , по [ADDRESS] , починаючи з 1994 року і до моменту відкриття спадщини [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру за вищевказаною адресою, де остання була зареєстрована і постійно проживала. Вона (заявниця) доводилася [PERSON] подругою, її квартира знаходиться поруч та починаючи з 1993-1994 року фактично проживала з [PERSON] в її ж квартирі, оскільки остання хворіла та потребувала постійного догляду, а дітей, онуків та інших родичів не мала, тому, проживаючи разом, доглядала за нею. У цей період проживання вони вели спільне господарство, разом харчувались, мали спільний бюджет, вона займалась ремонтними роботами в квартирі [PERSON] , опікувалась її здоров`ям, возила в медичні заклади, купувала ліки, тобто починаючи з 1994 року по день смерті [PERSON] проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] разом із сином займались організацією її поховання та поминальних обрядів. Проте, як спадкоємець четвертої черги не може оформити спадкових прав після смерті [PERSON] , оскільки як повідомив нотаріус вона та спадкодавець на час відкриття спадщини були зареєстровані за різними адресами, через що захист її прав можливий в судовому порядку щляхом встановлення заявленого юридичного факту. В судовому засіданні заявник та її представник адвокат Климович Т.Д. заяву підтримали з наведених у ній підстав та просили її задовольнити. Від Любомльської міської ради в особі міського голови, як заінтересованої особи, в канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради та висловлено позицію про те, що міська рада у вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду. Аналізом доказів суд встановив наступні фактичні обставини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 червня 2001 року квартира [ADDRESS] . З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16 листопада 2022 року встановлено, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. На день смерті [PERSON] у цій квартирі була зареєстрована одна, що підтверджується довідкою відділу ЦНАП виконавчого комітету Любомльської міської ради від 02 листопада 2022 року № 1933. З довідки Любомльської міської ради від 10 серпня 2022 року № 27 вбачається, що разом з [PERSON] по [ADDRESS] понад двадцять років проживала і вела спільне господарство заявник [PERSON] . Із медичної документації (виписок із медичної карти стаціонарного та амбулаторного хворого, консультативного висновку офтальмолога, епікризу виписного, протоколу ехокардіографічного заключення) вбачається, що [PERSON] хворіла і у зв`язку із цим потребувала лікування. Зокрема, [PERSON] хворіла цукровим діабетом 2 типу, мала гіпертонічну хворобу ІІІ ступеня, хворобу очей, у зв`язку із чим у 2020 році була прооперована. Згідно із довідкою відділу ЦНАП виконавчого комітету Любомльської міської ради від 02 листопада 2022 року № 1934 усі витрати на поховання [PERSON] поніс [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] та заявнику [PERSON] доводиться сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що заявник [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали разом однією сім`є в квартирі останньої і вели спільне господарство. Зокрема, свідок [PERSON] , яка певний час працювала разом зі спадкодавцем [PERSON] та проживає у сусідньому будинку, показала, що заявник [PERSON] та [PERSON] проживали разом у квартирі останньої орієнтовно починаючи з 1996 - 1997 року і жили як сестри, вели одне господарство. Усі речі [PERSON] були в квартирі [PERSON] , вона допомагала проводити ремонт у цій квартирі, займалась лікуванням померлої. Свідок [PERSON] , яка проживала по сусідству із [PERSON] , показала, що остання та заявник проживали разом близько двадцяти років, разом обробляли огород, вели спільне господарство, [PERSON] займалась лікуванням [PERSON] . Заявник доглядала свого сина [PERSON] доки він не виріс. Нині понад п`ять років останній проживає разом з сім`єю в квартирі заявника, а заявник увесь цей час - в квартирі [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка п`ятнадцять років проживала по сусідству із [PERSON] , показала, що увесь цей період заявник проживала разом з [PERSON] , у неї ночувала, допомагала по господарству, оскільки остання хворіла, мала проблеми із зором, через що усю тяжку роботу робила заявник, якій також допомагав її син [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка проживає по сусідству із спадкодавцем, показала, що заявник [PERSON] та [PERSON] разом проживали понад двадцять років, підтримували один одного, разом харчувались, ніколи не сварились, [PERSON] робила ремонт в квартирі [PERSON] . Син заявниці більше трьох років разом з дружиною та дитиною проживають у квартирі [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка з 2005 року по 2019 рік проживала поверхом нижче від квартири [PERSON] , показала, що увесь цей період остання у своїй квартирі проживала із заявником [PERSON] . Коли з чоловіком робили ремонт, то з дозволу заявника проживали у її квартирі, яка знаходиться у сусідньому будинку, оскільки сама вона у цій квартирі не проживала. Нині понад п`ять років у цій квартирі проживає син [PERSON] разом із дружиною та дочкою. Свідок [PERSON] , яка разом працювала з [PERSON] , показала, що заявник разом з останньою жили разом як сестри. [PERSON] хворіла, тому заявник допомагала їй по господарству, возила на лікування в м.Ковель, м.Луцьк, м.Львів, а після її смерті - організувала поховання. За життя [PERSON] говорила, що перепише квартиру на заявника, однак не встигла. Свідок [PERSON] , яка є похресницею [PERSON] , показала, що заявник проживала з [PERSON] понад двадцять років до смерті останньої. Речі заявника були в квартирі [PERSON] , усе робили спільно, були скрізь разом, усі свята святкували разом. Пенсії [PERSON] не вистачало на лікування, тому пов`язані із цим витрати, у тому числі на операцію очей, несла заявник. Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт проживання однією сім`єю заявника із спадкодавцем [PERSON] , який у відповідності до ст.1264 ЦК України дає підстави віднести заявника до четвертої черги спадкування після смерті [PERSON] , об`єктивно і достатньо доведений дослідженими у справі письмовими доказами в сукупності із показаннями допитаних судом свідків. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю заявника із спадкодавцем [PERSON] необхідно заявнику для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті останньої, а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. Разом із цим, заявник у заяві просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю із [PERSON] з 1994 року, проте в судовому засіданні з достовірністю не встановлено факту їх спільного проживання із цього року, адже ряд свідків вказали на їх проживання однією сім`є орієнтовно понад двадцять років, а це орієнтовно 2002 рік. Натомість, враховуючи мету встановлення заявленого факту та вимоги ст.1264 ЦК України, вбачається достатнім встановлення заявнику факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті останньої і цей факт знайшов своє підтвердження дослідженими у справі належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. До того ж необхідність встановлення заявленого факту у більший проміжок часу із встановленням його початкового відліку у даному випадку з огляду на вимоги ст.1264 ЦК України жодного юридичного значення для заявника не матиме. У зв`язку із наведеним вимоги заяви по своїй суті є обґрунтованими, проте підлягають частковому задоволенню в частині заявленого часового проміжку спільного проживання заявника та спадкодавця [PERSON] однією сім`єю.

Outcome: partial