Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» в особі свого представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.12.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та відповідачем укладений договір про надання кредиту №1716816. Відповідно до п.1.1. Договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайт Кредитодавця. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Правил, сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного Договору, відповідно до п.п. 1.4. - 1.7., 1.9 Договору кредитодавець 10.12.2018 перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 6000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 04.01.2019 (включно). Пунктом 1.5 Договору визначено ставки нарахування процентів, відповідно до якого базова процентна ставка за один день користування кредитом -1,45%. Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме: надав кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами Договору, шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника, що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Вей Фор Пей». Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 22.12.2021 утворилась заборгованість у розмірі 13513,31 грн, яка складається із наступного: 6000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 2175,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн заборгованість з пені; 1182,60 грн - інфляційні витрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України; 533,59 грн 3% річних за сумою кредиту, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України, 193,43 грн 3% річних по процентам за користування кредитом, нараховані в порядку ст.. 625 ЦК України. Таким чином позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за кредитним договором №1716816 станом на 22.12.2021 у загальному розмірі 13513,31 грн та судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп. Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзиву на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання форми правочину, істотних умов договору та виконання зобов`язань за кредитним договором, а також Законом України «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що 10.12.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та відповідачем укладений договір про надання кредиту №1716816. Відповідно до п.1.1. Договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайт Кредитодавця. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Правил, сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного Договору, відповідно до п.п. 1.4. - 1.7., 1.9 Договору кредитодавець 10.12.2018 перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 6000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 04.01.2019 (включно). Пунктом 1.5 Договору визначено ставки нарахування процентів, відповідно до якого базова процентна ставка за один день користування кредитом -1,45%. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 вказаних Правил. Відповідно до п.п.5.1., 5.2. Правил, сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до п.п. 5.1., 5.2. Правил кредитний договір та паспорт споживчого кредиту підписано сторонами в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження укладання вказаного кредитного договору позивачем надано суду роздрукований текст такого договору, на якому міститься підпис відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору. У свою чергу відповідач не заперечував, тієї обставини, що вказаний договір був укладений за допомогою прийняття електронної пропозиції ТОВ «Алекскредит». Матеріалами справи також підтверджено, що для підтвердження укладення кредитного договору із відповідачем надано Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» паспорт споживчого кредиту. Також, договір містить положення про порядок розрахунку процентів, права та обов`язки сторін, порядок і строки повернення кредиту та сплати інших платежів, відповідальність сторін, заключні положення, основні терміни. Додатком № 1 до Договору є графік платежів. Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за останнім, станом на станом на 22.12.2021 утворилась заборгованість у розмірі 13513,31 грн, яка складається із наступного: 6000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 2175,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн заборгованість з пені; 1182,60 грн - інфляційні витрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України; 533,59 грн 3% річних за сумою кредиту, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України, 193,43 грн 3% річних по процентам за користування кредитом, нараховані в порядку ст.. 625 ЦК України. Стаття\~626 ЦК України\~визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закон України «Про електронну комерцію»). При цьому частина 5\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З наданого відповідачем алгоритму укладення договору про надання кредиту ТОВ «Алекскредит» вбачається, що загальний порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі з метою акцепту оферти та укладення договору дотримано у повному обсязі. У зв`язку із чим, суд приходить висновку, що кредитний договір було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей\~6\~та\~627 ЦК України, статей\~11\~та\~12 Закону України «Про електронну комерцію», а відтак означений договір породжує відповідні зобов`язання для його сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 615\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст.\~599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У даному випадку між відповідачем, як боржником, та позивачем, як кредитором, склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач - боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. А тому, враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, суд приходить до висновку, що заборгованість за тілом кредиту, яка утворилась станом на 30.06.2021 року у розмірі 9 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту; підлягає стягненню з Відповідача. Окрім цього, оскільки наданими стороною позивача доказами підтверджено у судовому засіданні факт укладення між сторонами договору позики, відповідно до якого відповідачем було взято на себе зобов`язання повернення отриманих у позику грошей у строк визначений договором зі сплатою узгоджених сторонами процентів за користування грошима, тому суд також на підставі норм ст. 1054 стягує із відповідача на користь кредитора заборгованість по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою за один день користування кредитом у розмірі 1,45 %. Таким чином, оскільки зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу\~України ( ч.1 ст. 526 ЦК) тому вимоги щодо стягнення відсотків нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України та застосування інфляційних нарахувань є обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми по справі доказами. З огляду на наведене, суд приходить висновку,що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 22.12.2021 у загальному розмірі 13513,31 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved