Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи [PERSON] , [PERSON] , Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання зняти особу з місця реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2021 він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На час укладання цього договору в цій квартирі не була зареєстрована жодна особа. Проте в серпні 2021 року він довідався, що в належній йому квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . В грудні 2021 року він відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» звернувся до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявами про зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] , проте отримав відмову, яка не була жодним чином обґрунтована. Треті особи ніколи не проживали в належній йому квартирі, більш того, [PERSON] має у власності інше житло. Просив суд зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію зняти з місця реєстрації [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] на підставі заяви власника житлового приміщення, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що не порушував прав позивача. На підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.12.2020 по справі №752/10404/20 [PERSON] та [PERSON] було зобов`язано зняти з реєстрації в спірній квартирі. Проте зазначене рішення було скасоване постановою Київського апеляційного суду від 01.04.2021 та, відповідно, скасовано зняття з реєстрації зазначених осіб. Позивач, представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Карапетян А.Р. підтримав заявлені вимоги та підтвердив доводи, викладені в позовній заяві. Представник третьої особи адвокат Лук`яненко Ж.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що право на повагу до приватного житла захищається законом. [PERSON] має право проживання в спірній квартирі на підставі договору оренди. Питання про те, хто може проживати в квартирі, може вирішувати тільки її власник. Зараз вирішується спір щодо права власності на спірну квартиру, спір щодо того, хто є законним, а не титульним власником цього житла. Позивач не має права визначати, хто може проживати в квартирі. Чому [PERSON] не може проживати в квартирі, яка належить їй на праві власності, пояснити не може. 18.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, залучено як третю особу Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. 21.09.2022 судом постановлено ухвалу про відмову зупинити провадження у справі. 16.11.2022 судом постановлено ухвалу про відмову зупинити провадження у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 10.05.2020 було проведено обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що умови в квартирі є непридатними для проживання (відсутні меблі, сантехніка, електро- та водопостачання тощо), в квартирі незавершений будівельний ремонт, про що ТОВ «Комфортна оселя» складено акт від 10.05.2020. 31.03.2021 [PERSON] уклав договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого став власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору від 31.03.2021 та витягом від 31.03.2021 №250703463. Станом на 31.03.2021 за адресою: [ADDRESS] , відсутні зареєстровані особи, що підтверджується копією витягу від 31.03.2021 №14578216. Станом на 02.08.2021 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані дві особи, що підтверджується копією витягу від 02.08.2021 №66731017. 14.12.2021 [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявами про зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Шляхом надсилання смс-повідомлення відповідач повідомив [PERSON] про відмову у знятті з реєстрації місця проживання третіх осіб. [PERSON] є співвласником квартири площею 72,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] , та одноособовим власником квартири загальною площею 121,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою від 15.05.2020 №209145472. 21.02.2022 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/10571/21 було ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею та її донькою [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 02.08.2022. 13.10.2022 Органом опіки та піклування складено письмовий висновок, в якому заперечує проти зняття з реєстрації [PERSON] , 2015 року народження. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2, 13 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» встановлено, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них. Зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини не здійснюється за заявою власника житла, якщо власником такого житла є один із батьків або інших законних представників дитини. Орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо: 1) особа подала не в повному обсязі передбачені цим Законом документи (відомості) або документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є недійсним; 2) відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях; 3) за зняттям із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів. Судом встановлено, що станом не день ухвалення рішення у цій справі [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та в якій зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено, що особи, які зареєстровані в спірній квартирі, є членами сім`ї позивача. Також судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21.02.2022 по справі №752/10571/21, яке набрало законної сили 02.08.2022, не визнано за [PERSON] та її донькою [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] . Суд погоджується з доводами представника третьої особи адвоката Лук`яненко Ж.В., яка слушно зазначила, що право на повагу до приватного житла захищається законом, та вважає, що позивач, як власник квартири, який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а тому має право вимагати захисту своїх прав. При цьому суд враховує, що [PERSON] на праві власності належить квартира та вона також є співвласником іншої квартири, які розташовані в м. Києві, а тому її право на житло жодним чином не порушується, оскільки вона має житло у власності, яким може користуватись для проживання і її дочка. Доказів неможливості проживати у квартирі [PERSON] та її дочки [PERSON] суду надано не було. Суд вважає неприйнятними доводи представника третьої особи щодо порушення прав [PERSON] та [PERSON] користування спірною квартирою, яка належить на праві власності позивачу, і зазначає, що останній правомірно, як власник, відповідно до порядку, встановленого Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» вимагає зняття їх з реєстрації з належної йому квартири. При цьому суд відзначає, що позивачем було дотримано процедури, встановленої ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», відповідно до якої зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення через центр надання адміністративних послуг здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності. При цьому відмова у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) зазначених в заявах [PERSON] від 14.12.2021 осіб жодним чином не обґрунтована. Суд вважає, що така відмова відповідача у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) [PERSON] та [PERSON] порушує права [PERSON] як власника житла, оскільки ця відмова нічим не обґрунтована, що дає підстави для висновку вважати її такою, що суперечить Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». З викладу сформованих позивачем позовних вимог вбачається, що [PERSON] просить суд, зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію зняти з місця реєстрації [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] на підставі заяви власника житлового приміщення. Згідно Рекомендацій Комітету міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 на 316 нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту. У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є, на думку колегії суддів, втручанням у дискреційні повноваження. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у вказаному рішенні. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягають зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у квартирі [ADDRESS] на підставі заяв власника житлового приміщення [PERSON] від 14.12.2021. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки відмова відповідача у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] є протиправною, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач до відповідача з урахуванням мотивів, викладених в цьому рішенні, та обставин, встановлених під час розгляду справи. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial