Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~27 вересня 2021 року до суду звернувся позивач із позовом у якому просив суд розірвати договір про участь у вихованні та утриманні дітей посвідчений державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. зареєстрований в реєстрі за №8-32 від 16.01.2020 року. Свій позов обґрунтовував тим, що 16 січня 2020 року між ним та [PERSON] було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей посвідчений державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №8-32. Відповідно до умов договору сторонами, як батьками [PERSON] та [PERSON] погоджено порядок здійснення батьківських прав; встановлено права та обов`язки сторін по вихованню та утриманню дітей. Розділом 2 договору передбачено, що батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дітьми, в тому числі у будь-який день тижня та у будь-який час, а також має право, за попередньою домовленістю з матір`ю, брати сина чи доньку або сина та доньку до себе за місцем свого проживання чи місцем перебування. Пунктом 2.4. договору встановлено, що мати не має права і не буде прямо чи опосередковано перешкоджати, унеможливлювати чи обмежувати перебування сина та/або доньки з батьком. Пунктом 3.2.4. передбачено, що мати (відповідач) зобов`язується інформувати батька про фізичний та психологічний стан здоров`я дітей, повідомляти батька про заплановані подорожі з дітьми по Україні та за кордон. Мати взяла на себе зобов`язання заздалегідь інформувати батька про всі питання, що стосуються планування виховання та освіти дітей, їх забезпечення, планування канікул, вихідних та святкових днів, завчасноузгоджувати з батьком всі питання (витрати), що стосуються матеріального забезпечення та утримання дітей (медичне забезпечення, школа, дитячий садок, гуртки, вихователі, репетитори, дитячі табори). У свою чергу на нього як на батька було покладено обов`язок сплачувати аліменти на дітей до досягнення кожним з них повноліття в такому розмірі: на сина 15075 грн.; на доньку 15075 грн., що становить зальну суму 30150 грн. на обох дітей. Пунктом 3.3.2 передбачено, що мати зобов`язується витрачати кошти, надані батьком на утримання дітей виключно на цілі, що будуть погоджені сторонами. Мати зобов`язалась на вимогу батька надавати документальне підтвердження цільового використання аліментів на утримання дітей. Позивач зазначив, що відповідачем умови договору не виконуються, положення договору ігноруються, а на даний час відносини, які було врегульовано даним договором стали предметом судового розгляду та фактично оспорюються відповідачем. Позивач зазначив, що відповідач чинить перешкоди його участі у вихованні дітей та не допускає його як батька до дітей, блокує його спроби зустрітись із дітьми, створює конфлікт та ігнорує умови укладеного між ними договору. Після того, як він 1 рік і 3 місяці не бачив своїх дітей, не отримував інформації від відповідача з приводу їх фізичного та психологічного стану та отримав у відповідь на спроби зустрітись із дітьми категоричну відмову від відповідача, він звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації із заявою про визначення днів для зустрічей із дітьми, тому було видано Розпорядження Броварської РДА від 05 жовтня 2020 року №308 про визначення порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та визначення порядку побачень з дітьми окремо проживаючому батьку [PERSON] . Даним розпорядженням було встановлено дні та години, під час яких він може зустрічатись та спілкуватись із дітьми. Відповідачеві було надано рекомендацію не чинити перешкоди йому як батьку у спілкуванні та вихованні дітей, однак відповідачем було проігноровано таке розпорядження так само як і укладений раніше оскаржуваний ним договір про участь у вихованні та утриманні дітей. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору в частині неперешкоджання спілкуванню дітей з батьком, позивач змушений був звернутись до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні та спілкуванні з ними. Заперечуючи проти поданого ним позову, відповідач подала зустрічну позовну заяву про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо та про стягнення аліментів. У зустрічній позовній заяві мати їх дітей пропонує йому одну зустріч з дітьми на місяць: кожної третьої неділі місяця з 12 години до 17 години за місцем проживання дітей виключно за власним бажанням дітей та їх особистою згодою, (фактично змінюючи погоджений договором графік моїх зустрічей із дітьми). Позовні вимоги [PERSON] є такими, що суперечать умовам укладеного між ними договору та встановлюють новий порядок його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Фактично має місце не лише реальний недопуск його до дітей, відповідач звернулась до суду ігноруючи умовиіснуючого договору не лише в частині встановлення графіку побачень батька з дітьми: відповідач у прохальній частині позову просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 25000 грн. щомісячно на кожну дитину, що становить 50000 грн. на обох дітей щомісячно. Вирішивши, що сума аліментів погоджена ними в договорі є недостатньою, відповідач звернулась із зустрічним позовом збільшивши суму сплачуваних аліментів. Діючим договором про участь у вихованні та утриманні дітей передбачено суму, яку він сплачує на утримання дітей, а пунктом 3.7. Договору встановлено, що у випадку збільшення витрат на дітей, батьки зобов`язуються переглянути розмір аліментів та підписати додаткову угоду до даного Договору. Однак відповідач із пропозицією про перегляд розміру сплачуваних позивачем аліментів не зверталась, підписати додаткову угоду про збільшення аліментів бажання вона не виявила. В той же час, всупереч умовам договору вона звернулась до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів із нього, хоча позивач вважаєа, що фактично предметом спору є збільшення аліментів. Позивач зазначає, що відповідач не звернулась із позовною заявою про зміну існуючого договору, вона усвідомлено не виконує умови договору, звертається до суду обравши стягнення аліментів за рішенням суду, в той же час звертається до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. 04 серпня 2021 року відповідач вже звернулась до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 3463, того ж дня було відкрито виконавче провадження № 66388656, заборгованість за яким була повністю погашена 31 серпня 2021 року. Позивач не погоджується із сумою, яка була стягнута в якості заборгованості по сплаті аліментів, тому ним була подана заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки на стадії судового розгляду перебуває справа по стягненню відповідачем з позивача аліментів на утримання дітей. Позивач додає квитанції про сплату аліментів за попередні місяці починаючи з січня 2020 року, а також квитанції про здійснення погашення боргу за виконавчим провадженням. Позивач зазначив, що відповідач виявила бажання встановити новий порядок його зустрічей із дітьми, при цьому її позовні вимоги значно обмежать його права як батька у разі їх задоволення. Однак він погоджується із відповідачем вирішити питання участі у вихованні та сплати аліментів у судовому порядку, більш того він має намір частково визнати зустрічний позов в частині сплати аліментів у сумі, яка є більш ніж достатньою для утримання його дітей. Однак предметом даного позову є розірвання існуючого договору про участь у вихованні та утриманні дітей, адже його умови не виконуються, а питання, які були врегульовані ним тепер стали предметом розгляду судової справи №361/8072/20. Позивач зазначив у позові, що істотним порушеннямумов договору полягає у наступному: внаслідок порушення [PERSON] договірних зобов`язань, батько втратив будь-який контакт із дітьми, не отримує інформації щодо їх стану фізичного та психологічного здоров`я, не може брати дітей до себе за місцем свого проживання у визначені договором дні - адже відповідач пропонує йому зустрічатись із дітьми один раз у місяць і виключно у присутності ?значимих для дитини людей або із залученням психолога?. З приводу використання аліментів йому також нічого не відомо, хоча звітування про використання аліментів та документальне підтвердження цільового використання є однією з умов договору (п.3.3.2 Договору), на усні прохання прозвітувати про використання аліментів відповідач відмовляється, а на письмові листи не відповідає. Зпозивачем не узгоджуються ніякі питання (витрати), що стосуються матеріального забезпечення та утримання дітей (медичне забезпечення, школа, дитячий садок, гуртки, вихователі, репетитори, дитячі табори, тощо). В ході судового розгляду у справі №361/8072/20 відповідач надала певні рахунки, які є нікчемними порівняно із розміром сплачуваних ним аліментів, підтвердити цільове використання аліментів відповідач не змогла, однак незважаючи на це вона ставить питання про збільшення аліментів у зустрічному позові. Так, з матеріалів справи №361/8072/20 встановлено, що [PERSON] надала суду 9 квитанцій, з яких 5 квитанцій за вересень 2020 року на загальну суму 29950 грн. та одна із квитанцій на суму 5700 грн. без призначення платежу. Надані відповідачем квитанції за жовтень 2020 року на загальну суму 11800 грн., з яких дві квитанції на суму 500 грн. та 400 грн. знову ж таки без призначення платежу ще раз підтверджують невідповідність витрат на дітей сумам сплачуваних ним аліментів. Відповідно до п.3.3.3. договору відповідач зобов`язана брати участь в матеріальному забезпеченні дітей в тому розмірі що й батько, однак як видно вона не лише не виконує цей обов`язок, вона й сплачувані ним кошти витрачає на невідомо які та чиї потреби. 21 вересня 2021 року позивач звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Броварської міської ради із заявою про перевірку цільового використання сплачуваних аліментів, адже йому невідомо на які цілі та потреби [PERSON] використовує сплачувані аліменти, чи використовуються вони на інтереси дитини йому теж невідомо. Відповідач припинила виконувати договір ще у червні 2020 року, шляхом встановлення заборон зустрічей батька із дітьми, а 13 вересня 2020 року він звернувся на спецлінію ?102? із повідомленням, що [PERSON] перешкоджає його побаченням із спільними дітьми, порушуючи нотаріальну угоду. На момент звернення із повідомленням він не бачив дітей кілька місяців, однак на час звернення із позовною заявою він вже понад рік як обмежений у своєму праві бачити своїх дітей, брати участь у їх вихованні. Відповідач фактично відбирає у нього не лише можливість спілкуватись із дітьми, вона категорично заборонила [PERSON] брати від нього навіть іграшки, які він із задоволенням купував синові на його прохання. Ще у травні 2020 року [PERSON] побоявся забрати до себе додому іграшки через заборону мами, яка намагається своїм психолологічним тиском налаштувати дітей проти батька та дідуся з бабусею (батьків позивача). На думку позивача відповідач запевняє дітей, що зустрічі із батьком та дідусем із бабусею для них непотрібні, заборонені, а в разі виникнення потреби такої зустрічі - мати спочатку має надати дозвіл на таку зустріч (що теж є неможливим з огляду на категоричність відповідача та бажання викреслити батька із життя дітей). На сьогодні придбані ним дитині іграшки зберігаються у нього вдома: забрати із собою син їх не може через заборони та залякування відповідача, а погратись із ними за місцем проживання позивачавін не може через те, що [PERSON] її зустрічі із дітьми блокує. Позивач вказує на те, що не лише він позбавлений можливості спілкуватись із дітьми, його батьки неодноразово намагались зконтактувати із [PERSON] з приводу зустрічей, однак відповідач недозволяє його батькам (які проживають в Ізраїлі та приїжджають до України) взагалі зустрічатись із онуками. Так, відповідач вчиняє скандали у школі, як тільки дізнається, що вчителі/психологи допускають зустріч позивача та його батьків із [PERSON] , а сам [PERSON] чекає на дозвіл матері для зустрічі з позивачем та його батьками, йогосин боїться контактувати з ним, через страх перед матір`ю, яка не хоче щоб він чи його рідні взагалі були у житті дітей. Так, діти останній рік і три місяці виховуються без батька, образ якого відповідач намагається висвітлити негативним в уяві дітей. Відповідачем порушуються встановлені пунктами 3.4.2., 3.4.3 договору зобов`язання, а саме: батьки зобов`язані не підбурювати дітей проти іншого з батьків та зобов`язуються не чинити перешкод у спілкуванні дітей з дідом, бабою, іншими членами сім`ї та родичами. Відповідач же чинить усе з точність до навпаки: діти всупереч договору обмежені у спілкуванні із батьком та дідусем і бабусею. Позивач звертався до усіх можливих державних органів та служб. У відповідь на своє звернення на лінію ?102?він отримав висновок про результати перевірки за повідомленням на службу ?102?, відповідно до змісту якого йому радили звернутися до органу опіки та піклування для визначення порядку участі у вихованні дітей. В подальшому він звернувся із заявою про визначення порядку участі у вихованні дітей та було постановлено Розпорядження Броварської РДА від 05 жовтня 2020 року №308 про визначення порядку участі у вихованні [PERSON] та [PERSON] . Таке розпорядження ігнорується відповідачем по сьогоднішній день. 15 жовтня 2020 року він звертався до відповідача із листом щодо виконання договору про участь у вихованні та утриманні дітей, яким просив все таки почати виконувати умови договору, інакше він буде змушений звернутись до суду. Такий лист був вкотре проігнорований [PERSON] . 01 листопада 2020 року він звертався до Служби у справах дітей та сім`ї із листом, яким просив уповноважений орган посприяти в сімейних зустрічах і вибору психолога для цього. З даного листа вбачається, що позивач намагався мирно вирішити питання. Позивач зазначив, що після отримання ним розпорядження Броварської РДА від 05 жовтня 2020 року №308 про визначення порядку участі у вихованні дітей відповідач звернулась до суду із заявою про зупинення дії рішення органу опіки та піклування, в якій серед іншого посилається на справу про адмінстративне правопорушення за ст. 173-2 КупАП відносно [PERSON] . Позивач стверджує, що провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КупАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що відповідач лише шукає відмовки, говорить неправду, посилаючись на те, що діти поїхали відпочивати в Одесу, хоча насправді діти були вдома, відпочивати не їздили (08 серпня 2020 року стався інцидент, під час якого його намагались звинуватити у неправомірних діях відносно його сина та колишнього тестя, додає копію постанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року у справі №755/14829/20, в якій описано деталі того дня, коли [PERSON] відпустила дітей на прогулянку до парку зі своїми батьками, сказавши йому, що діти в Одесі на відпочинку). За таких обставин, позивач вважає, що договір не виконується сторонами та за обставин, що склалися його виконання є неможливим, реалізація сторонами взаємних прав та обов`язків за цим договором є неможливою, а тому такий договір слід розірвати з підстав істотного порушення договору [PERSON] 13 жовтня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 23 листопада 2021 року. 02 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти позову заперечувала та просила в його задоволенні відмовити. Посилалась на те, що в своєму позові позивач зазначає про те, що він не бачив дітей вже 1 рік та три місяці, тобто з червня 2019 року. Але при цьому він продовжував мешкати з відповідачем однією сім`єю до листопада 2019 року та бачив свої дітей щоденно, діти регулярно відвідували його після того як сторони перестали мешкати з позивачем разом, про що свідчить переписка з ним в мережі WhatsAppі в серпні 2020 року він на очах у дітей побив їх дідуся. А отже, логічно, що після такого нервого потрясіння діти не хотіли його бачити. Крім того, у відповідача наявний висновок експерта та експертиза, які свідчать про той факт, що їх сину були спричинені психологічні страждання. Крім того, умови договору, який позивач хоче оскаржити за даним позовом свідчать про те, що спілкування дітей з батьком відбувається виключно за умови бажання та добровільної їх згоди. А отже, даний пункт не містить винної дії відповідача по справі та не може слугувати підставою для розірвання договору. Звернення в рамках іншої справи з зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей в іншій сумі, ніж це передбачено умовами договору. В даному випадку посилання позивач не можуть слугувати підставою для розірвання договору, оскільки це є правом, а не обов`язком сторони. Проведення стягнення заборгованості за аліментами, визначеними договором у примусовому порядку. Як було зазначено вище 16.01.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей, посвідчений приватним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 8-32. З цього приводу необхідно зазначити, що з моменту укладення даного договору позивач добровільно здійснював сплату аліментів за договором у наступних розмірах та у наступні дати: 1. Без призначення 30000,00 -28.01.2020 2. Без призначення 10000,00 - 27.02.2020 3. Без призначення 3300,00 -28.02.2020 4. Без призначення 20000,00 -01.05.2020 5. Без призначення 20500,00 -28.05.2020 6. Без призначення 30000,00 -31.08.2020 7. Без призначення 30000,00 - 05.10.2020 8. Без призначення 30000,00 -29.10.2020 9. Аліменти30000,00 -26.11.2020 10. Аліменти 30000,00 -29.12.2020 11. Аліменти30000,00 -30.01.2021 На підтвердження зазначеного відповідач надала суду банківські виписки з рахунку відповідача про зарахування коштів за період з 01.01.2020 року по 30.11.2021 року на рахунок відповідача. До позовної заяви позивачем надані квитанції про перерахування тих же самих коштів, що зазначені вище та у виписці з рахунку відповідача, окрім квитанції про перерахування аліментів за 29.12.2020 року на загальну суму 30000,00 гривень. Але, натомість надана квитанція без дати на таку саме суму. Теоретично можна вважати, що це і є та сама квитанція. Крім того, надані квитанції про сплату харчування у дитячому садочку спільного сина позивача та відповідача по справі від 19.01.2020 року на суму 3900,00 гривень та сума квитанції насуму 8000,00 гривень від 12.01.2020 року (тобто до дати укладення оскаржуваного за цим позовом договору). Необхідно додати, що відкритих рахунків у будь-яких інших банківських установах відповідач не має, аліменти у готівкому порядку позивачем відповідачу жодного разу з моменту укладення оскаржуваного договору не передавалися. Таким чином, позивач, починаючи з 30.01.2021 року не здійснив в добровільному порядку жодного разу сплати аліментів за договором у будь-якій сумі, чим самим порушує вже майже протягом року умови договору в частині зобов`язання щомісячного перерахування на користі відповідача аліментів. У зв`язку з таким порушенням умов договору відповідач була вимушена звернутися за примусовим стягненням заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на сьогодні оскаржується позивачем у зв`язку з тим, що він вважає, що заборгованість стягується з період у який ним здійснювалася сплата аліментів та не враховує того факту, що така заборгованість стягнута за інший період та копії квитанцій, що надані ним до позовної заяви підтверджують факт сплати аліментів виключно за період по 31.01.2021 року. Наявність будь-яких спорів між сторонами не позбавляє обов`язку сплачувати аліменти на дітей оскільки в будь-якому випадку дітей потрібно годувати, виховувати, розвивати та іншим чином утримувати щоденно, що за період часу з лютого 2021 року відповідач здійснювала самотужки. Таким чином, даний пункт не може бути підставою для розірвання договору, оскільки має місце прострочення позивача. Не надання відповідачем відповідей на запити позивача щодо використання грошових коштів. До матеріалів позовної заяви надані два листа на ім`я відповідача по справі, але до них не додані будь-які докази направлення таких листів та отримання таких листів відповідачем. На підставі вищезазначеного, відповідач вважає, що позивачем не наведено жодної нормативно обґрунтованої підстави для задоволення його позову. 27 січня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач посилається на те, що висновок експерта та експертиза на яку посилається представник відповідача, які ніби-то свідчать про те, що [PERSON] , синові сторін, було завдано діями позивача психологічні страждання, не може бути допустимим та належним доказом. Відповідно до висновку фахівця №1-22/01 від 22.01.2021 року щодо висновку експертного дослідження ?Висновок експертного дослідження від 28.08.2020 р. №554/08/20 за результатами проведенняпсихологічного експертного дослідження? на який в т.ч. посилається представник відповідача, такий висновок складений з істотними порушеннями методологічних та нормативних вимог; проведене дослідження є неповним, не враховує вікових особливостей сприймання дитиною сімейної ситуації. Більш того, постановою Київського апеляційного суду у справі №755/14829/20 від 31.05.2021 року було закрито провадження у справі відносно [PERSON] про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КупАП за відсутністю у діях [PERSON] складу адміністративного провадження. Безперечно відповідач намагається спотворити образ позивача і в очах суддів місцевих судів та апеляційного суду, однак заради своїх дітей та зустрічей із ними він готовий боротись у судовому порядку. Ним додається копія постанови апеляційного суду, в якій на 18 аркуші детально описано події дня, коли виник конфлікт у парку ?Перемога?, міститься інформація про допит експерта, який проводив такі ?цільові? дослідження та видавав висновки щодо стану його сина. Крім того, у суді апеляційної інстанції експерт [PERSON] пояснила, що відповідач звернулась до Експертної Служби України з заявою про проведення експертного дослідження особливостей психоемоційного стану дитини та винесла питання щодо відношення дитини до кожного з батьків: мами і тата. На сторінці 15 постанови зазначається, що ?При цьому [PERSON] зазначила, що дійсно, у висновку вона не мала права зазначати про те, що ?протиправна поведінка батька призвела до того, що дитина і стала свідком домашнього насильства з боку батька по відношенню до дідуся.? Експерт [PERSON] визнала, що у даній справі вона не готувала висновок для суду, а готувала висновок за зверненням матері хлопчика (сторінка 17 постанови). У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач обрала вигідну на її думку позицію, відповідно до якої вона ніби-то не перешкоджає зустрічам батька із дітьми, а діти ніби-то самі не бажають батька знати. З огляду на це, відповідач протягом тривалого часу здійснює збір різноманітних висновків спеціалістів, на вирішення яких ставить питання щодо відношення дітей до батька, які на її переконання повинні переконати суддів у негативному впливі батька на дітей. Позивач вважає, що на сьогодні існує лише одна проблема: недопуск батька до дітей, що має наслідком невиконання договору про участь у вихованні та утриманні дітей. Так, на стадії судового розгляду перебуває цивільна справа №361/8072/20 за позовом [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні та спілкуванні з ними, однак немає жодних гарантій того, що [PERSON] буде виконувати рішення суду, а не проігнорує його так само як вона не зробила із Розпорядженням Броварської РДА від 05 жовтня 2020 року №308 про визначення порядку участі у вихованні [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача посилається на те, що дії відповідача не мають причинно-наслідкового зв`язку з відсутністю спілкування та зустрічей батька із дітьми, однак відповідач не може заперечити того, що договір не виконується сторонами та за обставин, що склалися його виконання є неможливим, реалізація сторонами взаємних прав таобов`язків за цим договором є неможливою, а тому такий договір слід розірвати з підстав істотного порушення договору. По-друге, представник відповідача вказує, що звернення її довірительки до суду із позовною заявою про стягнення аліментів є її правом. Таке право [PERSON] не заперечується, однак є незрозумілим, навіщо існує договір, умови якого не виконуються: зустрічі батька з дітьми неможливі (позивач звертається до усіх можливих органів: Служби у справах дітей, суду, хоча існує договір, який мав би виконуватись); [PERSON] вирішила, що сума аліментів у розмірі 30150 грн. є недостатньою та звернулась до суду із позовом про стягнення іншої суми в судовому порядку; куди витрачає відповідач сплачувані аліменти позивач не знає, оскільки відповідач не звітує перед ним всупереч л.3.3.2 Договору. Щодо обов`язку з утримання своїх дітей, то позивач від такого обов`язку не відмовляється, однак ситуація, коли батько не бачить своїх дітей понад рік, а мати дітей вчиняє терор та маніпулювання дітьми - є ненормальною. Станом на сьогодні відповідачем умови договору не виконуються, положення договору нею ігноруються, а на даний час відносини, які було врегульовано даним договором стали предметом судового розгляду та фактично оспорюються відповідачем. 12 липня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 30 серпня 2022 року від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких вона посилається на те, що: 1) Позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог було зазначено, що відповідачем по справі умисно не виконуються вимоги Розпорядження Голови Броварської районної адміністрації № 308 від 05.10.2020 року. Вважає за необхідне звернути увагу суду на наступне. Позовна заява по даній справі надійшла до суду 27.09.2021 року. Перше судове засідання по суті спору, після закриття підготовчого судового засідання, фактично відбулося 28.07.2022 року. При цьому, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться на розгляді справа № 361/8072/20 (суддя Сердинський В.С.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. В рамках розгляду даної справи судом 17.08.2021 року було винесено ухвалу, якою дія вищезазначеного розпорядження була зупинена до вирішення спору в суді. [PERSON] є позивачем по справі № 361/8072/20, його уповноважені представники приймають участь у кожному судовому засіданні, а отже ні позивач, ні його уповноважені представники не могли та не можуть бути не обізнаними з питанням того, що дія даного розпорядження зупинена, а отже виконувати таке розпорядження відповідач не зобов`язана. Додатково необхідно зазначити, що розгляд справи № 361/8072/20 по суті ще не відбувся, рішення у даній справі не виносилося, а найближче судове засідання по справі призначено на 19.09.2022 року на 14-00. Крім того, необхідно звернути увагу суду на те, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги навмисно вводить в оману суд та зловживає наданими йому процесуальним правами повідомляючи суду завідомо неправдиву інформацію, оскільки вищезазначена ухвала про зупинення виконання рішення органу опіки, на момент звернення позивача до суду з позовною заявою по даній справі існувала вже більше місяця, набула законної сили й позивач достовірно був обізнаний про її існування. Таким чином, вважає, що такі доводи позивача не можуть бути прийняті як належний доказ та свідчити про наявність порушень зі сторони відповідача по справі та слугувати підставою для задоволення його позовних вимог. По друге, позивач мотивуючи свою позовну заяву та зазначаючи про порушення відповідачем умов договору фактично ігнорує істотні порушення ним самим умов договору щодо сплати аліментів, а саме: як було зазначено раніше у відзиві на позовну заяву, позивач з січня 2021 року не здійснює добровільної сплати за договором аліментів на утримання дітей (виключення становить вересень 2021 року коли він одноразово добровільно здійснив перерахування грошових коштів у якості сплати аліментів на картковий рахунок відповідача). Тобто з січня 2021 року по серпень 2022 року батько (позивач по справі) не піклується про дітей та ухиляється від питань виконання ним своїх матеріалних зобов`язань за оскаржуваним по даній справі договором, чим не тільки порушує норми договору та вимоги чинного законодавства щодо утримання дітей, ай в тому числі поводить себе зухвало, не піклуючись про матеріальне забезпечення власних дітей у такий важкий період часу - під час воєнного стану. У зв`язку з вищезазначеним, відповідач була вимушена звернутися до органів нотаріату з питань винесення виконавчих написів щодо стягнення такої заборгованості, а саме: 1) Виконавчий напис від 28.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М. (зареєстровано в реєстрі № 3463) на загальну суму 274750,00 гривень, з яких - 273050,00 сума невиплачених аліментів період з січня 2021 року по липень 2021 року та 1700,00 гривень - сума нотаріальних послуг. За даним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження приватним виконавцем Кісельовою Віталіною Володимирівною, м. Київ (ВП № 66388656), в рамках якого відповідачем було добровільно сплачено всю суму заборгованості за виконавчим листом та виконавчий збір. 2) Виконавчий напис від 14.06.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бунякіною О.В. (зареєстровано в реєстрі № 603) на загальну суму 275764,00 гривень, з яких - 271 350,00гривень основний борг, який складається з несплачених платежів за серпень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, а 4414,00 гривен - витрати, пов`язані зі вчиненням виконавчого напису. За даним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження Самарським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (ВП № 69267188). Станом на сьогодні таке виконавче провадження триває. Тобто, вже більше ніж 1,5 року позивач не здійснює перерахування аліментів, не зважаючи на неодноразові письмові звернення до нього відповідача, таким чином здійснюючи істотне порушення умов договору зі свого боку. По третє, позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач начебто ухиляється та не надає можливості спілкування йому зі спільними дітьми, але при цьому не зазначає, що від такого спілкування особисто відмовилися діти після того, як позивач на їх очах побив їх дідуся у зв`язку з чим відносно позивача складено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України й направлено на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва. Так, відповідно до умов п. 2.2., 2.6 оскаржуваного договору бажання дітей обов`язково враховуються при визначенні порядку спілкування з батьком (позивачем по справі). Тобто, примушувати дітей до спілкування з батьком без наявності їх згоди не можливо та суперечить принципам розумності та здорового психологічного виховування дітей. Так, відповідно до повідомлення про підозру, 08.08.2020 року позивач по даній справі наніс дідусю неповнолітніх дітей позивача та відповідача - [PERSON] , тілесні ушкодження й такі дії кваліфіковані правоохоронними органами за ч. 2 ст. 125 КК України. Станом на сьогодні справа перебуває на розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва (справа № 755/2877/22, суддя Дзюба О.А.). Внаслідок таких дій діти втратили до батька довіру й повагу, отримали психологічну травму та не хочуть далі спілкуватися з батьком. Здійснювати таке спілкування позо волею та бажанням дітей відповідач не може. На підтвердження відсутності такого бажання та нанесення їм психологічної травми такими діями позивача надає суду належним чином посвідчені копії висновку експерта від 09.09.2021 року № СЕ - 19-21/25180 Державного науко-дослідного експертно-криміналістичного центру. По четверте, щодо відсутності звітування відповідачем позивачу про використання грошових коштів за договором на потреби дітей. Необхідно зазначити, що листи, на які посилається позивач у позовній заяві про вимогу надання підтвердження цільового використання коштів відповідачем відповідно до умов договору не містять підтверджуючих даних про направлення таких листів на адресу відповідача, а також про їх отримання відповідачем. Крім того, безпосередньо на питання представника відповідача представнику позивача у судовому засіданні 28.07.2022 року чи може він надати документальне підтвердження факту направлення та вручення таких листів відповідачу, представник позивача зазначив, що надати такі докази не може. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтрирмав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданніпроти позову заперечувала та просила відмовити, пояснення надала аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву, а також наданим у письмовим поясненням. Суд, вислухавши представників сторін, встановивши обставини у справі, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про участь у вихованні та утриманні дітей посвідчений державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №8-32. Відповідно до п.1.1. договору, цей договір укладено стосовно місця проживання та утримання спільних наповнолітніх дітей: п.п.1.1.1 Сина [PERSON] , [INFO] , п.п.п. 1.1.2 Доньки - [PERSON] , [INFO] . У Розділі 2 Порядок здійснення батьківських прав передбачено батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дітьми, в тому числі у будь який день тижня та у будь який час, а також має право, за попередньою домовленістю з матірю, брати сина чи доньку або сина та доньку до себе за місцем свого провживання чи місцем перебування (п.2.1.). Батько має право, попереднього повідомивши матір про свій намір та адресу перебування дітей,брати сина та/або доньку до себе за місцем свого проживання чи перебування, включаючи за межами України, у визначені в договорі дні (п.2.3.) Мати не має права і не буде прямо чи опосередковано перешкоджати, унеможливлювати чи обмежувати перебування сина та/або доньки з батьком (п.2.4.) Сторони дійшли згоди вирішувати всі поточні питання, повязані з дітьми, з урахуванням думки та бажання дітей, без примусу (п.2.6.) У Розділі 3 Права та обов`язки сторін по вихованню дітей зазначено, що мати зобов`язується піклуватися про здоровя дітей, брати участь у вихованні дітей, абезпечити дітям достатній рівень освіти незалежно від стосунків з батьком. Мати зобов`язується не перешкоджати спілкуванню дітей із батьком (п.п. 3.2.1.) Мати зобовязувається, інформувати батька про фізичний та психологічний стан здоровя дітей, повідомляти батька про заплановані подорожі з дітьим по Україні та за кордон; заздалегідь інформувати батька про всі питання, що стосуються планування виховання та освіти дітей, їх забезпечення, планування канікул, вихідних та світкових дній тощо; завчасно узгоджувати з батьком всі питання (витрати), що стосуються матеріального забезпечення та утримання дітей (медичне забезпечення, школа, дитячий садок, гуртки, вихователі, репетитори, дитячі табори тощо)( п.п. 3.2.4., 3.2.5, 3.2.6) У п.3.3.1 договору зазначається, що батько зобов`язується сплачувати аліменти на дітей до досягнення кожним з дітей повноліття в такому розмірі: 1)на сина 15075 грн.; 2)на доньку 15075 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Загалом 30150 грн. на обох. Сплата таких аліментів відбуватиметься щомісячно до 5 числа шляхом передачі грошових коштів матері на картковий рахунок або готівкою, якщо не буде погоджено інше. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Мати зобов`язується витрачати кошти,надані батьком на утримання дітей, виключно на цілі, що будуть погоджені сторонами. Мати зобов`язується на вимогу батька надати документальне підтвердження цільового використання аліментів на утримання дітей (п.п.3.3.2.) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Мати зобов`язується брати участь в матеріальному забезпеченні дітей в тому ж розмірі, що й батько (п.п.3.3.3) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У випадку збільшення витрат на дітей, необхідних для забезпечення їх розвитку, батьки зобовязуються переглянути розмірі аліментів та підписати додаткову угоду до договору (п.3.3.7) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Батьки зобов`язуються не втручатися в особисте життя один одного та не підбурювати дітей проти батька чи матері (п.п.3.4.2) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Батьки зобов`язуються не чинити перешкод у спілкуванні дітей з дідом, бабою, іншими членами сімї та родичами (п.п. 3.4.3) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Умовами договору передбачено також наступне, що цей договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення і продовжує діяти до часу настання повноліття кожного з дітей в тій частині, що стосується доньки або сина відповідно (п.4.1.), батьки зобов`язуються переглянути умови цього договору протягом 1 (одного) місяця з дня настання таких обставин: у разі невиконання одним із батьків своїх обов`язків за договором аліменти з нього можуть стягуватись на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.4.3.), за згодою сторін в період дії договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. Таким же шляхом може бути і розірвано. Одностороння відмова від виконання договору або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього договору вирішуються в судовому порядку. (п.4.4.) Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказує, що відповідачем не виконуються вимоги п. 3.2.4, 3.3.2, 3.3.3., 3.4.2., 3.4.3. договору про участь у вихованні та утриманні дітей. Судом встановлено, що з моменту укладення оскаржуваного договору позивач здійснив сплату аліментів за договором у наступних розмірах та у наступні дати, що підтверджується виписками з рахунків відповідача та наданими позивачем дублікатами квитанцій: 1.Без призначення 30000,00 -28.01.2020 (а.с. 67) 2.Оплата за харчування згідно договору № 22/06-2018 року, дублікат квитанції від 19.01.2020 року 3900 грн. (а.с. 68) 3.Без призначення 8000, 00 12.01.2020 (а.с. 69) вказаний платіж здійснений до укладення договору від 16 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] про участь у вихованні та утриманні дітей. 4.Рахунок фактура К-14777 від 05 грудня 2019 року ТОВ Академія сучасної освіти 10000 грн. 13.01.2020 року (а.с. 70)- вказаний платіж здійснений до укладення договору від 16 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] про участь у вихованні та утриманні дітей. 5. Без призначення 10 000,00 - 27.02.2020 (а.с. 66) 6. Без призначення 3300,00 -28.02.2020 (а.с. 65) 7. Без призначення 20 000,00 -01.05.2020 (а.с. 64) 8. Без призначення 20500,00 -28.05.2020 (а.с. 63) 9. Без призначення 30 000,00 -31.08.2020 (а.с. 62) 10. Без призначення 30 000,00 - 05.10.2020 (а.с. 59, а.с. 61 повторно поданий дублікат квитанції) 11. Без призначення 30 000,00 -29.10.2020 (а.с.58, а.с. 60 повторно поданий дублікат квитанції) 12. Аліменти30 000,00 -26.11.2020 (а.с. 57) 13. Аліменти 30 000,00 -29.12.2020 (а.с. 55) 14. Аліменти30 000,00 -30.01.2021 (а.с. 56) Таким чином починаючи з 30.01.2021 року суду не надано доказів добровільного виконання умов вказаного договору щодо матеріального забезпечення [PERSON] дітей, як це передбачено умовами договору, що надало право [PERSON] відповідно до п.4.3. договору звернутись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, згідно виконавчого напису від 28.07.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М. (зареєстровано в реєстрі № 3463) пропоновано стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по невиплаченим коштам в строк на підставі договору про участь у вихованні та утриманні дітей від16 січня 2020 року на загальну суму 274750,00 гривень, з яких - 273050,00 сума невиплачених аліментів за період з січня 2021 року по липень 2021 року та 1700,00 гривень - сума нотаріальних послуг. (а.с. 51) За даним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження приватним виконавцем Кісельовою Віталіною Володимирівною, м. Київ (ВП № 66388656), в рамках якого відповідачем було добровільно сплачено всю суму заборгованості за виконавчим листом та виконавчий збір, що підтверджується меморіальним ордером № МВ47960751 від 31 серпня 2021 року на суму 145283 грн. 38 коп. (а.с.71), та меморіальним ордером № МВ47812877 від 30 серпня 2021 року на суму 150000 грн. (а.с. 72) 31 травня 2021 року постановою судді Київскього апеляційного суду Васильєвої М.А., постанова Дніпровського районного суду м.Києвавід 20 жовтня 2020 року щодо [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасована, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173- КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. (а.с. 73-90) Виконавчий напис від 14.06.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бунякіною О.В. (зареєстровано в реєстрі № 603) на загальну суму 275764,00 гривень, з яких - 271 350,00 гривень основний борг, який складається з несплачених платежів за серпень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, а 4414,00 гривен - витрати, пов`язані зі вчиненням виконавчого напису. За даним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження Самарським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (ВП № 69267188). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово направляв листи на адресу реєстрації [PERSON] ( [ADDRESS] ) з приводу зустрічей із дітьми, так і порядку виконання умов укладеного між ними договору. Зокрема, 15 серпня 2020 року [PERSON] направив листа від 14.08.2020 року на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) про те, що він повідомляє про найближчі зустрічі із дітьми на наступні дати: 21.08.2020 року з 13.00 до 20.30 год; 23.08.2020 року з 13.00 по 20.30 год.; з 29.08.2020 року з 13.00. по 21.08.2020 року 20.30 год. Також повідомив, що приїде за ними особисто за адресою [ADDRESS] . (а.с. 55) Направлення листа за двома адресами підтверджено експрес накладною № 59000545157778 Нова Пошта від 15.08.2020 року та 16.08.2020 року. 16 вересня 2020 року [PERSON] направив листа від 15.09.2020 року на імя [PERSON] повідомити його про виконання вимог п.3.2.6.,п.3.2.2.,п.3.3.4 договору. Направлення листа на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) підтверджено квитнацією від 16.09.2020 року. (а.с. 57) 22 вересня 2020 року [PERSON] направив листа від 15.09.2020 року на імя [PERSON] із повідомленням про наміри зустрітися із дітьми, тому просив зазначити зручний час, також повідомив про намір забрати дітей на вихідні дні (26-27.09.2020 року) за адресою свого місця проживання ( [ADDRESS] ). Направлення листа на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) підтверджено квитанцією від 22.09.2020 року. (а.с. 59) 01 жовтня 2020 року [PERSON] направив листа від 01.10.2020 року на імя [PERSON] із повідомленням про виконання вимог п.3.2.6.,п.3.2.2.,п.3.3.4 договору. Направлення листа на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) підтверджено квитнацією від 22.09.2020 року. (а.с. 61) 13 жовтня 2020 року [PERSON] направив листа від 12.10.2020 року на імя [PERSON] у якому повідомив про розгляд його заяви про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, та прийняте розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 05.10.2020 року № 308. Також повідомив, що має намір забрати дітей на вихідні дні 17.10. та 18.10. за адресою свого місця проживання ( [ADDRESS] ). Направлення листа на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) підтверджено квитанцією від 13.10.2020 року. (а.с. 63) 30 березня 2021 року [PERSON] направив листа від 30.03.2021 року на імя [PERSON] про обовязок звітування коштів отриманих в рахунок аліментів відповідно до умов договору п. 3.3.2, та узгодження цілей а які вони будуть використані. Направлення листа на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) підтверджено описом відправлення (а.с. 165 том. 2) Суд не може враховувати вказані листи як належні, достатні, достовірні докази щодо здійснення відповідачем перешкод у спілкуванні позивача із дітьми, оскільки до суду не надано належних доказів підтвердження вручення чи відмову в отриманні вказаних листів [PERSON] , про що також і не надав підтвердження у судовому засіданні представник позивача. А також не надано будь яких доказів того, що батько дітей у визначений та погоджений час приїжджав до дітей за місцем їх проживання, а відповідач чинила цьому перешкоди у будь який спосіб. 05 жовтня 2020 року Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області за № 308 [PERSON] визначений порядок участі у вихованні та спілкуванні іх дітьми сином [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] . (а.с. 46) 17 серпня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/8072/20, клопотання задоволено, зупинено виконання рішення орагну опіки та піклування, а саме Розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області за № 308 від 05.10.2020 року Про визначення порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , та невпонолітньої [PERSON] , [INFO] , та визначення порядку побачень з дітьми окремо проживаючому батьку [PERSON] . (а.с. 127-128) 04 жовтня 2021 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] листа від 01.10.2021 року, у якому зазначила, що на лист від 27.09.2021 року [PERSON] повідомила, що вивчивши пропозицію,щодо передачі грошових коштів, в якості сплати аліментів, в готівковій формі за адресою [ADDRESS] , зазначила, що не має змоги кожного місяця особисто прибувати за вказаною адресою для отримання аліментів готівкою, у зв`язку із територіальною віддаленістю проживання її з дітьми с.Княжичі, Броварського району Київської області, та нехваткою часу, що викликана зайнятістю на роботі, приділенням часу на виховання дітей, тощо, просила здійснити сплату аліментів на картковий рахунок (який зазначений у листі). Крім того, [PERSON] зазначила у листі про те, що вона як мати не проти щоб діти бачились зі своїм батьком, з урахуванням думки та побажань дітей. Підтвердження направлення листа квитанція про направлення від 04.10.2021 року (а.с. 153-154) 13 грудня 2021 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] листа від 13 грудня 2021 року, у якому зазначила про необхідність виконання умов п. 3.3.1 договору, оскільки останні перерахування були здійсненні в серпні 2021 року з метою погашення заборгованості, також [PERSON] вказала про те, що враховуючи вчинення насильницьких дій проти її батька, та побоюючись за своє здоровя та життя при особистій зустрічі для особистого прибуття для отримання аліментів до [PERSON] вона просила здійснити перерахування грошових коштів їй на картку. Окрім того, вказала, що умовами договору передбачена можливість сплати аліментів шляхом перерахування заборгованості на картковий рахунок. Також [PERSON] зазначила, що на вимоги надати документальне підтвердження цільового використання аліментів на утримання дітей до 12.12.2021 року, то повідомила, що такий звіт буде підготовлений та наданий устрок до 31.12.2021 року, оскільки вимога отримана 11.12.2021 року, а тому потрібен досить великий проміжок часу задля того, щоб підготувати всі документи та направити на адресу [PERSON] (а.с. 157-158)Підтвердження направлення листа опис направлення та квитанція від 13.12.2021 року (а.с. 159-160) 08 січня 2022 року представником відповідача адвокатом Чухраєвою Н.С. на ім`я [PERSON] направлений лист від 04.01.2022 року про надання звіту про витрати грошових коштів, отриманих на утримання дітей із додатками: розміру середньомісячних витрат на освіту та розвиток станом на 04.01.2022 року на [PERSON] , розмірсередньомісячних витрат на освіту та розвиток станом на 04.01.2022 року на [PERSON] , документальне підтвердження витрат на [PERSON] за період з 01.10.2020 року по 31.12.2021 року, документальне підтвердження витрат на [PERSON] за період з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року. (а.с. 171-216) 13 лютого 2022 року представником відповідача адвокатом Чухраєвою Н.С. на імя [PERSON] направлений лист від 07.02.2022 року про надання звіту про витрати грошових коштів, отриманих на утримання дітей [PERSON] , на [PERSON] . (а.с. 217-232) 25 травня 2022 року представником відповідача адвокатом Чухраєвою Н.С. на ім`я [PERSON] направлений лист від 24.05.2022 року (а.с. 233-235) 28 червня 2022 року представником відповідача адвокатом Чухраєвою Н.С. на ім`я [PERSON] направлений лист від 25.06.2022 року про надання звіту про витрати грошових коштів, отриманих на утримання дітей [PERSON] , на [PERSON] . (а.с. 237-250а) Таким чином умови п.п. 3.3.2 були виконанні відповідачем. Щодо звернення позивача до органу опіки та піклування про вирішення питання порядку участі батька дітей [PERSON] у вихованні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , як на підтвердження здійснення перешкод відповідачем у спілкуванні з дітьми, про що наданий представником позивача висновок про визначення [PERSON] порядку участі у вихованні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] затверджений 10 травня 2022 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 202, слід зазначити про наступне. Відповідно до статті 159\~СК України якщо\~той із\~батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~чинить перешкоди\~тому з\~батьків,\~хто проживає\~окремо,\~у спілкуванні\~з дитиною\~та у\~її вихованні,\~зокрема якщо\~він ухиляється\~від виконання\~рішенняоргану опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Аналізуючи зміст вказаної норми, той із батьків хто ухилиться від виконання рішення органу опіки та піклування вважається таким, що чинить перешкоди тому із батьків хто проживає окремо, а тому останній має право звернутись до суду про усунення таких перешкод. Суд звертає увагу на те, що вищезазначений висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за №202 від 10 травня 2022 року, а з даним позовом позивач звернувся ще у вересні 2021 року, та окрім того не надані докази ухилення від виконання та здійснення перешкод у виконання рішення органу опіки та піклування відповідачем. Вищезаначений висновок не доводить, не підтверджує, та у ньому не встановлені обставини при яких відповідачем вчинялись перешкоди для позивача у спілкуванні із дітьми, а навпаки шляхом спілкування із дітьми [PERSON] та [PERSON] спеціалістами Служби у справах дітей з`ясовано, що саме діти не виявляють бажання спілкуватись із батьком, пригадуючи його відношення до них та байдужість до їх інтересів під час спільного проживання та останніх відвідин. Так, 10 травня 2022 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 202 надано висновок про визначення [PERSON] порядку участі у вихованні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] .(а.с. 93-104) Із наданого висновку вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2020, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 62,4 кв.м., житловою 24,7 кв.м., там і проживає. 28 грудня 2021 року спеціалістом служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Служба) було підготовлено та надіслано листи директору Печерського районного у м. Києві центру соціальних служб та начальнику служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про проведення обстеження умов проживання та проведення оцінки потреб [PERSON] . Відповідно до листа служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 31.12.2021 №105/78-2601, головними спеціалістами юридичного відділу вищевказаної служби проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У ході обстеження встановлено, що квартира знаходиться на 5 поверсі 23 поверхового будинку, загальною площею 62 кв.м. Кухня-студія, спальна кімната, санвузол та інші допоміжні приміщення знаходяться в гарному санітарно-гігієнічному стані. В кухні-студії розташована - кухонна зона, барна стійка, розкладний диван, телевізор. В кімнаті знаходиться - дитячий куточок, дитячі іграшки, двоспальне ліжко. За місцем проведення обстеження створено належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дітей. Відповідно до листа Печерського районного у м. Києві центру соціальних служб від 04.01.2022 №01-40/05, 30 грудня 2021 року було проведено оцінку потреб сім`ї/особи [PERSON] . Зі слів [PERSON] він 2 роки не спілкується з донькою, 1,5 роки не спілкується з сином. Батько здатний задовольнити потреби дітей. 10 грудня 2021 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з [PERSON] . Зі слів [PERSON] після того, як прийняли рішення проживати окремо, матір дітей почала перешкоджати у спілкуванні з дітьми аргументуючи, що діти не хочуть з ним зустрічатись. Вирішити питання мирним шляхом не вдається: договір про участь у вихованні та утримання дітей не виконується, розпорядження Броварської РДА від 05 жовтня 2020 року про визначення порядку участі у вихованні дітей також не виконується. Розповів про конфлікту ситуацію, яка виникла у парку Перемога м. Києва Дніпровського району у серпні 2020 року. Зазначив, що хоче спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. [PERSON] разом з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] . 14 грудня 2021 року спеціалістом Служби було проведено бесіду із [PERSON] , в ході якої остання розповіла, що з жовтня 2019 року відносини між нею та [PERSON] фактично припинились, з того часу стали проживати окремо. Повідомила, що 16.01.2020 між нею та [PERSON] було укладено Договір про участь у вихованні та утриманні дітей. Батько дітей приходив до сина, забирав до себе за місцем: свого проживання. Після зустрічей з батьком [PERSON] був засмученим та перебував в пригніченому стані, розповідав їй, що дивився з батьком страшні фільми по телевізору, після чого став боятися спати один. Під час перебування у батька, батько з ним не грався, тому що в цей час сидів за комп`ютером або в телефоні. Також син розповів про те, що був випадок коли батько залишив його одного у квартирі, після чого син став боятися сам залишатися. Наразі донька та син не хочуть спілкуватися з батьком. Дуже вплинула на психоемоційний стан дітей подія, яка відбулась 08.08.2020 року у парку Перемога Дніпровського району м. Києва, під час спільного відпочинку дітей з дідом та бабою. До місця відпочинку прийшов батько дітей, почав силою забирати сина з собою. Баба дітей попросила [PERSON] не лякати дітей, оскільки останній почав тягнути [PERSON] за руку. В ситуацію втрутився дід дітей та попросив залишити [PERSON] спокої, на що [PERSON] наніс діду удар кулаком в обличчя. Дід не втримався на ногах та впав. Діти були налякані та перебували в шоковому стані. З тих пір діти не виявляють бажання спілкуватися з батьком. Розповіла, що [PERSON] займається вокалом, в школі додатково займається англійською мовою та математикою (2 рази на тиждень), відвідує уроки іспанської мови (щоп`ятниці), займається українською мовою та історією (щосуботи та неділі). Також повідомила, що [PERSON] відвідує шахматний гурток та футбольну групу у школі, додатково займається англійською мовою та відвідує індивідуальні заняття з футболу у м. Бровари. Під час бесіди [PERSON] розповіла що зверталася до центру нейропсихологічної регуляції та психотерапії з метою оцінити ставлення малолітнього [PERSON] до неї та до батька, які перебувають у розлученні та надала висновки різних фахівців, а саме: -висновок за результатами експериментально-психологічного дослідження Центру нейропсихологічної регуляції та психотерапії від 08.07.2020 року за підписом клінічного психолога [PERSON] , в якому зазначено, що матір є для хлопчика значущою і емоційно близькою людиною, ніж батько. Тривала відсутність мами поруч може призвести до невротичного характеру розвитку особистості дитини. -висновок психолога [PERSON] від 20.07.2020 року, в якому зазначено, у [PERSON] спостерігається підвищений рівень тривожності. страха і тривоги пов`язані із ситуацією нестабільності та відсутності безпеки. Із батьком виявлені як теплі почуття та спогади, так і пов`язані з цими стосунками агресія та тривожність. Згідно висновку експертного дослідження від 04.12.2020 року за підписом [PERSON] , у дитини до кожного з батьків: до мами [PERSON] - емоційно та вербально позитивне ставлення, до батька - [PERSON] - емоційно та вербально негативне ставлення. Психоемоційний стан [PERSON] характеризується емоційним пригніченням та посиленням страхів у зв`язку з ситуацієіо, в якій він став свідком фізичного домашнього насилля з боку батька, актуалізований страх до батька [PERSON] , підвищення рівня тривожності, порушення відчуття безпеки, що є наслідками страху до батька. Висновок експертного дослідження Експертно-дослідної служби України від 28.08.2020 (далі - Висновок) за підписом [PERSON] , в якому мамі рекомендується звернутися до психолога або психотерапевта, з метою пропрацювання з Ионатоном травмувальної події, забезпечити спілкування та зустрічі дитини з батьком, виключно за бажанням дитини; у випадку виявлення у дитини бажання зустрічатися із батьком, така зустріч має відбутися виключно за місцем проживанням дитини, у присутності значимих для дитини людей або із залученням психолога для допомоги налагодження контакту із дитиною; не допускати залишення дитини наодинці з батьком, оскільки це може призвести до флеш-беків та повторно психотравмувати дитину. Також, [PERSON] , повідомила що 03.08.2021 року вона зверталась до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про проведення судової психологічної експертизи в рамках цивільної справи № 361/8072/20 та надала копію висновку експерта, в якому зокрема зазначено що на момент психодіагностичного дослідження стосунки між [PERSON] та його біологічним батьком [PERSON] визначаються відторгненням: дитиною батька, дитина сприймає батька, як джерело агресії. Також у [PERSON] до його батька - [PERSON] сформована тривожно- уникаюча прихильність. У [PERSON] сформована надійна прихильність до матері. На підставі запита представника [PERSON] від 11.01.2021 року, фахівцю Українського центру судових експертиз [PERSON] було доручено провести наукову оцінку висновку експертного дослідження від 28.08.2020 №554/08/2020 ТОВ Експертно - дослідної служби України, складеного психологом-експертом Козловою А.Г., та надати відповідь на питання, чи є вищевказаний Висновок обґрунтованим та повним, та провести аналіз змістовної сторони Висновку. Відповідно до висновку фахівця №1-22/01 від 22.01.2021 Українського центру судових експертиз, висновок від 28.08.2020 №554/08/2020 за результатами експертного дослідження оцінки психоемоційного стану дитини [PERSON] складеницй з істотним порушенням методологіних та нормативних вимог. Проведене дослідження є неповним, не враховує вікових особливостей сприймання дитиною сіймейної ситуації. Наданий висновок експертного дослідження не є обґрунтованим та повним. 04 січня 2022 року головним спеціалістом Служби було проведено бесіду з малолітнім [PERSON] , [INFO] . Під час спілкування [PERSON] легко йшов на контакт, старався відверто відповідати на запитання. За результатами спілкування хлопчика можливо охарактеризувати як: емоційного, комунікабельного, маючого розвинуту пізнавальну діяльність, позитивно налаштованого до оточуючих. За результатами спілкування можливо зробити висновок, що у світогляді [PERSON] на даний час головними авторитетними фігурами є його матір та вітчим, якого хлопчик називає тато, або [PERSON] . [PERSON] демонструє до матері та до вітчима стійкий емоційний зв`язок, почуває себе поряд з ними у безпеці, має до кожного з них беззаперечну довіру. Йонатан повідомив, що навчається у першому класі школи Академія плюс м.Києва. Хлопчик розповів, що для того щоб потрапити до вказаної школи йому допомагали підготуватись до здачі тестів вітчим та мама. Наразі у школу його щодня відвозить вітчим. Також [PERSON] захоплюється заняттями у футбольній команді Вулкан, часто бере участь у спортивних змаганнях з футболу. Його цікавість до футболу підтримує вітчим, який разом із мамою хлопчика вболіває; за [PERSON] під час спортивних змагань із футболу. На запитання хто такий [PERSON] , [PERSON] відповів: [PERSON] - це мій тато. На припущення про те, що [PERSON] не є його батьком, [PERSON] сказав: [PERSON] у мене ще був батько. Був. Просто мама з ним розлучилася. [PERSON] пояснив, що давно бачився із своїм батьком. Розповідаючи про батька [PERSON] називав його [PERSON] . На прохання перерахувати членів його сім`ї, [PERSON] вказав, що його сім`я це: мама, [PERSON] (вітчим), сестра [PERSON] , бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Також вказав на своїх родичів, які проживають у [PERSON] , називаючи бабусю та дідуся - матір [PERSON] , [PERSON] , та батька [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] розповів, що у нього дуже багато друзів. Вказав, що мама, вітчим, дідусь та бабуся знають про всіх його друзів. А тато знає лише про одного друга, [PERSON] , [PERSON] пояснив: Йому (батьку) байдуже на моїх друзів. Він мені сам сказав. Колись я був у батька в Києві і просив дозволу запросити свого друга [PERSON] додому, батько сказав ні. Я запитав чому. Він відповів: Тому, що мені все одно на твоїх друзів. На запитання про те, чим він любить займатися разом із батьком, [PERSON] відповів: Він (батько) зі мною навіть ніколи не грався. Він купував лего і я сам грався. Він мене взагалі ніколи не хвалив, а от [PERSON] мене хвалив. Мама та всі мене хвалили. На запитання про те, коли він востаннє бачився з батьком, [PERSON] вказав: Я не знаю, близько чотирьох місяців тому, я не знаю. Треба у мами запитати. [PERSON] не зміг пригадати приклади свого спілкування з батьком, пояснив: Ми так ні про що не розмовляли. Він (батько) просто возив мене до центру, щоб купити мені щось і все, щоб я від нього відчепився. Я у нього нічого такого не просив, просто іноді лего, бо я просто люблю лего. На запитання про те, чи хотів би він, щоб батько був присутній на змаганнях з футболу, у яких він бере участь, [PERSON] сказав: Ні! Просто він (батько) побив мого дідуся. У нас є відеозапис. Я сам там був. Я злякався, тому я мовчав (нічого не казав батьку). Там нічого не скажешь. Бити людей не можна, тим паче старих. В`ячеславу 39 років, а моєму дідусю 70. Це трапилось місяців чотири тому, позаминулим літом. Ми з ним (дідусем) гуляли у парку і він (батько) мене із - за спини схопив. Розповідаючи про епізод, свідком якого він був, коли батько схопив його за, а потім побив дідуся, [PERSON] демонстрував тривогу та негативне ставлення до поведінки батька. [PERSON] пояснював, що під час вказаної події відчував страх, через поведінку батька, та відчував безвихідь, оскільки боявся щось сказати батьку. Також, розповідаючи про батька, [PERSON] сказав: Він (батько) мені погрожував. Він Мені показував кулак і наказував, щоб я зателефонував [PERSON] (вітчиму) і сказав, [PERSON] поїхав з нашої сім`ї. А якби я цього не сказав, то він погрожував мені. Я розгубився, тому сказав. Я нічого не міг зробити, бо мені тоді було лише шість років. Тому я після цього не хочу з ним (батьком) взагалі спілкуватись.. На пропозицію щодо спілкування з батьком один раз на місяць, [PERSON] відмовився, сказав: Він (батько) багато пакостей зробив. Наприклад, приєднав моїх друзів до себе. Мій колишній друг [PERSON] приходив до мене додому, а потім все [PERSON] повідомляв.. На прохання описати як йому б було зручно спілкуватися з (батьком, у разі якщо спілкування все ж буде відбуватись, [PERSON] припустив, що зустрінеться з батьком протягом однієї хвили біля свого будинку. Та в черговий раз наголосив: Я з ним зараз взагалі не хочу розмовляти. Із спілкування з малолітнім можливо зробити висновок, що зараз переживає відчуття образи до свого батька. Також хлопчик, ситуативно демонструє відсутність усвідомлення емоційного дитячо-батьківськго обов`язку з батьком. \~ \~ \~ \~Для відновлення адекватних дитячо-батьківських стосунків малолітнього з батьком, [PERSON] необхідно отримати досвід безпечного спілкування з батьком. \~ \~ \~ \~14 січня 2022 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Під час спілкування [PERSON] легко йшла на контакт, старалася відверто відповідати на запитання. За результатами спілкування дівчинку можливо охарактеризувати як: емоційну, комунікабельну, маючу розвинуту пізнавальну діяльність, позитивно налаштовану до оточуючих. [PERSON] знає про наміри батька відновити з нею родинне спілкування, описала близьке коло своєї сім`ї: мама, баба, дід, менший брат та вітчим, якого вона називає [PERSON] . Дівчина підкреслила, що її батько не входить до визначеного нею сімейного кола. [PERSON] пояснила, що бачилась з батьком востаннє близько півроку тому. Перед цим, зі слів [PERSON] , батько зник на якийсь тривалий час, а потім з`явився знову, наче нічогоіне сталося. Зі слів [PERSON] , вона не спілкується з родичами з боку батька, бо не бачить сенсу з ними спілкуватись. [PERSON] пояснює відсутність спілкування з родичами батька, відмінними, на її думку, життєвими цінностями її близького сімейного кола та цінностями батька і його родичів. [PERSON] каже: Вони зовсім інші люди. Я не бачу сенсу з ними спілкуватись. Не відчувається любов, коли з ними спілкуєшся. Все за гроші, все за подарунки, хоча це взагалі не потрібно та недоречно. Не так проявляється любов та турбота. Раніше, коли ми їздили на літні канікули до Ізраїлю, ми просто купували якийсь одяг, ходили у кіно, це все, що ми робили. І в цей час ми були самі по собі. Для мене це неприйнятно, я бачу по іншому спілкування з сім`єю. [PERSON] може перерахувати багато прикладів улюблених спільних видів діяльності з мамою, вітчимом, братом, бабусею та дідусем. Спільних видів діяльності з батьком, зі слів [PERSON] , немає взагалі. Дарина каже: Ми нічого не можемо робити з ним (батьком) разом, бо у нас немає ніяких спільних інтересів разом. Наприклад з [PERSON] (вітчимом) ми дивимось один серіал, у нас є спільні теми для розмов, а з ним (батьком) взагалі ніякого контакту, взагалі нічого.. Дарині було запропоновано пригадати позитивний приклад спілкування з батьком з її раннього дитинства, дівчина вказала: Не було такого, що мені подобалось. З самого дитинства він (батько) кричав, піднімав голос, був грубий. Я погано знала математику і мені була потрібна допомога. Коли він мені намагався пояснювати, він обзивав мене дура, тупа, ти дурна, він кричав на мене і доводив мене до істерики, до сліз. У мене були постійні зриви, я плакала.Не було ніякого контакту, ні розмови, нічого. [PERSON] все, міг зробити це щось купити, сказати: На тобі і йди і все.. Дарині було запропоновано описати свій звичайний режим детально описала свій режим навчання у школі та позашкільного вокалу, англійської, іспанської, математики, історії та спілкування з друзями у вихідні. Пояснила, що дотримуватися їй такого режиму допомагають мама та вітчим, також, вони в курсі всіх її поточних справ та актуальних інтересів, знайомі з її подругами. З батьком [PERSON] ніколи не ділиться щодо своїх проблем, прагнень, досягнень та інтересів. [PERSON] було запропоновано визначитись із зручним для неї графіком спілкування з батьком. [PERSON] наголосила: Я не бачу сенсу спілкуватись. Як я можу спілкуватись з людиною (батьком), яка на моїх очах та очах мого меншого брата побила мого дідуся.. Подію, під час якої вона бачила сцену фізичного насильства, [PERSON] описує так: Ми з братом та дідусем гуляли у парку. Можливо батько за нами стежив. Звідки не візьмись виходить батько і починається бійка. Батько хотів нас забрати, просто тому, що йому так захотілось. А ми стояли у шоці. Він почав бити дідуся, у дідуся пішла кров. Брат почав плакати, я телефонувала мамі, у мене була істерика, я просила щоб вона приїхала. Я тепер не розумію, як з такою людиною (батьком) можливо спілкуватися? Для мене це не прийнятно. Я не бачу взагалі сенсу спілкуватися з батьком не через рік, не через два місяці, ніколи взагалі. Мені це не потрібно, я цього не потребую. [PERSON] було запропоновано спробувати хоча б один раз порозмовляти з батьком, але дівчина категорично не погодилась, пояснивши, що не хоче знову стикнутися з батьковою агресією та тиском. Також [PERSON] не погодилась визначатись з будь-яким графіком її зустрічей з батьком. Поспілкувавшись окремо з кожним із батьків, [PERSON] запропонував визначити йому наступний порядок участі у вихованні дітей: II та IV - суботи з 13.00 до неділі 20.00; літні канікули не менше 23 днів, кожне друге свято (якщо два дні поспіль, то з проживанням); осінні, зимові та весняні канікули - не менше половини їх тривалості,, включаючи проживання на території батька); Єврейські свята (якщо припадають на вихідні чи канікули, то з ночівлею на території батька); поїздки за кордон не менше 2 разів на рік за згодою матері дітей. [PERSON] запропонувала наступний порядок участі батька у вихованні дітей: перші три місяці II та IV неділя місяця з 13.00 год до 14.00 год за допомогою мобільних додатків Zoomчи Skype; в подальшому II та ІУнеділя місця з 13.00 год до 17.00 год за місцем проживання дітей, в її присутності, за бажанням дітей. 16 лютого 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області було розглянуто питання щодо надання висновку до суду про визначення окремо проживаючому батькові [PERSON] , порядку участі у вихованні неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На засіданні були присутні батьки дітей: [PERSON] [PERSON] , а також адвокат [PERSON] [PERSON] та адвокат Жигаленко Ю.О. - [PERSON] . Члени комісії заслухали батьків дітей, їх представників. Зокрема, [PERSON] зазначила, що не перешкоджає зустрічам батька з дітьми. Діти самі не виявлять бажання з ним спілкуватись. Також висловила пересторогу щодо того, що батько може вивести малолітнього [PERSON] без її згоди за межі України, а саме: до держави Ізраїль. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги думку дітей, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне визначити [PERSON] наступний порядок участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме: перші три місяці ІІ та IV неділя місяця з 13.30 год до 14.30 год за допомогою мобільних додатків Zoomчи Skype (live:.cid. fbl9f69928dal0df); в подальшому II та IV неділя місяця з 13.00 год до 17.00 год, за місцем проживання дітей, в присутності їх матері (протягом півроку); в подальшому, II та IV неділя місяця з 13.00 год до 17.00 год без присутності матері дітей та не за їх місцем проживання, за згоди дітей. Таким чином, суд звертає увагу на п.2.4, 2.6. договору у якому зазначено, що мати не має права і не буде прямо чи опосередковано перешкоджати, унеможливлювати чи обмежувати перебування сина та/або доньки з батьком; сторони дійшли згоди вирішувати всі поточні питання, повязані з дітьми, з урахуванням думки та бажання дітей, без примусу. Тобто сторони у договорі дійшли згоди, що всі питання пов`язані з дітьми, з урахуванням думки та бажання дітей, без примусу. Під час розгляду справи судом не встановлені обставини та у справі відсутні докази перешкод, обмеження позивача у його правах по відношенню до дітей зі сторони відповідача, навпаки в даному разі суттєвим є думка самих дітей, яка була врахована і зазначена у вищевказаному висновку органу опіки та піклування щодо доцільного визначення порядку участі у вихованні дітей [PERSON] , а саме перші три місяці ІІ та IV неділя місяця з 13.30 год до 14.30 год за допомогою мобільних додатків Zoom чи Skype (live:.cid. fbl9f69928dal0df); в подальшому II та IV неділя місяця з 13.00 год до 17.00 год, за місцем проживання дітей, в присутності їх матері (протягом півроку); в подальшому, II та IV неділя місяця з 13.00 год до 17.00 год без присутності матері дітей та не за їх місцем проживання, за згоди дітей. Відповідно\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. За змістом\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.\~12,\~81,\~89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2, 8, 9\~ст. 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч. 1 ст.\~626\~та ст.\~629 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно вимог ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями\~610,\~611 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом. Приписами ч. 2\~ст. 651 ЦК України\~визначена можливість зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд на підставі вищевикладеного, встановивши обставини у справі та виниклі між сторонами правовідносини дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки вважає його позовні вимоги необґрунтованими, не доведеними, такими, що повністю спростовуються письмовими доказами наявними у матеріалах справи. В даному разі під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження ті обставини на які посилався позивач у змісті позовної заяви. Відповідно ст. 141 ЦПК України зважаючи на те, що у задоволенні позову суд відмовив, не підлягають і стягненню із відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed