Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

14.11.2022р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначила, що 11.06.2005р., згідно договору дарування серії ВСС№ 599207, її мати - [PERSON] передала їй - [PERSON] - у власність безоплатно житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Нещодавно, маючи намір подарувати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який перебуває у її приватній власності, вона звернулася до нотаріальної контори, однак у посвідченні договору дарування було відмовлено. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що земельна ділянка, розташована під її будинком площею 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3220286101:16:066:0016 приватизована на ім`я її матері - [PERSON] , що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №317270 від 13 грудня 2005 року. 18 вересня 2009 року рішенням Баришівського районного суду Київської області було визнано недійсним державний акт серії ЯБ №317270 від 13 грудня 2005 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по [ADDRESS] , кадастровий номер 3220286101:16:066:0016, однак даним рішенням суду право власності за позивачкою - [PERSON] визнано не було. На даний час вона не має змоги вільно та на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, адже житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] перебуває у її власності, а земельна ділянка була помилково приватизована на ім`я її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 15.11.2022р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 01.12.2022р. 28.11.2022р. на адресу суду надійшла заява представника відповідача - Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 01.12.2022р. на адресу суду надійшла заява представника позивача - [PERSON] - щодо розгляду справи у відсутність позивача та її представника. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовільнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.03.2009 р. ( а.с. 9). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 03.06.1952р. ( а.с. 7) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.09.1978р., [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Зі змісту договору дарування від 11.06.2005р., серії [NUMBER] , [PERSON] передала у власність [PERSON] безоплатно житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-15). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №317273 від 13.12.2005р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,250 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220286101:16: 006: 0016 (а.с. 16-17). Згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 18.09.2009р., визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №317273 від 13.12.2005п., який підтверджує право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,250 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220286101:16: 006: 0016 (а.с. 18-19). Зі змісту розпорядження № 21 Виконавчого комітету Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області « Про перейменування вулиць та провулків в с. Перемога Баришівського району Київської області» від 30.12.2015р., вул. Леніна було перейменовано на вул. Хрещатик (а.с. 20). Постановою державного нотаріуса Баришівського державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. № 960/01-16 від 10.11.2022р., було відмовлено [PERSON] в посвідчені договору дарування (а.с.21). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4\~ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16\~ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 судам підвідомчі справи за заявами зокрема з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Згідно ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 5 ч.10 Закону України « Про судовий збір», позивача як постраждалу в наслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії, звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved