Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Локницької сільської ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на земельні ділянки за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 607756 від 17 березня 2006 року, належні його матері [PERSON] , у порядку спадкування за законом після її смерті. У зазначеній позовній заяві покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, входять земельні ділянки, належні спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №\~607756\~від 17\~березня 2006 року, кадастрові номери - 5622282700:06:000:0461, 5622283600:05:000:0402, 5622284400:12:000:0422, 5622282700:03:000:0173. Вказує, що відповідно до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Разом з тим нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки загальною площею 1,9614\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~які розташовані\~на території\~ Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ\~№ 607756\~від 17\~березня 2006\~року було видано після смерті спадкодавця. Покликаючись на ч. 1 ст. 392 ЦК України, просив визнати за ним право власності на вказані земельні ділянки, оскільки це право не визнається іншою особою. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача Локницької сільської ради Вараського району Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 22.03.1956 року, його матір`ю зазначена - [PERSON] . Згідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 28.08.2000 року [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 15.01.2022 року № 1-16\\419 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа за №87/2012 від 01.08.2012 року. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 01.08.2012 року звернувся її син [PERSON] 01 серпня 2012 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на грошовий вклад з належними відсотками. 29.03.2022 року [PERSON] звернувся із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Наведене також підтверджується Інформаційними довідками зі Спадковогго реєстру, заявами позивача про прийняття спадщини. Таким чином встанволено, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Крім того, у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входять також належні їй на праві власності земельні ділянки площею 0,6109 га, 0,6086 га 0,1894 га та 0,5525 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, за державним актом серії ЯБ №\~607756\~від 17\~березня 2006 року, кадастрові номери - 5622282700:06:000:0461, 5622283600:05:000:0402, 5622284400:12:000:0422, 5622282700:03:000:0173, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 12.09.2022 року, 20.09.2022 року, та 09.09.2022 року, витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначених земельних ділянок, копією державного акту Серії ЯБ №\~607756\~від 17\~березня 2006 року, виданого на ім`я [PERSON] , розпорядженням голови Зарічненської РДА від 29.12.2005 року за № 520 "Про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Локницької сільської ради, списком про закріплення земельних ділянок в натурі за власниками сертифікатів на право на земельну ділянку, архівною довідкою Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області від 19.05.2022 р. № 198. Разом з тим постановою державного нотаріуса Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Герман В.М. від 29 березня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельні ділянки був виданий після смерті спадкодавця [PERSON] , право власності на них зареєстровано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, аналогічне положення містить ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] (позивач у справі). На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на вказані земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на право власності на земельні ділянки було видано після смерті спадкодавця та право власності спадкодавцем на вказані земельні ділянки зареєсторвано не було. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набула право власності на спірні земельні ділянки, однак це право не визнається іншими особами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved