Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 07.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 було вчинено виконавчий напис №101218 в якому звернуто стягнення: з громадянки України [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №401330524 від 28.11.2012 року, який укладено між Акціонерним товариством «АльфаБанк» (код ЄДРПОУ 23494714) правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору факторингу є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (код ЄДРПОУ 35945570), правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) правонаступником якого, на підставі Договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20,01.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (код ЄДРПОУ 35017877), правонаступником якого, на підставі Договору факторингу 20/ФК від 09.07.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» правонаступником якого, на підставі Договору факторингу 250521-ФК від 25.05.2021 є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222) далі іменований - Стягувач. В вище вказаному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк платежу за Кредитним договором №401330524 від 28.11.2012 року настав, стягнення заборгованості проводиться за період з 25.02.2021 по 03.06.2021. Сума заборгованості складає 21288,76 грн. з яких: 7963,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2002,59 грн. - заборгованість за відсотками та комісією, 11272,80 грн. - заборгованість за штрафними санкціями, Додатково стягнута плата за вчинення виконавчого напису в сумі 50,00 грн. Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження за ВП №66880644, винесеної 21.09.2021 року. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в процесі примусового виконання вказаного виконавчого напису, на підставі постанови про арешт коштів боржника за №ВП66880644 від 22.09.2021 р., від 26.11.2021 р. із заробітної плати [PERSON] утримано 1464 грн. 79 коп. На запит адвоката Хворост Д.М. від 01.12.2021 вих. №1 та від 08.02.2022 вих.№7 адресованого приватному виконавцю Полтавської області Скрипник Володимиру Леонідовичу із вимогою надати інформацію яку суму коштів було стягнуто із [PERSON] за ВП № 66880644 з примусового виконання виконавчого напису №101218 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 07.06.2021 року та вказати на користь кого були перераховані стягнуті кошти та в якості чого були зараховані. У відповідь на адвокатський запит від 08.02.2022 вих.№7 вказано, що із заробітної плати [PERSON] утримано 1464 грн. 79 коп. перераховані на користь стягувана (ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» згідно виконавчого напису №101218, виданого 07.06.2021) відповідно до постанови про арешт коштів боржника від за ВП № 66880644 Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь як безпідставно набуті кошти у розмірі 1464 грн. 79 коп., які було вирахувано з заробітної плати позивача та перераховано відповідачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом. Враховуючи що позивач вважає такий виконавчий напис таким що не підлягає виконанню в зв`язку з його незаконністю та протиправністю відтак і кошти стягнуті за таким виконавчим написом є безпідставно набутими і мають бути повернуті позивачу. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В судове засідання позивачка та її представник адвокат Хворост Д.М. не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та прохали задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про визнання позову. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріли справи, вважає що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір №401330524 від 28.11.2012 року. Відповідно до п. 1. Цей Договір складається з двох розділів, Розділ №1 «Базові умови кредитування та Розділ №2 «загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов`язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід`ємну частину цього Договору. Відповідно до п. 2 Договору Банк надає позичальнику кредит , а позичальник приймає Кредит на наступних умовах: П 2.1. Сума та валюта Кредиту 8 379,85 грн. П. 2.2. Процентна ставка за користування Кредитом 0,01 % річних. П. 2.3. Дата остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди за надання інформації виписок за рахунком становить 30.11.2015 року. Виходячи з положень договору, кредит повинен був бути повернуто в строк до 30.11.2015 включно. 07.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 було вчинено виконавчий напис №101218 в якому звернуто стягнення: з громадянки України [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №401330524 від 28.11.2012 року, який укладено між Акціонерним товариством «АльфаБанк» (код ЄДРПОУ 23494714) правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору факторингу є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (код ЄДРПОУ 35945570), правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) правонаступником якого, на підставі Договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20,01.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (код ЄДРПОУ 35017877), правонаступником якого, на підставі Договору факторингу 20/ФК від 09.07.2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» правонаступником якого, на підставі Договору факторингу 250521-ФК від 25.05.2021 є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222) далі іменований - Стягувач. В вище вказаному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк платежу за Кредитним договором №401330524 від 28.11.2012 року настав, стягнення заборгованості проводиться за період з 25.02.2021 по 03.06.2021. Сума заборгованості складає 21288,76 грн. з яких: 7963,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2002,59 грн. - заборгованість за відсотками та комісією, 11272,80 грн. - заборгованість за штрафними санкціями, Додатково стягнута плата за вчинення виконавчого напису в сумі 50,00 грн. Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження за ВП №66880644, винесеної 21.09.2021 року. Статтею 4 ЦПК України встановлено право кожної особи на звернення до суду для захисту своїх порушених, не визнаних чи оспорюваних прав свобод, чи законних інтересів. Статтею 19 ЦПК України, встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 1 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено право споживача на судовий захист прав, передбачених законодавством. Зокрема преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» визначено цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 1 цього Закону визначено сферу його дії, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Статтею 2 цього Закону визначено норми законодавства що регулює правовідносини між споживачем та надавачем послуг,зокрема законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Таким чином Закон України «Про захист прав споживачів» є спеціальним законом, яким визначено врегулювання правовідносин за порушення норм Закону, та механізм захисту прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В порушення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за № 1172, оскаржуваний нотаріальний напис було вчинено не на нотаріально посвідченому договорі та без засвідчення стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків їх погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 р. № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що стягувачем нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. З наявних документів в матеріалах справи, не встановлено, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було направлено вимогу про повернення суми боргу на адресу [PERSON] , у зв`язку з чим позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про намір стягувача стягувати вказану суму коштів, та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. В даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до договору датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій є 30.11.2015 року. Відтак трирічний строк від виникнення права вимоги сплинув 30.11.2018 року, а до нотаріуса відповідач звернувся в червні 2021, що свідчить про пропуск строків позовної давності. Враховуючи, що умови договору передбачались у Графіку розрахунків, що є додатком №1 до Договору то і строк по відношенню до кожного платежу спливав в різний час. Згідно із ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Отже, нотаріусом не перевірено факт, що з дня виникнення вимоги минуло більше трьох років, нотаріусом стягнута заборгованість поза межами строку позовної давності і це порушення закону приховано за помилковим та протиправним твердженням нотаріуса, що стягнення проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис нотаріуса зареєстрований в реєстрі за № 101218 від 07.06.2021 року було здійснено із порушенням норм чинного законодавства, а тому він є таким, що не підлягає виконанню. Також судом встановлено, що в процесі примусового виконання вказаного виконавчого напису, на підставі постанови про арешт коштів боржника за ВП № 66880644 від 22.09.2021 р., від 26.11.2021 р. із заробітної плати [PERSON] утримано 1464 грн. 79 коп. На запит адвоката Хворост Д.М. від 01.12.2021 вих. №1 та від 08.02.2022 вих.№7 адресованого приватному виконавцю Полтавської області Скрипник Володимиру Леонідовичу із вимогою надати інформацію яку суму коштів було стягнуто із [PERSON] за ВП №66880644 з примусового виконання виконавчого напису №101218 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 07.06.2021 року та вказати на користь кого були перераховані стягнуті кошти та в якості чого були зараховані. У відповідь на адвокатський запит від 08.02.2022 вих.№7 вказано, що із заробітної плати [PERSON] утримано 1464 грн. 79 коп. перераховані на користь стягувача (ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» згідно виконавчого напису №101218, виданого 07.06.2021) відповідно до постанови про арешт коштів боржника від за ВП №66880644. Враховуючи що виконавчий напис визнано судом таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з його незаконністю та протиправністю відтак і кошти стягнуті за таким виконавчим написом є безпідставно набутими і мають бути повернуті позивачу. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особовою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Вказане узгоджується із висновками, зроблених Верховним Судом в Постанові від 23 травня 2018 року при розгляді справи №910/1531/18. Тому, враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1464 грн. 79 коп. які вираховано із заробітної плати [PERSON] та перераховано відповідачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, детальний опис робіт (наданих послуг), договір про надання правової допомоги № 97 від 01.12.2021 року, Акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 від 09.03.2022 року, квитанції від 01.12.2021 року та від 22.12.2021 року про фактичну оплату послуг адвоката на загальну суму 10350,00 грн. /т. 1 а.с. 42-51/ Приймаючи рішення щодо задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує те, що представником позивача до суду було подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника фактично участь захисника в справі визначена в подання документів до суду без фактичної участі у судових засіданнях а тому в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає до часткового задоволення та підлягає до стягнення понесені витрати позивачем в розмірі 3000грн.00коп. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову слід повернути позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved