Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 05.04.2005 Богданівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №03. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що вона з [PERSON] знаходяться в шлюбі з 05.04.2005. Від подружніх стосунків мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали конфлікти, внаслідок чого між ними склалися неприязні стосунки. Шість місяців тому шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя та сімейні обов`язки, шлюб існує формально, вони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей. Просила розірвати шлюб, залишити їй прізвище, набуте в шлюбі, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка в\~судове засідання\~не з`явилася,\~однак її представник - адвокат Урсаленко О.М. подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 05.04.2005 Богданівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області за актовим записом №03. Від подружнього життя сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення позивачка не бажає, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 105 та 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, а відповідач не заперечує щодо його розірвання, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позов необхідно задовольнити. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачкою витрат на правничу допомогу, суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає\~детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачка просила стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подав. З матеріалів справи встановлено, що представником позивачки надано документи, що підтверджують витрати на правничу допомогу, які підлягають сплаті, а саме: ордер серії ВА №1029212 від 21.10.2022 адвоката Урсаленка О.М. на представництво інтересів позивачки; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №279/Н; розрахунок суми гонорару у розмірі 3\~000 грн. за надану правову допомогу позивачці, у якому детально розписано фактично виконані роботи. З долученого до матеріалів справи розрахунок суми гонорару вбачається, що у нього включена участь адвоката Урсаленка О.М. в судових засіданнях, вартістю 2 000 грн. Разом з цим, у даній справі жодного судового засідання не проводилося, тому заявлений адвокатом час, витрачений на захист інтересів позивачки в судовому засіданні, не є дійсним, внаслідок чого заявлений розмір гонорару на цей вид послуг не підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не подано суду клопотання в порядку ст.137 ЦПК України щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з доказами необґрунтованості понесених позивачкою витрат, суд дійшов висновку, що в даній справі витрати на правничу допомогу в сумі 1 000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а отже співмірними з наданими правовими послугами, а відтак з відповідача на користь позивачки слід стягнути частину витрат на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. Крім того, згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у розмірі 496 грн. 20 коп. З урахуванням повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачкою судового збору в сумі 496 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved