Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

в жовтні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 28 серпня 2018 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що через непорозуміння та різні погляди на сімейне життя шлюбні відносини вони припинили з березня 2022 року, проживають окремо. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку в органх ДРАЦС. Позивачка, яку належним чином повідомили про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явилась. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, погодилась на заочний розгляд справи (а.с.25). Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові виклики на 01 листопада 2022 року на 09:30 годину та на 29 листопада 2022 року на 09:00 годину відповідач отримав, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 18, 25). Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 21). Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 серпня 2018 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 7). Сімейні відносини сторони припинили в березні 2022 року, з того часу проживають окремо, примирення не досягли, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи, клопотання позивачки суд вважає за необхідне залишити їй прізвище [PERSON] . На підставі частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений нею за подання позовної заяви судовий збір у сумі 992,40 гривень.

Outcome: approved