Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 6 473,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 01.01.2019 ТОВ «ООЕК» є постачальником універсальних послуг, на який покладено спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам. Так, між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, згідно умов якого ТОВ «ООЕК» постачало на адресу побутового споживача [PERSON] електроенергію. Однак, відповідач не сплачує кошти за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яку позивач просить суд стягнути. 08.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 24.11.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання у якому він повідомляє суд про те, що відповідачем 29.10.2022 в рахунок погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з лютого 2021 року по грудень 2021 року було сплачено частину заборгованості у розмірі 1 300,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] . Таким чином, з урахуванням зазначеної сплати залишок несплаченої відповідачем заборгованості становить 5 173,40 грн. 24.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява, у якій він просить суд розглянути справу у його відсутність. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429 ТОВ «ООЕК» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. ТОВ «ООЕК» з 01.01.2019 є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 побутові споживачі постачальника за врегульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області - це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплати рахунка постачальника універсальної послуги або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено Законом України «Про ринок електричної енергії». Між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем [PERSON] укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.2018 № 99, на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» № 10104032 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За розрахунковий період з лютого 2021 року по грудень 2021 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем [PERSON] за цей розрахунковий період. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] за період з лютого 2021 року по грудень 2021 року було спожито 3 875 кВт.год. електричної енергії на суму 6 473,40 грн. Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, але не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 21.02.2022 між ТОВ «ООЕК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 10104032 та договір про погашення заборгованості № 10104032, відповідно до яких останній визнав борг у сумі 9 825,00 грн та брав на себе обов`язок сплатити заборгованість до 21.04.2022. ТОВ «ООЕК» зверталось до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з [PERSON] . Однак, 23.06.2022 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/6658/22 ТОВ «ООЕК» відмовлено у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 29.10.2022, після порушення провадження у справі, відповідачем в рахунок погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з лютого 2021 року по грудень 2021 року було сплачено частину заборгованості у розмірі 1 300,00 грн, що підтверджується доданою представником позивача випискою по особовому рахунку [PERSON] . Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі в частині вимог про сплату 1 300,00 грн, у зв`язку із відсутністю предмету спору у цій частині. Таким чином, з урахуванням зазначеної сплати суми боргу відповідачем, залишок несплаченої відповідачем заборгованості становить 5 173,40 грн. Доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості матеріали справи не містять. На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 5 173,40 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Судом встановлено, що позивач звертався до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію та сплатив судовий збір у сумі 248,10 грн (платіжне доручення від 27.05.2022 № 9499664921), однак ухвалою суду від 23.06.2022 у справі № 522/6658/22 йому було відмовлено у видачі судового наказу. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ООЕК» доплатило судовий збір у розмірі 2 254,00 грн про що свідчить платіжне доручення від 04.07.2022 № 9499665139. Таким чином, позивачем було сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, у зв`язку з чим останньому слід повернути з державного бюджету України 21,10 грн. Враховуючи часткову сплату відповідачем заборгованості після порушення судом провадження у справі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481,00 грн.

Outcome: partial