Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», треті особи: державний реєстратор КП «Реєстраційне бюро» Макаров О.В., приватний нотаріус КМНО Гембарська С.І. про скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень і відновлення права власності на нерухоме майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] . 03.10.2019 року їй стало відомо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що 14.08.2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Макаровим О.В. було зареєстровано право власності ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» на дану квартиру. Позивач вважає, що реєстраційні дії були проведені на підставі документів, які не давали правових підстав для передачі квартири у власність відповідача, державну реєстрацію речових прав на квартиру було здійснено неправомірно. У позові наголошується, що на час вчинення реєстраційних дій набрало законної сили рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року у справі №759/19442/17, яким було відмовлено у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позивач зазначає, що при вчиненні реєстраційної дії було порушено умови договору іпотеки, Закон України «Про іпотеку», Закон України «Про нотаріат» та Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». На підставі викладеного, позивач вважає, що порушені її права як власника квартири, а тому просить скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» м. Київ Макарова О.В. №48229390 від 14.08.2019 11:04:44 про реєстрацію права власності ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» на квартиру [ADDRESS] та запис про право власності за №32809501; відновити за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.11.202 року Святошинською районною у м. Киві радою згідно з розпорядженням №1955 від 29.11.2002 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 03.12.2002 року у реєстраційній книзі за №9369; стягнути з ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву. 05.10.2021 від представників позивача надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату, оскільки вони планують подати уточнену позовну заяву. 30.11.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 30.11.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання та заява про залучення третьої особи. 07.02.2022 від представника відповідача надійшло заперечення проти залучення третьої особи. 08.02.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову повністю. 17.02.2022 від представника позивача надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату. Від третіх осіб пояснення по суті спору не надходили. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2022 року закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання 16.11.2022 року з`явились позивач, представник позивача, представник відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 16.11.2022 року учасниками справи надані додаткові усні пояснення, а також письмові пояснення позивача, які долучені до матеріалів справи. Позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , як позичальником, укладено Кредитний договір №20/П/56/2006-840 від 06.09.2006. Виконання кредитного зобов`язання забезпечується Договором іпотеки від 06.09.2006, укладеним між ВАТ «КБ «Надра», як іпотекодержателем, та [PERSON] , як іпотекодавцем, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Сніговою К.В. за реєстровим №3397, а також Договором поруки від 06.09.2006, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , як поручителем. Згідно з пунктом 1.1., 1.4. кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти у сумі 50 000, 00 доларів США в порядку та на умовах визначених цим договором, строком до 05.09.2016 року. Кредитний договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань (пункт 8.5). Зі змісту договору іпотеки вбачається, що за цим договором іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки (пункт 1.1.). Правом іпотеки є безумовне та безспірне право іпотекодержателя у випадку невиконання забезпеченого іпотекою зобов`язання або його частини, одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Предметом іпотеки є квартира, що розташована на 16 поверсі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,70 кв.м., яка складається з 1 житлової кімнати.Пре Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.11.2002 року Святошинською районною у м. Києві радою згідно з розпорядженням №1955 від 29.11.2002 року, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 03.12.2002 року у реєстраційній книзі за № 9369 (пункт 2.1.2.). Договір іпотеки набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором (пункт 6.3). 18.03.2019 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/19442/17 відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зі змісту судового рішення вбачається, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, у зв`язку із пропуском строку позовної давності на підставі частини 3-4 ст. 267 ЦК України. 27.05.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі № 759/19442/17 поновлено ПАТ «КБ «Надра» строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року; апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання на адресу суду оригіналу документу про сплату судового збору. 10.06.2019 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» був укладений Договір №20/П/56/2006-840 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором та Договір відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гембарською С.І. за реєстровим №246, предметом яких є право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором та договором іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору №20/П/56/2006-840 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 10.06.2019 ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» 12.06.2019 надіслав [PERSON] та [PERSON] лист-повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, які були ними отримані 21.06.2019. 14.06.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі №759/19442/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «КБ «Надра». 24.07.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі №759/19442/17 залучено до участі у справі правонаступника ПАТ «КБ «Надра» - ТОВ «ФК «Гровінг Стейт». 02.10.2019 року постановою Київського апеляційного суду у справі №759/19442/17 частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Гровінг Стейт»; скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року та ухвалено нове судове рішення; задоволено частково позов ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» , заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 261, 38 доларів США; відмовлено в задоволенні інших позовних вимог; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 647,45 грн. Зі змісту постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку пред`явлення вимоги до поручителя на підставі ч.4 ст.599 ЦК України. 08.11.2019 року ухвалою Верховного Суду у справі № 759/19442/17 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на постанову Київського апеляційного суду від 02.10.2019 року. В силу частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, не підлягають доказуванню у цій справі обставини, встановлені у справі №759/19442/17, зокрема, щодо невиконаного [PERSON] кредитного зобов`язання, а також правонаступництва прав та обов`язків кредитора та іпотекодержателя ТОВ «ФК «Гровінг Стейт». В свою чергу, оскільки рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року у справі №759/19442/17 було в подальшому скасовано постановою Київського апеляційного суду від 02.10.2019 року, то обставини ним встановлені не мають преюдиційного значення при вирішенні даного спору. Крім того, судом встановлено, що у зв`язку із відкриттям апеляційного провадження ухвалою Київського апеляційного суду від 14.06.2019 року за апеляційною скаргою ПАТ «КБ «Надра», рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року у справі №759/19442/17 не було таким, що набрало законної сили на час виникнення спірних правовідносин - 09.08.2019 року. Тобто матеріалами справи, а саме судовим рішенням, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, спростовується твердження позивача про відсутність заборгованості та претензій з боку ПАТ «КБ «Надра». Отже, оскільки у [PERSON] як позичальника за кредитним договором було невиконане кредитне зобов`язання, ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» як правонаступник кредитора та іпотекодержателя ПАТ «КБ «Надра» реалізував право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Як вбачається з наданої позивачем інформаційної довідки № 183509252 від 03.10.2019, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Макаровим Олег В`ячеславович, Комунальне підприємство «Реєстраційне Бюро», м. Київ, був внесений запис про право власності № 32809501 від 09.08.2019 11:26:50 на спірну квартиру за ТОВ «ФК «Гровінг Стейт». Зі змісту інформаційної довідки вбачається, що підставою виникнення права власності є наступні документи: «Експрес накладна з відміткою про вручення листа одержувачу, серія та номер: 59000431226191, виданий 27.06.2019, видавник: Нова Пошта; Вимога, серія та номер: 25-06/19-1, виданий 25.06.2019, видавник: ТОВ «ФК «Гровінг Стейт»; Договір про відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер: 246, виданий 10.06.2019, видавник: приватний нотаріус КМНО Гембарською С.І.; Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки посвідченого 06.09.2006 Сніговою К.В., приватним нотаріусом КМНО, за реєстровим № 3397, серія та номер: 2404;від 30.09.2010 за реєстровим №2404; Договір іпотеки, серія та номер: 3397, виданий 06.09.2006, видавник: приватний нотаріус КМНО Снігова К.В.». Судом встановлено, що всі вищезазначені документи, які вказані як підстава виникнення права власності, є в копіях у матеріалах справи. В свою чергу підставою внесення до реєстру запису про право власності є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48229390 від 14.08.2019 11:04:44, Макаров Олег В`ячеславович, Комунальне підприємство «Реєстраційне Бюро», м. Київ. Позивач стверджує, що не надавала своєї згоди на передачу її квартири у власність ані ПАТ «КБ «Надра», ані ТОВ «ФК «Гровінг Стейт». Проте, в супереч вказаному у п.4.4.-4.5. Договору іпотеки сторони узгодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором. Іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент реалізації права іпотеки, в тому числі, але не виключно, всі платежі на користь Іпотекодержателя, передбачені Кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення Зобов`язань за Кредитним договором, витрати Іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати на страхування Предмету іпотеки у випадку, передбаченому п. 3.3.3. даного Договору, витрати, понесені при зверненні стягнення на Предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати, понесені Іпотекодержателем у зв`язку з цим Договором. Згідно з пунктом 5.1., 5.3.-5.4. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. цього Договору. Отже, [PERSON] , реалізуючи право власності на квартиру, розпорядилась своїм майном, передавши його в іпотеку. Тим саме вона погодилась, що у випадку невиконання нею грошового зобов`язання іпотекодержатель зможе звернути стягнення на це майно в рахунок погашення заборгованості. В силу частини 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частина 1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно з частиною 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В свою чергу стаття 35 Закону України «Про іпотеку» як обов`язкову умову для позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки зобов`язує іпотекодержателя повідомити іпотекодавця про порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору: у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що 27.06.2019 року ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» було надіслано [PERSON] лист-вимогу вих.№25-06/19-1 від 25.06.2019 року, в якому просило її повернути суму заборгованості за кредитом в розмірі 17 695,60 доларів США за тілом, 12 319, 52 доларів США за відсотками. 27 583, 83 доларів США за пенею, а всього 57 598, 95 доларів США. за курсом НБУ на дату оплати, або за курсом НБУ у відповідності до умов нижчевикладеної оферти, повністю грошовими коштами протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї вимоги. Крім того, ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» поперджало, що у випадку неповернення суми боргу до спливу вищевказаного терміну, буде вимушено захищати свої права шляхом прийняття предмета іпотеки у власність на наступний день після спливу вищевказаного терміну та зареєструє право власності на предмет іпотеки згідно зі ст.37 Закону України «Про іпотеку». Отримання позивачем листа-вимоги вих.№25-06/19-1 від 25.06.2019 за адресою реєстрації підтверджується експрес накладною ТОВ «Нова Пошта» №59000431226191 від 27.06.2019 з підписом [PERSON] . Отже, відповідачем було виконано вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку», а від так матеріалами справи спростовується твердження позивача, що їй не надходило жодних вимог від ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» щодо погашення заборгованості за кредитним договором. За змістом листа-вимоги вих.№25-06/19-1 від 25.06.2019 року вбачається, що він також містив оферту, за якою ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» запропонував [PERSON] погасити заборгованість за меншим курсом або реструктуризацію заборгованості за кредитним договором. У разі акцепту (прийняття, погодження) пропозиції, ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» просив підтвердити її у вигляді внесення платежу від 1,00 грн. у порядку, обумовленому пропозицією у Додатку №1. Пропозиція-вимога щодо погашення кредиту та пропозиція щодо реструктуризації кредиту в іноземній валюті, викладена в цьому листі, була дійсна до 01.08.2019 року. Акцептування [PERSON] оферти ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» підтверджується меморіальним ордером про акцептування оферти від 30.07.2019 на суму 10,00 грн. Згідно з частиною 2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. В силу частині 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з частиною 1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. У частині 1-2 ст. 642 ЦК України зазначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В силу статі 643 ЦК України якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Отже, [PERSON] було акцептовано пропозицію ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», кредитна заборгованість була реструктуризована та переведена у гривню. Проте, всупереч досягнутих домовленостей, [PERSON] не здійснила жодних подальших дій, спрямованих на погашення заборгованості. Отже, оскільки позивачем не було погашено кредитну заборгованість, відповідач скористався правом, наданим йому пунктом 4.4., 5.1, 5.3.-5.4. Договору іпотеки та чинним законодавством, на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього. Згідно зі статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. У договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються: умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення; порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки; прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі). Судом встановлено, що звернення стягнення на предмет відбулось на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку» та іпотечного застереження, яке сторони узгодили у статті 5 Договору іпотеки. Відповідно до частини 1-3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Враховуючи, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку, то з боку ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» відсутні порушення вимог статей 38-39 Закону України «Про іпотеку», які регулюють інші способи звернення стягнення на предмет іпотеки - право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки та реалізація предмета іпотеки за рішенням суду. Як наслідок, у [PERSON] не виникло переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Крім того, на спірні правовідносини не розповсюджується вимога ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», яка регулює порядок вчинення виконавчих написів. Суд, не приймає до уваги посилання представника позивача у судовому засіданні 16.11.2022, що договір іпотеки припинився, оскільки в силу частини 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави для припинення іпотеки, передбачені ст.4 Договору іпотеки, ст.17 Закону України «Про іпотеку», ст.593 ЦК України - відсутні. Також позивачем не доведено порушення відповідачем Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (був чинний з 07.06.2014 до 21.04.2021 року). Згідно з пунктом 1 ч.1 зазначено закону протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Судом встановлено, що ціль кредитування - споживчі цілі, кредит наданий в іноземній валюті - доларах США, загальна площа квартири - 48,10 кв.м., майно використовується як місце постійного проживання позичальника. Проте, на час звернення стягнення на предмет іпотеки кредитна заборгованість вже була реструктуризована та переведена у гривню, у зв`язку із акцептуванням позичальником оферти кредитора. Крім того, позивачем не надано доказів, що у неї у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Щодо посилання позивача на той факт, що у спірній квартирі проживає її та [PERSON] неповнолітня донька - [PERSON] , то чинне законодавство та договір іпотеки не містять заборон на звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому проживає та/або зареєстрована малолітня або неповнолітня особа. Одночасно, судом встановлено, що відповідно з пунктом 3.1.13. Договору іпотеки зобов`язано іпотекодавця не прописувати неповнолітніх/малолітніх дітей у нерухомості, що є предметом іпотеки, на період дії даного Договору. Проте, 16.05.2017 [PERSON] прописала у квартирі себе та свою доньку, тим саме допустивши порушення умов договору. При цьому з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником частини житлового будинка. З приводу твердження позивача на стадії розгляду справи по суті про анулювання ліцензії ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», то зазначене не було заявлено нею як підстава позову до закриття підготовчого провадження. А отже, не може бути предметом дослідження та надання оцінки в силу основних принципів цивільного судочинства - диспозитивності та змагальності сторін, закріплених у статтях 2, 13, 14 ЦПК України. Крім того, чинне законодавство та договір іпотеки не вимагають будь-яких ліцензії від іпотекодержателя для стягнення заборгованості та реалізації його права на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості. Стосовно Договору №20/П/56/2006-840 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 10.06.2019 та Договору відступлення прав за договором іпотеки від 10.06.2019, то діє презумпція правомірності правочину в силу ст.203 ЦК України, а визнання їх недійсним не є предметом розгляду даної справи. Щодо звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, то надані нею документи не мають преюдиційного значення при вирішенні даного спору, оскільки в силу ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» набув право власності на квартиру на підставі та у порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того, з матеріалів справи не вбачаються жодні порушення з боку державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова О.В. та приватного нотаріуса КМНО Гембарської С.І. при вчиненні реєстраційних дій. Враховуючи, що позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є безпідставними, а тому відсутні підстави вважати володіння нерухомим майном відповідачем ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» незаконним. В свою чергу судом встановлено, що 27.12.2019 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Гровінг Стейт» була укладена Угода щодо мирного врегулювання заборгованості за кредитом. У трьохсторонній угоді [PERSON] та [PERSON] визнається укладання кредитного договору, передання спірної квартири в іпотеку, наявність заборгованості, судове рішення у справі №759/19442/17, правонаступництво кредитора, звернення ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості шляхом набуття права власності на квартиру. З огляду на зазначені обставини сторони домовились, що вартість квартири під час її прийняття у власність ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» складала гривневий еквівалент 13 000, 00 доларів США, а тому [PERSON] викупить вказану квартиру у товариства за 13 000, 00 доларів США в гривні за ринковим курсом продажу валют на день оплати у строк до 01.06.2020 року. Купівля-продаж квартири [PERSON] буде здійснено за гривневий еквівалент 13 000, 00 доларів США в 2 етапи: до 28.12.2019 року між сторонами буде укладений попередній договір купівлі-продажу, авансовий платіж становитиме гривневий еквівалент 4 000, 00 доларів США та сплачується до 10.01.2020 року, оформлення відбудеться в нотаріальній конторі приватного нотаріуса КМНО Василенка О.А., основний договір купівлі-продажу буде укладений в строк до 01.06.2020 року. Сторони також домовилися про наступне: до моменту укладення основного договору [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються: відмовитися від вже поданих нею позовів до товариства і утриматися від подачі будь- яких інших позовів щодо Квартири; зобов`язується ініціювати скасування арешту Квартири, накладеного за її заявами та внесення за її рахунок в ДРРП відомостей про скасування арештів, а також оплатити зняття заборони і іпотеки з Квартири; отримати в органі опіки і піклування дозвіл щодо придбання нею Квартири, в якій проживає її неповнолітня донька; оформити у нотаріуса письмову заяву про відсутність у неї будь-яких претензій до товариства; товариство зобов`язується відмовитися від вже поданих ним позовів до [PERSON] тощо і утриматися від подачі будь-яких інших позовів щодо Квартири; продати [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , на вищевказаних умовах, тобто за 13 000, 00 доларів США і видати довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором». На виконання умов трьохсторонньої угоди 27.12.2019 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Василенком О.А. за реєстровим №11738. В судовому засіданні, як позивачем так і представником, який є учасником вищезазначеної угоди підтвердили, що в рахунок заборгованості [PERSON] було сплачено на користь ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» авансовий платіж у розмірі 4 000, 00 доларів США у гривневому еквіваленті на дату платежу. При цьому, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» була подана заява про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної адміністрації в м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28.01.2020 у справі №759/18427/19 позовна заява ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» була залишена без розгляду. Зі свого боку [PERSON] була подана заява про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова О.В., приватного нотаріуса КМНО Гембарської С.І. про скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №759/20053/19 позовна заява [PERSON] була залишена без розгляду. Після чого 29.05.2020 року та 12.01.2021 року [PERSON] двічі звертався до ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» з проханням продовжити строк сплати коштів та укладання основного договору. Проте, всупереч досягнутих домовленостей решта коштів так і не була сплачена, відповідно основний договір купівлі-продажу квартири не був укладений, що також визнається учасниками справи. При цьому з наявних матеріалів справи не вбачається порушення ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» умов трьохсторонньої угоди та вчинення будь-яких подальший дій зі спірним нерухомим майном. В свою чергу саме після вищевикладених обставин у квітні 2021 року [PERSON] звернулась із позовом у даній справі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №333/6816/17, провадження № 14-87цс20, зроблено висновок, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Аналогічна позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, провадження № 12-187гс18, в якій зроблено висновок, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. В силу ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно з частинами 1-2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed