Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

[PERSON] , (далі позивач) в інтересах якого діє адвокат Живага О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської державної нотаріальної контори (далі відповідач, Макарівська ДНК), в якому просив зняти обтяження (заборону на нерухоме майно), яке зареєстроване Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим №47052 від 01.07.2004 року на підставі повідомлення банку від 07.08.1984 року щодо об`єкту нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказала, що їй на праві власності належить частина вказаного вище житлового будинку, який у 1998 році їй подарувала мати [PERSON] . Земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок у 2006 році [PERSON] приватизувала та оформила на своє ім`я. 25.09.2022 року [PERSON] звернулася нотаріальної контори із питанням укладення договору дарування земельної ділянки, що розташована у [ADDRESS] , однак їй повідомили про наявність заборони на відчуження нерухомого майна розташованого за вказаною адресою. Звернувшись із заявою до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Макарівської ради Київської області, Бойко Л.М. отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 310268883, з якого встановлено, що на нерухоме майно, а саме домоволодіння у [ADDRESS] , яке являється власністю позивачки [PERSON] , накладене обтяження - заборона (архівний запис) №47052. Дане обтяження було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01.07.2004 року за №47052 Макарівською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення банку б/н від 07.08.1984 року. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON] . Позивач зауважила, що ні вона, ні згаданий житловий будинок ніяким чином не має відношення до [PERSON] , і вона не несе жодної відповідальності за наявність у [PERSON] боргів чи з інших причин обтяження його прав. За вказаних обставин позивач не може у повній мірі здійснювати право розпорядження майном, так як державна нотаріальна контора не має можливості та підстав для зняття заборони та арешту нерухомого майна, оскільки у відповідності із Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна або його арешт, на підставі рішення суду. З огляду на зазначене позивач звернулась до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 29.09.2022 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Відповідач Макарівська ДНК копію ухвали суду, позовну заяву та додані до неї документи отримала 20.10.2022 року, протягом встановленого судом строку відзив на позов відповідач на подав. Представник позивача, адвокат Живага О.В, копію ухвали суду від 29.09.2022 року отримав в приміщені суду 13.10.2022 року. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до державного акту право власності на земельну ділянку серії ЯГ №155268 (а.с.11), та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3224701382021 від 13.12.2021 року (а.с.12-13), [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,029 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно архівної довідки №М-9 від 27.01.2022 року КПКОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с.8), право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] зареєстровано на праві часткової власності: - 1/2 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.11.1996 року Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим №2544; - 1/2 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25.03.1987 року на підставі рішення Макарівської селищної ради №3 від 10.03.1987 року. Як вбачається з договору дарування частини будинку (бланк серії ААН №265841), посвідченого 08.12.1998 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Київської області Лисенко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №4072 (а.с.7), [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що в [ADDRESS] . При зверненні позивача до нотаріуса з метою вчинення угоди щодо відчуження вказаного нерухомого майна було встановив, що 01.07.2004 року реєстратором - Макарівською районною ДНК до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено архівний запис №47052 про заборону щодо відчуження житлового будинку у [ADDRESS] на підставі повідомлення від 07.08.1984 року без номера. При цьому у даних Реєстру зазначено, що власником даного нерухомого майна являється [PERSON] (Інформаційна довідка №310268883 від 20.09.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - а.с.16). За зверненням позивача [PERSON] , Київським обласним державним нотаріальним архівом 31.05.2022 року за №540/01-17 (а.с.17) було надано відповідь про те, що згідно даних Реєстру для реєстрації заборон на відчуження житлових будинків та іншого нерухомого майна існує запис про накладення заборони на ім`я [PERSON] , та як вбачається з копії вказаного Реєстру, доданого до відповіді (а.с.18-19), така заборона накладена за адресою: [ADDRESS] . Також в даній відповіді зазначено, що копії документів на підставі яких було накладено заборону та інші відомості, зокрема і щодо зняття заборони, надати не можуть у зв`язку з їх відсутністю. Крім того, як вбачається з архівного Витягу з Рішення №2 від 19.01.1988 року Виконавчого комітету Макарівської селищної ради (а.с.14 та а.с.15) щодо впорядкування нумерації будинків в селищі Макарів, в додатку до вказаного рішення містяться наступні записи: « [ADDRESS] [PERSON] » та « [ADDRESS] [PERSON] ». Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінюючи надані позивачем докази, як кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач обмежений у здійсненні права власності на належне йому нерухоме майно через наявність згаданої вище заборони, яка зареєстрована Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим №47502 від 01.07.2004 року на підставі повідомлення від 07.08.1984 року, та яка жодного відношення до позивача не має. Крім того суд враховує, що будь-які документи, на підставі яких внесено заборони, відсутні, а зі спливом більш як 20 років з часу внесення заборони строки позовної давності минули. Щодо розподілу судових витрат, позивач зазначив, він не передбачає ніяких судових витрат у зв`язку з розглядом справи та не просив стягувати їх з відповідача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved