Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

У квітня 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до державного підприємства\~«Красилівський агрегатний\~завод» (далі\~ ДП\~«КАЗ»),\~третя особа\~ Хмельницький\~обласний центр\~зайнятості,\~про стягнення\~заробітної плати\~за час\~простою в\~сумі -\~12\~476,88\~грн.,\~та середньої\~заробітної плати\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~-\~12\~476,88\~ грн.,\~а всього\~24\~953,76\~грн. В обґрунтування\~позову [PERSON] \~посилається на\~те,\~що з 16 березня 2000 року по 16 серпня 2021 року вона працювала інспектором з кадрів на ДП «КАЗ». Під час роботи у відповідача, внаслідок запровадження на території України карантину, з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року на підприємстві був простій, під час якого вона та інші його працівники не працювали, не були звільнені та не перебували у відпустці без збереження заробітної плати. Зокрема, внаслідок простою нею не відпрацьовано в січні 2021 року - 151 год., лютому 2021 року - 160 год.; березні 2021 року - 176 год.; квітні 2021 року - 16 год. та травні 2021 року - 4 год. Наказом Хмельницького обласного центру зайнятості від 04 червня 2020 року № 127 «Про надання допомоги по частковому безробіттю», відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» працівникам ДП «КАЗ» була надана допомога по частковому безробіттю на період здійснення заходів щодо запобігання виникнення та поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), а саме за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року. Така допомога по частковому безробіттю у зв`язку із запровадження на території України карантину була нарахована відповідачем і для неї в розмірі 2/3 частин її посадового окладу, а саме за січень - березень 2021 року їй нараховано по 4 000 грн. за кожен місяць, за квітень 2021 року - 365,76 грн., та травень 2021 року - 111,12 грн., всього 12 476,88 грн. Однак допомогу вона не отримала, у зв`язку із її виплатою після звільнення. Таким чином, факт нарахування та призначення їй допомоги по частковому безробіттю у зв`язку із запровадження на території України карантину за вищезазначений період її роботи у відповідача підтверджує, факт простою у вказаний період через карантин, так як в інакшому випадку, а саме за відсутності простою та забезпечення роботи, будь-яких правових і фактичних підстав для призначення їй допомоги по частковому безробіттю за вказаний період не було. На її звернення до відповідача про оплату зазначеного періоду простою від 24 листопада 2021 року ним проігноровано та замість оплати простою або надання мотивованої відмови у цьому, листом від 30.11.2021 року № 72-18/1089 відповідач роз`яснив неможливість виплати їй вищезазначеної, раніше призначеної та нарахованої допомоги по частковому безробіттю, у зв`язку з відсутністю трудових відносин зі нею на час її виплати. Відповідач зобов`язаний був оплатити їй час простою з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року в розмірі 2/3 частини її окладу не пізніше дня її звільнення, а саме 16 серпня 2021 року і не проведення такої виплати є підставою для притягнення відповідача до, передбаченої ст. 117 КЗпП України, відповідальності у вигляді стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. На час звільнення розмір її середнього заробітку становив 6 858,69 грн. Таким чином,\~за період\~затримки виплати\~належної їй\~заробітної плати\~за час\~простою в\~сумі 12\~476,88\~грн.\~а саме\~з 17.08.2021\~року по\~17.03.2022\~року (7\~місяців),\~згідно ст.\~117\~КЗпП України,\~відповідач зобов`язаний\~виплати їй\~середній заробіток\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~в розмірі\~48\~010,83\~грн. (6 858,69 грн. х 7 місяців). Однак, розмір передбаченої ст. 117 КЗпП України виплати не може перевищувати розміру несвоєчасно виплаченої суми боргу (заробітної плати), а тому за час затримки розрахунку із відповідача підлягає стягненню сума коштів, яка дорівнює несвоєчасно виплаченій заробітній платі, а саме 12 476,88 грн. Не зважаючи на її неодноразові звернення вищезазначений час простою відповідачем їй не оплачений, що змушує її звертатись із даним позовом до суду. Представник відповідача надіслав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, вказав, що 12\~476,88\~грн.,\~які позивач\~просить суд\~стягнути з\~відповідача як\~заборгованість по\~заробітній платі\~за час\~простою,\~по своїй\~суті не\~є заробітною\~платою,\~оскільки допомога\~по частковому\~безробіттю на період карантину - це кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд), що надаються регіональними або міськими, районними і міськрайонними центрами зайнятості роботодавцю для виплати допомоги працівникам, які є застрахованими особами, у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) виробництва продукції без припинення трудових відносин. Дане підтверджується, в тому числі, й положеннями Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CQVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. №306 (далі Порядок). Згідно вказаного Порядку Центр зайнятості має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти перерахування коштів Фонду роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду. Центр також контролює цільове використання коштів, що перераховуються роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, шляхом проведення відповідної перевірки протягом 90 календарних днів після останньої виплати такої допомоги працівникам та має право отримувати від роботодавця необхідні пояснення з відповідних питань, у тому числі в письмовій формі. З наведеного слідує, що на роботодавця законом покладено функції щодо технічної організації проведення виплати даної соціальної допомоги, гарантованої і отриманої роботодавцем від держави, яка і є розпорядником даних коштів в особі Фонду. Частина 1 статті 1 ЗУ «Про оплату праці» визначає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган (роботодавець) виплачує працівнику за виконану ним роботу. Згідно ст. 34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Згідно наказів № 327 від 18.12.2020р., № 25 від 26.02.2021 року, № 54 від 29.03.2021 року, № 81 від 27.04.2021р., № 85 від 28.04.2021р. у зв`язку із санітарно-епідеміологічними заходами запобіганню виникнення та поширення масових інфекційних захворювань на час дії карантинних обмежень на території України, було призупинено роботу підприємства з 04.01.2021р. по 5.05.2021р., при цьому дозволено викликати на роботу працівників основного виробництва цехів №№ 73, 74, 95, задіяних на виготовленні деталей, вузлів спецтехніки, а також ТНС по термінових заявках ВЗМЗЗ та ЕК та мінімально необхідну кількість ІТП і допоміжних працівників інших структурних підрозділів згідно списків, погоджених з керівниками по підпорядкуванню та затверджених директором підприємства. Дані заходи підприємства були спрямовані на запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та забезпечення надання допомоги працівникам у разі втрати ними частини заробітної плати. Згідно п. 9 Порядку відповідач щомісяця, починаючи з березня 2020 року звертався до центру зайнятості за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подавав документи, необхідні для виплати працівникам підприємства, які є застрахованими особами, яким скорочено робочий час. [PERSON] підприємством було включено до списку працівників, щодо яких виконувались вимоги ч. 3 ст. 47-1 ЗУ «Про зайнятість населення» за період з січня 2021 по травень 202 1року. Відповідно до наказу ДП «КАЗ» від 16.08.2021 року № 299к «Про звільнення [PERSON] ц. № 78, [PERSON] ц.№ 72, [PERSON] ц.№ 72» [PERSON] звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників за ст.40 п.1 КЗпП України. Таким чином, починаючи з 17.08.2021 року трудові відносини між ДП «КАЗ» та [PERSON] відсутні. Положеннями Порядку (п.15) встановлено, що у разі припинення трудових відносин між роботодавцем і працівником, щодо якого роботодавцем були подані відомості, передбачені підпунктом 3 п. 9 вказаного Порядку, у період між поданням зазначених відомостей і перерахуванням центром зайнятості роботодавцю коштів для виплати такому працівнику допомоги, кошти, отриманні роботодавцем за період після припинення трудових відносин, повертаються до Фонду. 04 жовтня 2021 року відповідачем було надано до Красилівської філії Хмельницького обласного центру зайнятості уточненні документи для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, з врахуванням працівників, з якими припинено трудові відносини. 02 листопада 2021 року відповідачем було виплачено працівникам втрачену ними частину заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності підприємства для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 за період з грудня 2020 по травень 2021 року. Позивач [PERSON] втратила право на отримання втраченої нею частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності підприємства для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та звільненням 16 серпня 2021 року. Щодо стягнення з відповідача 12 476,88 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зазначаємо наступне. У відповідача - ДП «КАЗ» на дату звільнення позивача заборгованість по заробітній платі відсутня, оскільки позивач у період з 01.01.2021 р. по 31.05.2021 р. не працювала, заробітна плата їй не нараховувалася у зв`язку із встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відповідно до Постанови Кабміну України № 392 від 20.05 2020р. (з відповідними змінами). Вина роботодавця по не проведенні повного розрахунку із працівником, який звільняється, безпосередньо в день звільнення такого працівника, відсутня. Окрім того, зазначаємо, що станом на 16.08.2021р. (день звільнення позивача, у зв`язку із скороченням штату працівників) на рахунку роботодавця кошти Фонду не були зараховані. Згідно п. 6 Порядку передбачено, що виплата працівникам допомоги здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини. П. 15 Порядку встановлено, що у разі припинення трудових відносин між роботодавцем і працівником, щодо якого роботодавцем були подані відомості, передбачені підпунктом 3 пункту 9 цього Порядку, у період між поданням зазначених відомостей і перерахуванням центром зайнятості роботодавцю коштів для виплати такому працівнику допомоги кошти, утримані роботодавцем за період після припинення трудових відносин, повертаються до Фонду. Відповідно до відомостей № 2 про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини третьої статті 47 (1) Закону України «Про зайнятість населення» за січень - травень 2021 року [PERSON] було включено до вказаних відомостей, які передані центру зайнятості. 04.10.2021 року ДП «КАЗ» надано до Красилівської філії Хмельницького обласного центру зайнятості уточнені документи для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, з врахуванням працівників, з якими припинено трудові відносини. 02.11.2021 року ДП «КАЗ» було виплачено працівникам втрачену ними частину заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності підприємства для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 за період з грудня 2020 року по травень 2021 року. Роботодавець виплачує допомогу працівникам у строк не більше ніж три робочих дні після надходження коштів на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (відомістю на виплату грошей). Копія зазначеної відомості (відомості на виплату грошей) з підтвердженням перерахування коштів на рахунок працівника подається центру зайнятості не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів після виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину. Згідно Порядку № 306 роботодавець зобов`язаний забезпечувати цільове використання коштів Фонду, наданих як допомога по частковому безробіттю на період карантину; подавати щомісяця до 10 числа (до закінчення строку дії договору) центру зайнятості відомості про осіб відповідно до п. 15 Порядку № 306, що є підставою для перерахування коштів Фонду для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, а також повідомляти про зміну зазначених відомостей протягом п`яти календарних днів; виплачувати працівникам допомогу по частковому безробіттю на період карантину протягом трьох робочих днів після їх надходження на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (відомістю на виплату грошей); подавати щомісяця не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів після виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину центру зайнятості копії платіжних відомостей для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину з підтвердженням перерахування коштів на рахунки працівників; письмово інформувати центр зайнятості про звільнення працівника (працівників) протягом шести місяців або протягом періоду, що дорівнює періоду виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (якщо допомога по частковому безробіттю на період карантину виплачувалася менше ніж 180 календарних днів) з підстав,, означених у п. 6 договору; повернути центру зайнятості за наявності підстав, передбачених п. 20 Порядку та п. 6 даного договору, кошти в повному обсязі, надані роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину. Таким чином, відповідачу, який будучи згідно Порядку №306 лише технічним посередником між Фондом та працівниками, з якими укладено трудовий договір (і лише на час дії такого договору) по виплаті коштів Фонду працівникам та за відсутності надходжень таких коштів від Фонду на час звільнення відповідача - не може ставитися у вину затримка виплати такої «соціальної допомоги» роботодавцем, оскільки такі надходження не залежні від його волі, а виплати здійснюються лише при наявності фінансування від Фонду. 08 серпня 2022 року позивач подала відповідь на відзив, в якому доводи відповідача заперечила та зазначила, що на її думку доводи відповідача зводяться до того, що втрачена нею заробітна плата за період зупинення її роботи, у зв`язку із запровадженням карантину, має бути компенсована їй Хмельницькою обласною дирекцією центру зайнятості у вигляді виплати допомоги по частковому безробіттю, а не виплачуватись відповідачем у вигляді оплати часу простою. Вважає такі доводи безпідставними, оскільки факт зупинення роботи підприємства у зв`язку із оголошенням карантину є нічим іншим як простоєм на такому підприємстві, що чітко передбачено ч. 1 ст. 34 КЗпП України. В розумінні ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 113 КЗпЗ України у зазначений період на ДП «КАЗ» був простій не з вини його працівників, а тому відповідач мав би оплатити його в розмірі не нижче від двох третин тарифної ставки (окладу). Тобто, зупинення роботи у відповідача у зазначений період внаслідок простою само по собі створило для нього обов`язок оплатити їй час такого простою і такий обов`язок не залежить від призначення чи не призначення їй державної допомоги по частковому безробіттю, яка з певних причин могла і не бути призначена їй або ж нею не отримана. Призначення та виплата їй допомоги по частковому безробіттю ніяким чином не залежить від неї, як працівника, так як звернення за її призначенням та її отримання здійснюється лише роботодавцем, тобто відповідачем, який і перебуває у правовідносинах із центром зайнятості щодо призначення та виплати зазначеної допомоги. До того ж, виплата такої допомоги здійснюється виключно для працюючих працівників відповідача. Як слідує із матеріалів даної справи, звертаючись до Хмельницького обласного центру зайнятості, відповідач виключив її з числа осіб, які мають право на отримання зазначеної допомоги та тим самим позбавив її можливості на її отримання. При цьому, законодавство не наділяє її правом на самостійне звернення та отримання такої допомоги. Таким чином, наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що замість отримання 2/3 частин її заробітної плати за час простою їй має бути виплачена допомога по частковому безробіттю за час призупинення трудової діяльності у відповідача. Представник третьої особи Хмельницького обласного центру зайнятості подав до суду відзив, в якому вказав, що питання надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину врегульовано статтею 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 5 липня 2012 року (далі-Закон). Механізм застосування статті 47-1 Закону визначений Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 306 (дат. - Порядок).

Outcome: approved