Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.груп», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 05.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №27075 про стягнення з нього на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.груп» (далі - ТОВ «ФК «Ел.Ен.груп») заборгованості за кредитним договором від 02.07.2019 №010/10-46/82/91875171, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль», за період з 02.07.2019 по 01.06.2020 у сумі 24138,90 грн. 14.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №62827849. Він не отримував жодних вимог кредиторів про погашення заборгованості, а тому у стягувача не виникло права вимоги, а нотаріус цю обставину не перевірила. Його ніхто не попереджав про зміну кредитора. Спірний виконавчий напис є протиправним, оскільки вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Стягувачем нотаріусу не було подано документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі, не підтверджена жодними доказами, якими є первинні фінансові документи. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованим за №282/20595, передбачена можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованим в реєстрі за №27075 та стягнути з відповідача судовий збір. 29.08.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 29.08.2022 судом постановлено ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову. 02.09.2022 судом постановлено ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову. 16.09.2022 судом постановлено ухвалу про забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні №62827849, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 05.08.2020 №27075 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.груп» заборгованості у загальній сумі 24538,90 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №752/10895/22. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 05.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №27075 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором від 02.07.2019 №010/10-46/82/91875171, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Ел.Ен.груп», на користь останнього заборгованості за період з 02.07.2019 по 01.06.2020 у загальній сумі 24138,90 грн. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.07.2019 по 01.06.2020. Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 23531,33 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 607,57 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 400 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 24538,90 грн. 14.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. було відкрито виконавче провадження №62827849 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. 3. Релевантні джерела права Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 ч.2 ст. 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 1-3 ст. 51 ЦПК України). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін Суд відзначає, що ст 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням наведеного правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Установлення того, що відповідач є неналежним, тобто у нього відсутній обов`язок відповідати за даним позовом, є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, слід мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. [PERSON] звернувся з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни. На думку суду, в цьому випадку приватний нотаріус, яка вчинила цей виконавчий напис в інтересах ТОВ «ФК «Ел.Ен.груп», є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у цій справі є стягувач за виконавчим написом від 05.08.2020 №27075, тобто ТОВ «ФК «Ел.Ен.груп». Суд прийшов до такого висновку, виходячи з того, що оскільки нотаріус здійснив захист цивільних прав ТОВ «ФК «Ел.Ен.груп» шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, то саме стягувач за виконавчим написом, який оспорює боржник, яким є [PERSON] , і є належним відповідачем та повинен відповідати за пред`явленим позовом про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, яка зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У справі, що розглядається судом, позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. У справах про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, заснованого на приписах цивільного законодавства, нотаріус має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задовленні позову, який заявлено до неналежного відповідача. Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задовленні позову слід відмовити. 5. Розподіл судових витрат, вирішення питання про заходи забезпечення позову Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed