Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 10151,11 грн., які складаються з: майнової шкоди у розмірі 5151,11 грн., моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що у серпні 2020 року [PERSON] дізнався, що отримав статус боржника за виконавчим провадженням № 62439292 від 01.07.2020 року відкритим на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 3046 від 20.06.2020 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2021 року вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. 23.07.2020 року відповідачем знову було вчинено виконавчий напис № 14601 відносно позивача та відкрито виконавче провадження. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року вказаний виконавчий напис також визнано таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] зазначив, що вказані виконавчі написи вчинені відповідачем на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально, що свідчить про протиправність дій відповідача, внаслідок чого з позивача були стягнуті кошти із заробітної плати. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути завдану шкоду з відповідача. Ухвалою судді від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач відзив на позов не надавав, копія ухвали про відкриття провадження від 16.08.2021 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Судові повістки про виклик до суду, які були направлені за робочою адресою відповідача були отримані представником за довіреністю ( а.с. 44, 93, 96, 100). У судові засідання, призначені на 28.10.2021, 01.12.2021, 27.01.2022, 25.02.2022, 07.06.2022, 29.08.2022, 19.10.2022, 30.11.2022 відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. винесено виконавчий напис № 3046 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» 7995,00 грн. (а.с. 20). На виконання виконавчого напису на підставі заяви стягувача, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. 01.07.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3046 від 20.06.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для відома сторонам виконавчого провадження та для виконання за місцем роботи боржника (а.с. 28-33). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3046 від 20.06.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с. 40-41). 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 14601 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 39770,00 грн. (а.с. 44). На виконання виконавчого напису на підставі заяви стягувача, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. 31.07.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 14601 від 23.07.2020 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ( а.с. 47-54). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14601 від 23.07.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с. 60-64). Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Враховуючи викладене, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка звернулась за вчиненням такого виконавчого напису, тому підстав для стягнення з відповідача по справі матеріальної та моральної шкоди немає. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, а судові витрати понесені лише позивачем, на підставі статті 141 ЦПК України їх розподіл не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed