Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18 січня 2022 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за №415. В обґрунтування зазначеного позову посилається на те, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, за яким звернено стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №8/2007/980-К/4668-ПП від 18 вересня 2007 року, укладеним з ПАТ «КБ «Надра» на загальну суму 48191,76 грн. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у 2010 році з нього було стягнуто на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Постановою №ВП 52648015 від 20.11.2017 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом Шевченківського районного суду м.Києва №2-7603/10, з підстав його повного виконання. Відповідач взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки заборгованість за кредитним договором погашена у 2017 році. Також відповідач не мав права нараховувати відсотки після спливу кінцевого терміну погашення кредиту, який встановлений до 2010 року (на момент ухвалення рішення судом), натомість виконавчим написом стягнуто і відсотки за користування кредитними коштами, крім того, з дня виникнення прав вимоги минуло більше трьох років. Крім того, про факт переходу прав вимоги до відповідача, позивач не був повідомлений, докази переходу прав вимоги до відповідача, виписки по заборгованості в матеріалах виконавчого провадження відсутні. Виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити його позов повністю, стягнути судові витрати. Ухвалою Павлоградського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2022 року дану цивільну справу передано на розгляд Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2022 року для розгляду даної справи визначено суддю Оладенко О.С. Ухвалою судді від 24 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача - адвокат Пашніна А.В. не з`явилася, надіславши на електронну пошту суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, про\~ причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 вересня 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8/2007/980-К/4668-ПП, відповідно до п. 1.1. цього договору банк надав позичальникові кредит у тимчасове платне користування у сумі 14900,00, строком з 18 вересня 2007 року по 15 вересня 2010 року. Зазначена обставина встановлена рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14 червня 2010 року у цивільній справі № 2-7603/10, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на 17 вересня 2009 року,\~ у розмірі 24102,67 грн. (а.с.65). Постановою державного виконавця Павлоградського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області від 20.11.2017 (ВП №52648015) закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва №2-7603/10, у зв`язку з утриманням боргу в повному обсязі з [PERSON] (а.с.12). 18 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №415 яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором договір № 8/2007/980-К/4668-ПП від 18.09.2007, укладеним з ПАТ «КБ «Надра», права вимоги\~ за\~ яким перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс», на загальну суму 48 191,76 грн. (а.с.6). Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М., виконавче провадження №68514921 (а.с.8-11). Відповідно\~ ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від\~ 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що договір кредиту не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стосовно посилань позивача на ту обставину, що нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням встановленого Законом порядку у зв`язку з тим, що боржнику не направлялися докази відступлення прав вимоги, виписки чи інше повідомлення про наявність заборгованості, суд зазначає наступне. Як встановлено у ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У зв`язку з тим, що позивач посилається на невчинення відповідачем певних дій направлення доказів відступлення прав вимоги, виписки про заборгованість, а відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву та доказів, зокрема, доказів направлення повідомлення боржнику про заборгованість, відступлення прав вимоги, суд вважає доведеною ту обставину, що таке повідомлення не направлялось. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17 Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України "Про нотаріат". Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також суд погоджується з доводами позивача про те, що у позикодавця припинилося право нараховувати відсотки після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення заборгованості, що відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. З огляду на наведене, встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу, відступлення прав вимоги та отримання боржником [PERSON] такого листа, та те, що виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору, а також те, що позикодавцем реалізовано право на стягнення заборгованості у судовому порядку та заявлену суму заборгованості за кредитним договором було повністю погашено в примусовому порядку, суд приходить до висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved