Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Київоблгазбут» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач надає послуги з постачання природного газу в Яготинському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу від 01.07.2015 року. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог ст.. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений термін шляхом заявочного приєднання Споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до умов цих Правил, що має підтверджуватися документально. Між позивачем та відповідачем був укладений Типовий договір про постачання природного газу побутовим споживачам, фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу у період з 01.07.2015 року по 20.04.2021 року (дата відключення). Відносини між постачальником та побутовими споживачами (населенням) регулюють Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Газопостачання до будинку відповідача на дату подачі позову не припинено, оскільки відповідач чинить перешкоди у доступі до газопроводу вводу, про що складено відповідні акти. Заборгованість за газопостачання у відповідача виникла у період з 01.01.2021 року по 20.04.2021 року у загальному розмірі 6528, 17 грн. Крім того, станом на 01.01.2021 року на особовому рахунку відповідача обліковувалася заборгованість за попередній період у сумі 1880, 77 грн. За період виникнення заборгованості відповідач оплати в рахунок її погашення 4000, 00 грн., з яких: 1880, 77 грн. зараховано у рахунок погашення заборгованості, що обліковувалася станом на 01.01.2021 року, решта суми 2119, 23 грн. зараховано в рахунок оплати поточних нарахувань. Отже заборгованість відповідача на даний час становить 4408, 94 грн. Оскільки відповідач вказану суму заборгованості не сплачує, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання природного газу у розмірі 4408, 94 грн., 3 % річних у розмірі 87, 33 грн., пеню у розмірі 341, 00 грн., інфляційні втрати у розмірі 192, 65 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Київоблгаз Збут» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» надає послуги з постачання природного газу в Яготинському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу від 01.07.2015 року. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог ст.. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений термін шляхом заявочного приєднання Споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до умов цих Правил, що має підтверджуватися документально. Між позивачем та відповідачем був укладений Типовий договір про постачання природного газу побутовим споживачам, фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу у період з 01.07.2015 року по 20.04.2021 року (дата відключення). Відносини між постачальником та побутовими споживачами (населенням) регулюють Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Газопостачання до будинку відповідача на дату подачі позову не припинено, оскільки відповідач чинить перешкоди у доступі до газопроводу вводу, про що складено відповідні акти. Заборгованість за газопостачання у відповідача виникла у період з 01.01.2021 року по 20.04.2021 року у загальному розмірі 6528, 17 грн. Крім того, станом на 01.01.2021 року на особовому рахунку відповідача обліковувалася заборгованість за попередній період у сумі 1880, 77 грн. За період виникнення заборгованості відповідач оплатив в рахунок її погашення 4000, 00 грн., з яких: 1880, 77 грн. зараховано у рахунок погашення заборгованості, що обліковувалася станом на 01.01.2021 року, решта суми 2119, 23 грн. зараховано в рахунок оплати поточних нарахувань. Отже заборгованість відповідача на даний час становить 4408, 94 грн. Відповідно до вимог ст. 67-68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг отриманих ним до укладання відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) віл боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно ч. 1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Слід зазначити, що виходячи з положень ст.. 625 ЦК України право кредитора на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу чи після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3 % річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача становить: за надані послуги з постачання природного газу - 4408, 94 грн.; 3 % річних - 87, 33 грн.; пеня - 341, 00 грн. та інфляційні втрати - 192, 65 грн., що і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved