Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до [PERSON] з позовом про зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позовна заява є заходом прокурорського реагування на захист інтересів держави, оскільки позивач всупереч приписам законів не виконує надані законом повноваження і це звернення до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання лісової ділянки державної форми власності, як здійснюється з грубим порушенням вимог чинного законодавства. ТАК, головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області здійснено захід державного контролю щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7424486800:06:001:0001. Під час перевірки виявлено самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0051 га. Згідно актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою та обстеження земельної ділянки від 22.01.22021, яка знаходиться на території Олешнянської селищної ради Ріпкинського району, за межами населеного пункту, встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України частину вищевказаної земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (категорія земель землі лісогосподарського призначення), яка перебуває в постійному користуванні ДП «Добрянське лісове господарство», самовільно зайнято, а саме на ній збудована двоповерхова будівля на площі 0,0051 га. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, відповідно до розрахунку ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, складає 75,04 грн. Відомості за вказаним фактом 09.11.2020 внесено до ЄРДР за № 12020270220000375 за фактом самовільного зайняття земельної ділянки в кварталі 5 відділу 22 Олешнянького лісництва ДП «Добрянське лісове господарство» з подальшим будівництвом на ній невстановленою особою споруди, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що земельна ділянка, на якій самовільно збудована споруда, знаходиться біля будинку [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . З показів свідків, мешканців с. Олешня, встановлено, що будинок будував чоловік на ім`я [PERSON] . За результатами проведення слідчої дії - пред`явлення фотознімків для впізнання, свідки впізнали особу на ім`я [PERSON] , яким є [PERSON] . Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] у період з 01.03.2020 по 19.11.2020 купував пиломатеріал в Олешнянському нижньому складі ДП «Добрянське лісове господарство». Таким чином, прокурор зазначає, що оскільки [PERSON] не має правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тобто використовував її фактично без відповідних правових підстав, самовільно захопивши її збудував споруду, то він зобов`язаний привести цю земельну ділянку у придатний до використання стан, знісши самовільно збудовану споруду. Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити. Від представника позивача надійшли пояснення по справі, з яких вбачається, що позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтримує їх та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, надіслала відзив на позовну заяву. Суть заперечень зводиться до того, що прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах не тієї особи, а саме, на думку представника відповідача належним позивачем у справі має бути відповідне лісове господарство. Крім того, представник відповідача зауважила, що прокурором не надано належних та допустимих доказів на обгрунтування позовних вимог саме до відповідача [PERSON] . Просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ДП «Городняське лісове господарство» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Допитаний судом свідок [PERSON] показав, що працює лісничим Олешнянського лісництва ДП «Добрянське лісове господарство» (станом на 2020 2021 роки). 09.11.2020 йому зателефонував майстер лісу [PERSON] та повідомив, що на земельній ділянці в кварталі 5 відділу 22 Олешнянського лісництва, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Добрянське лісове господарство», поблизу будинку [ADDRESS] виявлена двоповерхова дерев`яна споруда. З цього приводу, а саме за фактом незаконного будівництва на самовільно захопленій ділянці, свідок зателефонував до поліції. Зі слів мешканців села дізнався, що споруду збудував чоловік на ім`я [PERSON] , він з [PERSON] . Будівництва було не видно, доки не впало листя. Допитаний свідок [PERSON] суду показав, що він працює начальником Олешнянського нижнього складу ДП «Добрянське лісове господарство». Протягом весни- осені 2020 року на нижньому складі періодично купував пиломатеріал чоловік на ім`я [PERSON] . Пиломатеріал міг бути використаним на різні цілі. У ТТН вказувалося місце, куди цей пиломатеріал повинен був бути доставлений. Чи придбавався пиломатеріал саме для самовільного будівництва споруди на захопленій ділянці, свідку невідомо. Допитаний судом свідок [PERSON] суду показав, що проживає з дружиною в [ADDRESS] . У них з дружиною частина будинку. Друга частина будинку була придбана чоловіком з м. Чернігів на ім`я [PERSON] . Чи будував цей [PERSON] ще якийсь будинок йому невідомо. Якось до нього підходив невідомий, який назвався будівельником та попросив протягнути електричний провід з його будинку для виконання якихось робіт. Свідок погодився. За цю послугу йому нічого не платили. Електроенергію використали декілька разів. Більше свідку нічого невідомо. Допитаний в якості свідка Позняк суду показав, що проживає в с. Олешня з 1986 року. Відповідача [PERSON] не знає. Восени 2020 року йшов по гриби, побачив в лісі споруду, яка будувалася. Його запросили допомогти. Серед чоловіків, що працювали на будівництві були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , інших не пам`ятає. Хто був господарем не знає, але начебто [PERSON] з [PERSON] . До того часу як впало листя будинку видно не було. Судом досліджені письмо докази, подані прокурором. Так, з витягу з ЄРДР від 09.11.2020 встановлено, що 09.11.2020 до ч/ч Ріпкинского ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від представника Олешнянського лісництва ДП «Добрянське лісове господарство» про те, що на земельній ділянці квартал № 5 відділу 22, яка належить Олешнянському лісництву ДП «Добрянське лісове господарство» здійснено самовільний захват земельної ділянки з подальшим будівництвом на ній невстановленою особою. Земельна ділянка у кварталі № 5 відділу 22 перебуває у постійному користуванні ДП «Добрянське лісове господарство» на підставі державного акту серія ЯЯ №372689, кадастровий номер земельної ділянки 7424486800:06:001:0001, виданий на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації № 346 від 09 липня 2007 року. Дозволів на будівництво на вказаній земельній ділянці ДП «Добрянське лісове господарство» не надавало. З копії звіту по реалізації покупцям (бухгалтерський облік) встановлено, що протягом червня листопада 2020 року [PERSON] купував пиломатеріал на Олешнянському нижньому складі ДП «Добрянське лісове господарство». З протоколу огляду місця події від 11.12.2020 на земельній ділянці неподалік буд. [ADDRESS] виявлено двоповерхову дерев`яну споруду. З розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки ( за межами населеного пункту) встановлено, що розмір шкоди становить 75,04 грн. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . З протоколу допиту свідка [PERSON] та протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.02.2021 встановлено, що вказана свідок впізнала на фото № 3 чоловіка на ім`я [PERSON] , який будував будинок на самовільно зайнятій земельній ділянці. Цим чоловіком є [PERSON] . З протоколу допиту свідка [PERSON] та протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.02.2021 встановлено, що вказаний свідок впізнав на фото № 3 чоловіка на ім`я [PERSON] , який купував пиломатеріал на Олешнянському нижньому складі. Цим чоловіком є [PERSON] . З постанови про закриття кримінального провадження від 29.04.2021 вбачається, що кримінальне провадження в ЄРДР № 12020270220000375 закрито на підставі п 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Копія постанови направлена до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області для вирішення питання щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності а ст. 53-1 КУпАП. Зі місту вказаної постанови видно, що слідча дійшла висновку про необхідність закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення через відсутність збитків. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 22.01.2021 та акту обстеження земельної ділянки від 22.01.2021 встановлено порушення невстановленою особою ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, а саме самовільно зайнято земельну ділянку із кадастровим номером 7424486800:06:001:0001 з подальшим будівництвом на ній двоповерхової дерев`яної споруди. З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30.08.2021, що надійшла на запит суду, вбачається, що за результатами перевірки було складено акти від 22.01.2021, але заходи адміністративного впливу не вживались, оскільки за результатами перевірки особу порушника не встановлено. Також, судом були досліджені матеріали кримінального провадження в ЄРДР № 12020270220000375 від 09.11.2020. З матеріалів кримінального провадження видно, що відповідач [PERSON] не допитувався. Вислухавши учасників справи, свідків та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. У відповідності до ч.ч.2,3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язане з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права та створюють небезпеку порушених прав. Згідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однією із основних засад цивільного судочинства є, зокрема, принцип змагальності. Принцип змагальності\~забезпечує повноту\~дослідження обставин\~справи.\~Цей принцип\~передбачає покладання\~тягаря доказування\~на сторони.\~Одночасно цей\~принцип не\~передбачає обов`язку\~суду вважати\~доведеною та\~встановленою обставину,\~про яку\~сторона стверджує.\~Така обставина\~підлягає доказуванню\~таким чином,\~аби задовольнити,\~як правило,\~стандарт переваги\~більш вагомих\~доказів,\~тобто коли\~висновок про\~існування стверджуваної\~обставини з\~урахуванням поданих\~доказів видається\~більш вірогідним,\~ніж протилежний\~(такі\~висновки викладені\~у Постанові\~Верховного Суду\~від 02.10.2018\~у справі\~№ 910/18036/17\~від 23\~жовтня 2019\~року у\~справі №\~917/1307/18,\~від 18\~листопада 2019\~року \~у справі\~№ 902/761/18,\~від 04\~грудня 2019\~року у\~справі №\~917/2101/17,\~від 13\~липня 2022\~у справі\~№ 201/7705/19).\~Аналогічні висновки\~викладені у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~18.03.2020\~(у\~справі №\~129/1033/13). \~ \~ \~ \~Отже, докази, подані прокурором, дають підстави припустити, що відповідач [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку з метою будівництва на ній дерев`яної споруди, а також допустити, що він збудував цю споруду. Однак, як зазначалося вище, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. В той же час, вина відповідача у самовільному захопленні земельної ділянки, а відтак і самочинному будівництві споруди фактично та беззаперечно не встановлена ні кримінальним провадженням, ні в провадженні про адміністративне правопорушення, адже протокол про адміністративне правопорушення не складався у зв`язку з тим, що особу порушника не встановлено. Відтак, стверджувати,

Outcome: dismissed