Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», терті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В., про повернення стягнутих коштів за виконавчим написом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року задоволено вимоги [PERSON] та визнано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №1074, виданого 01 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. на підставі заяви ТОВ «Платинум Фіненс» про стягнення з [PERSON] 16 190, 67 грн., таким, що не підлягає виконанню. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пімаховою Д.В. від 05 листопада 2021 року було закінчено виконавче провадження, при цьому відповідно до листа ГУ ПФУ м. Києва від 11.11.2021 року у даному виконавчому проваджені з позивача було стягнуто 5 015,40 грн., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача незаконно стягнуті з неї кошти. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутність. Крім того, у заяві зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надіслав, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Треті особи в судове засідання не з`явилися, пояснення на позов не надіслали, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року задоволено вимоги [PERSON] та визнано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №1074, виданого 01 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. на підставі заяви ТОВ «Платинум Фіненс» про стягнення з [PERSON] 16 190, 67 грн., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також, 05 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пімаховою Д.В. закрито виконавче провадження №62934202 з примусового виконання виконавчого напису №1074 від 01 квітня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. Відповідно до листа ГУ ПФУ м. Києва від 11.11.2021 року у даному виконавчому проваджені з позивача було стягнуто 5 015,40 грн. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. З врахуванням наведеного, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти відсутня, оскільки зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже позивач має право на повернення стягнутих коштів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved