Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що 11.07.2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб та зареєстровано в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 1391. Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу не мають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовні заяві просила розглянути справу без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 16.11.2022 та 01.12.2022 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштових відправлень за адресою його місця реєстрації. В подальшому відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлений, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України. Таким чином, [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив не подав. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання ним відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON] у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 липня 2017 року, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 11 липня 2017 року, місце державної реєстрації Центральний відділ державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1391 (а.с. 3). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання від 16.10.2019 року за вих. №5803 [PERSON] , [INFO] , громадянин Китайської Народної Республіки, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається із позовної заяви, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Згідно ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст.21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України\~визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved