Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

19 вересня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради (ідентифікаційний код 26136949) від 23.10.2021 року №12д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] »; стягнути з Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради на користь [PERSON] витрати на судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона працювала на посаді лікаря-педіатра виїзної бригади комунального закладу «Міська станція швидкої медичної допомоги». На підставі Наказу Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 17.03.2006 р. № 41-ум назва комунального закладу «Міська станція швидкої медичної допомоги» змінена на комунальний заклад «міська станція швидкої медичної допомоги.» В подальшому, 01.08.2011 Позивач переведена на посаду лікаря станції швидкісної та невідкладної медичної допомоги загально профільної бригади Комунального закладу «Міська станція швидкої медичної допомоги» назва якого рішенням сесії Дніпропетровської обласної ради від 27.12.2011 р. №196-10/ІІ змінена на комунальний заклад «Криворізька станція швидкої медичної допомоги » Дніпропетровської обласної ради. На підставі рішення сесії Дніпропетровської обласної ради від 13.12.2019 № 551-20/VІІ комунальний заклад «Криворізька станція швидкої медичної допомоги » Дніпропетровської обласної ради з 01.03.2020 реорганізовано шляхом приєднання до комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради в якому Позивач працювала на посаді лікаря з медицини невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги Криворізької станції екстреної медичної допомоги, табельний номер 327. Наказом Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради від 23.10.2021 №12д мовою оригіналу « [PERSON] , лікарю з медицини невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги підстанції №4, оголосити догану за порушення норм професійної етики і деонтології». В наказі «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 23.10.2021 №12-д зазначено, що нібито за телефоном ОДС «103» 28.09.2021 надійшла скарга на поведінку лікаря бригади екстреної медичної допомоги [PERSON] від матері дитини, якій надавалася медична допомога 28.09.2021 о 02.57 годині за адресою: [ADDRESS] з приводу високої температури у дитини десятирічного віку. Завідуюча підстанції №4 [PERSON] 28.09.2021 при проведенні оперативної наради нібито звернулася до Позивача з проханням надати пояснення по скарзі, але відповідно до описової частини Наказу №12д [PERSON] відмовилася від надання будь-яких пояснень. Також, в описовій частині Наказу 12д наводиться посилання на те, що медичні працівники зобов`язані дотримуватися вимог професійної етики та деонтології згідно пункту «г» статті 78 Закону України від 19.11.1992 року № 2801-ХІІ « Основи законодавства України про охорону здоров`я », а лікар з медицини невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги [PERSON] своєю поведінкою порушила норми етики, деонтології та норми етичного кодексу лікаря. Проте, в наказі №12д не наведено конкретних обставин допущених працівником порушень трудової дисципліни, за які він притягується до відповідальності , не конкретизовано які саме Пункти Правил внутрішнього трудового розпорядку, Етичного кодексу лікаря та посадової інструкції лікаря було порушено; не зазначено обставини, які відповідно до приписів ч.3 ст. 149 КЗпП України були враховані власником при обранні певного виду стягнення, якщо вони взагалі враховувались. Позивач категорично заперечує проти нібито своєї неналежної поведінки, образливих висловлювань в адрес матері пацієнта та завідуючої підстанції №4, про що Відповідач посилається у Наказі №12д, які окрім доповідних записок старшого лікаря [PERSON] та завідуючої підстанції №4 [PERSON] , як додатки до зазначеного наказу, нічим більше документально не підтверджується. Зі свого боку, Позивач дійсно підтверджує, що нею надавалася медична допомога 28.09.2021 року о 02.57 годині за адресою: [ADDRESS] з приводу високої температури у дитини десятирічного віку. При огляді дитини було виявлено, що дитина хворіє 7 днів, наявні ознаки ГРЗ, температура тіла складала 36,4 градуса за Цельсієм. Зі слів матері до прибуття бригади швидкої допомоги, впродовж 30 хвилин вона давала дитині жарознижувальні препарати - парацетамол 500 мг, 200 мг нурофену. До свого сімейного лікаря не зверталася. Також, матері дитини було рекомендовано нагляд педіатра, але мати наполягала зробити призначення щодо лікування та здійснити жарознижувальний укол, щоб у майбутньому більше не підвищувалася температура у дитини. Матері дитини в доступній формі було доведено, що ін`єкції дитина не потребує, так як температура тіла дитини складала 36,4 градуса за Цельсієм. Після проведеного огляду дитини, матері було запропоновано госпіталізацію до стаціонару, на що вона категорично відмовилась, вище перелічені факти було зафіксовано в Картці виїзду швидкої медичної допомоги, встановленої форми «110/0» затвердженої наказом МОЗ України від 17.11.2010 №999. Дана Картка виїзду швидкої медичної допомоги відсутня у Позивача, оскільки знаходиться у Відповідача. Про існування скарги від 28.09.2021 , а також щодо нібито образливих слів в адресу [PERSON] . Позивач дізналася лише після ознайомлення 30.08.2022 з Наказом №12д, проте звинувачення адміністрації Відповідача щодо порушення Позивачем вимог етики та деонтології є упередженим та таким, що не відповідають дійсності. Відповідачем порушено вимоги ст.. 149 КЗпП України щодо відібрання пояснень від особи, щодо якої порушено дисциплінарне провадження, до того ж фактично через 10 місяців з дати видання наказу, повідомлено працівникові про цей наказ під розписку, що є грубим порушенням прав та інтересів Позивача, у зв`язку з чим остання вимушена звернутися до суду за захистом свої порушених прав. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 10 листопада 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом генерального директора Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради Шевченко Р.А., в якому відповідач заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Відповідач у відзиві зазначає, що у наказі про накладення дисциплінарного стягнення прямо вказано, що позивачем порушено трудову дисципліну яка полягала у недотриманні норм етики та деонтології позивачем при взаємовідносинах з пацієнтом. При прийомі на роботу 21.09.2004 року позивач була ознайомлена з діючим Колективним договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, що є додатком до нього, про що свідчить розписка про ознайомлення від 21.09.2004 року. Пунктом 37 Посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станцій визначено, що: «лікаря зобов`язаний по відношенню до хворого, його родичів і оточуючих осіб виконувати правила медичної деонтології …»Відповідно до Розділу ІV Посадової інструкції лікарем з медицини невідкладних стані: «лікар з медицини невідкладних станів станції швидкої медичної допомоги несе повну відповідальність за виконання всіх покладених на нього обов`язків і вимог посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку згідно чинного законодавства». Окрім того, відповідач зазначив, що підтвердженням неналежної поведінки позивача є запис телефонного дзвінка на ОДС «103» матері дитини із скаргою на поведінку лікаря з медицини невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги підстанції №4 [PERSON] та запис за №35 у Журналі звернень громадян до старшого лікаря оперативного відділу. Щодо тверджень позивача проте, що вона не знала про існування скарги матері дитини від 28.09.2021 року, а дізналася про неї лише після ознайомлення з Наказом №12 від 23.10.2021 року, відповідач стверджує, що вказані відомості є неправдивими оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.149 КЗпП України завідувач підстанції №4 [PERSON] звернулась до позивача з вимогою надати письмові пояснення з приводу конфліктної ситуації, однак Позивач відмовилась надавати будь-які пояснення з приводу скарги, що підтверджується доповідною запискою [PERSON] та Актом фіксації відмови від надання письмових пояснень від 28.09.2021 року складений у присутності свідків. Також позивача запрошували для надання пояснень з приводу скарги до завідувача Криворізької СЕМД, однак позивач категорично відмовилась, про що 01.10.2022 року було складено доповідну записку завідуючою підстанції №4 [PERSON] у присутності фельдшерів бригад. Крім того, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] від 23.10.2021 року №12д був наданий їй для ознайомлення 25.10.2021 року, однак ознайомившись з наказом позивач у присутності завідуючої підстанції №4 Олійник О.М., фельдшера Соловйової Т.О., та фельдшера [PERSON] категорично відмовилась поставити свій підпис, про що складено Акт фіксації відмови підписати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 25.10.2021 року. 25 листопада 2022 року на електронну адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Лєвєнцова Д.С. надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача зазначив, що в Наказі №12д не наведено конкретних обставин допущення працівником порушень трудової дисципліни за які він притягується до відповідальності, не конкретизовано які саме пункти Правил внутрішнього трудового розпорядку,Етичного кодексу лікаря та Посадової інструкції лікаря було порушено, не зазначені обставини, які відповідно до приписів ч.3 ст.149 КЗпП України були враховані власником при обрані певного виду стягнення, якщо вони взагалі враховувались. Позивач категорично заперечує проти нібито неналежної своєї поведінки, образливих висловлювань в адрес матері пацієнта та завідуючої підстанції №4, про що відповідач посилається у Наказі №12д, які окрім доповідної записки старшого лікаря [PERSON] та завідуючої підстанції [PERSON] , нічим більше документально не підтверджується. Окрім того, представник позивача стверджує, що Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.02.2016 року №69 затверджено Положення про медичну раду закладу охорони здоров`я, однією із функцій Медичної ради є розгляд питання та надання пропозицій керівництву ЗОЗ щодо скарг пацієнтів або їх близьких осіб. Засідання Медичної ради проводяться не рідше один раз на квартал. Рішення Медичної ради оформлюється протоколом, тобто, відповідач повинен був вжити заходів для відповідної перевірки у встановленому даним Наказом МОЗ порядку, проте таких дій з боку відповідача зроблено не було, що в черговий раз доводить незаконність та безпідставність оскаржуваного Наказу №12д. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] з 22.09.2004 року працювала на посаді лікаря-педіатра виїзної бригади комунального закладу «Міська станція швидкої медичної допомоги». На підставі Наказу Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 17.03.2006 №41-ум назва комунального закладу «Міська станція швидкої медичної допомоги » змінена на комунальний заклад «Міська станція швидкої медичної допомоги». В подальшому 01.08.2011 [PERSON] переведена на посаду лікаря станції швидкої та невідкладної медичної допомоги загально профільної бригади Комунального закладу «Міська станція швидкої медичної допомоги », назва якого рішенням сесії Дніпропетровської обласної ради від 27.11.2021 р. №196-10/ІІ змінена на комунальний заклад «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради. На підставі рішення сесії Дніпропетровської обласної ради від 13.12.2019 №551-20/VІІ комунальний заклад «Криворізька станція швидкої медичної допомоги » Дніпропетровської обласної ради з 01.03.2020 реорганізовано шляхом приєднання до комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради в якому Позивач працювала на посаді лікаря з медицини невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги Криворізької станції екстреної медичної допомоги (а.с.18-24). Відповідно до копії Картки виїзду швидкої медичної допомоги №41 від 28.09.2021 лікар [PERSON] надавала медичну допомогу 28.09.2021 за адресою [ADDRESS] з приводу високої температури у дитини десятирічного віку. Матері дитини було рекомендовано нагляд педіатра. Крім того вказано, що мати дитини вела себе некоректно, обурювалась, що лікар задавала некоректні питання та буде скаржитися на неї. (а.с. 52, 65) 28.09.2021 року старший лікар КВ ЦОД Малишко Наталія Юріївна звернулася з доповідною до завідувача Криворізької станції екстреної медичної допомоги КП ОЦСМД та МК ДОР Бійовського А.М. відповідно до якої доводить до відома, що 28.09.2021 року на «103» звернулася мама хворої дитини [PERSON] , 10 років, яка мешкає [ADDRESS] яка повідомила, що вночі викликала швидку до сина з приводу температури 39 градусів за Цельсієм( картка виклику №41 ,02.26 години, бр. 406 лікар [PERSON] , діагноз ГРВІ, залишений вдома). Лікар яка приїхала на виклик вела себе грубо, кричала на неї та хворого сина, а коли дивилася горло так засунула ложку до рота, що дитина виблювала. Заявниця вимагає розібратися з даної ситуацією та прийняти міри. (а.с. 53) Відповідно до доповідної завідуючої Олійник О.М. 28.09.2021 на робочому місці під час розмови лікар бр. №406 [PERSON] зверталася до останньої на «ти», після чого останній було зроблено зауваження, що обурило [PERSON] і вона почала висловлюватись хамовито. (а.с. 54) Згідно доповідної завідуючої Олійник О.М. від 01.10.2021 при проведенні п`ятихвилинки 01.10.2021 [PERSON] повідомлено, що її викликає завідувач підстанції [PERSON] , в свою чергу [PERSON] категорично відмовилася їхати, мотивуючи тим, що в неї особисті важливі справи. (а.с. 55) Відповідно до доповідної завідуючої Олійник О.М. від 05.10.2021 року лікар бригади №406 [PERSON] відмовилась з`явитися за викликом до кабінету завідувача Криворізької станції [PERSON] . Інформація була донесена до [PERSON] 05.10.2021 року в присутності фельдшерів бригади №406 [PERSON] , [PERSON] (а.с. 56) Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, зокрема, такий захід стягнення, як догана. Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців із дня вчинення проступку. Відповідно до вимог статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 зроблено висновок, що «пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами». Відповідно до ст.ст. 12, 76, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичним моментом виявлення проступку є його фіксація у відповідному документі про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку уповноваженими на те особами, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі 461/8132/17 від 27.04.2021 у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Як вже зазначалося, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків, при цьому складовими такого є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків, а недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Разом з тим, роботодавець має обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Статтею 150 КЗпП України передбачено право працівника оскаржити дисциплінарне стягнення у передбаченому законом порядку. При цьому, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Статтею 140 КЗпП України визначено що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. Так, відповідно до ст.35 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» екстрена медична допомога - медична допомога, яка полягає у здійсненні медичними працівниками відповідно до закону невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування та збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров`я. З матеріалів справи вбачається, що позивачем по справі 28.09.2021 року о 02.26 години, в складі бр. 406 було проведено огляд неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , встановлено попередній діагноз гостра респіраторна вірусна інфекція. При зборі анамнезу мама вела себе некоректно, обурювалась, що лікарем ставляться некоректні питання. Не знає з чим перебуває на обліку в уролога, буде скаржитись, що лікарем ставляться не коректні питання, не пов`язані з захворюванням дитини. З матеріалів справи не вбачається, що лікарем [PERSON] не було здійснено відповідно до закону невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.02.2016 року №69 затверджено Положення про медичну раду закладу охорони здоров`я, Положення визначає порядок проведення внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування (далі - ЗОЗ). Відповідно до розділу ІІІ вказаного Положення однією із функцій Медичної ради є розгляд питання та надання пропозицій керівництву ЗОЗ щодо скарг пацієнтів або їх близьких осіб. Відповідачем не долучено до матеріалів справи відомостей по звернення до Медичної ради з приводу скарги пацієнта на дії лікаря [PERSON] та результати розгляду вказаного звернення. Щодо посиланні в Наказі №12д від 23.10.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » на відмову [PERSON] 28.09.2021 року під час оперативної наради надати пояснення по скарзі завідуючій підстанції №4 [PERSON] , неповажне звернення та висловлювання на її адресу образливими словами, які на думку відповідача підтверджують порушення позивачкою правил професійної етики та деонтології, відповідачем, на підтвердження таких не надано відповідних доказів. Так доповідна записка завідуючої підстанції №4 [PERSON] від 28.09.2021 року, містять лише загальні фрази та не відповідають вимогам статтей 77-79 ЦПК України. Окрім того, не надано письмових пояснень осіб які були присутні 28.09.2021 року під час проведення оперативної наради в присутності яких позивач нібито зверталась не поважно та висловлювалась образливими словами в бік [PERSON] . Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення. Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Водночас застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»(зі змінами та доповненнями) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженими ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувались вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип справедливості, закріплений у ст. 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 3 липня 2014 року). Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що доводи позивача щодо порушення його трудових прав у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення у виді догани є доведеними. За вимогами законодавства про працю, правова оцінка дисциплінарного проступку має проводитись на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника, яке є однією з важливих гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Тобто, отримання доповідної записки є підставою для проведення службового розслідування. Під час службового розслідування мають бути вжиті заходи для з`ясування причин порушення трудової дисципліни з огляду на відомості, зазначені у доповідній записці. Законодавство не встановлює вимог до форми такого наказу, тому він оформлюється у довільній формі. У наказі має бути викладено доручення про проведення службового розслідування зі створенням відповідної комісії та з`ясування причин порушення трудової дисципліни та визначено строки проведення службового розслідування. Наказ видається керівником підприємства в день отримання доповідної записки. Вимога про надання працівником письмових пояснень оформлюється розпорядженням або наказом керівника підприємства. Працівника необхідно ознайомити з таким розпорядженням (наказом) під особистий підпис. Вимоги до форми такого розпорядження (наказу) не встановлено, тому воно оформлюється у довільній формі. У розпорядженні (наказі) має бути викладена вимога до працівника про надання письмових пояснень щодо обставин, викладених у доповідній записці. У розпорядженні (наказі) необхідно визначити строки для надання пояснень та документів. Розпорядження (наказ) вказаного вище змісту видається керівником підприємства в день отримання доповідної записки та видачі наказу про проведення службового розслідування. За результатами службового розслідування складається акт, у якому відображаються відповідні висновки, щодо належного або неналежного виконання розпоряджень, вини працівника, пропозиції комісії за його результатами. При цьому слід зазначити, що притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є правом, а не обов`язком роботодавця. Судом встановлено, що керівництвом КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради на підставі доповідної записки старшого лікаря [PERSON] від 28.09.2021 року не було видано розпорядження про проведення службового розслідування, зобов`язання надати лікарем [PERSON] пояснень по суті питань, вказаних у доповідній записці [PERSON] , а саме надання медичної допомоги [PERSON] . Відсутні дані про ознайомлення позивача та інших осіб, які виїздили на виклик з наказом про проведення службового розслідування, що може свідчити про необізнаність позивача та інших осіб в тому, що є необхідність в дачі пояснень з приводу скарги [PERSON] . Доповідна [PERSON] містить лише переказ повідомлення від [PERSON] на лінію "103", доповідні [PERSON] не вказують, з приводу чого [PERSON] викликалась до завідуючого підстанції [PERSON] . Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. Застосування дисциплінарного стягнення можливе у випадку конкретного порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів чи розпоряджень, що має бути зазначено у самому наказі. Не зазначення конкретних підстав для притягнення особи до відповідальності порушує права працівника та фактично ускладнює останньому можливість оскарження такого та перевірку законності накладення такого. Тягар доведення правомірності застосування до працівника заходу стягнення та дотримання процедури його накладення, покладається саме на власника або на уповноважений ним орган. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні відповідачем не доведено факту невиконання позивачем своїх службових обов`язків, відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про те, що позивач не виконував обов`язки, покладені на нею посадовою інструкцією, що дії/бездіяльність позивача були протиправними та стались з її вини (навмисної чи необережної). Окрім того, відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний наказ отримано позивачем 30.08.2022 року, що підтверджується відповідною відміткою старшого інспектор з кадрів [PERSON] . Відповідачем до матеріалів справи на підтвердження повідомлення позивача про накладення на неї дисциплінарного стягнення долучено Акт про відмову підписати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 25.10.2021 року за підписом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проте будь-яких інших доказів підтвердження спроби вручити позивачу оскаржуваний наказ (оголошення наказу позивачу під відеозапис, направлення копії наказу засобами поштового зв`язку, тощо), матеріали справи не містять. За змістом самого наказу вказано на обов"язок старшого інспектор з кадрів Федорів Л. ознайомити [PERSON] з наказом. Однак відповідачем не надано доказів на виконання [PERSON] розпорядження керівника. За таких обставин, суд приходить до висновку, що перед винесенням оспорюваного наказу відповідачем не було з`ясовано всіх обставин, у встановленому законом порядку не встановлювалась наявність чи відсутність порушень з боку позивача, що потягло за собою прийняття незаконного наказу про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани. На підставі викладеного вимоги позивача щодо визнання оспорюваного наказу незаконним підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 992.40 гривень. На підставі вищевикладеного, статтями 139,140,147-149 КЗпП України,

Outcome: approved