Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2009 року присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2009 року до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, майновий стан у позивача змінився, він 08.06.2013 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , а [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] народилася дочка [PERSON] . Крім цього, з березня 2022 року позивач доходів не має. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, представник позивача просить суд зменшити розмір аліментів та в подальшому стягувати з нього на користь відповідача аліменти у розмірі 1\~372 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2013 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано 08.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №192, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до Свідоцтв про народження серій [NUMBER] від 03.05.2018 року, [NUMBER] від 22.11.2013 року, [NUMBER] від 31.12.2013 року батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6-8). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22.10.2009 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9). Із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, Форми ОК-7 вбачається, що за звітний 2022 рік, за період з 01.01.2022 року по 01.03.2022 року загальний заробіток значиться у розмірі 19\~000 гривень, починаючи з 01.03.2022 року по теперішній час сума фактичного заробітку відповідача значиться 0 (а.с. 10). Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Разом з тим, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК). Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає, що представник позивача звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, фактично просить замінити спосіб стягнення аліментів, який відповідно до ч.3 ст.181 СК України може бути змінений тільки за позовом одержувача аліментів, а не за позовом особи, яка їх сплачує. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed