Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним рішення виконавчого комітету Радомишльської міської ради від 10.12.2020 №24 «Про видачу свідоцтва про право власності на житло», в частині, що стосується третіх осіб, а саме [PERSON] та членів його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 15.12.2020, видане Радомишльською міською радою зазначеним особам на квартиру за адресою: [ADDRESS] , стягнути з вказаного виконкому витрати по сплаті судового збору, а також 50 000,00 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 44-49). В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що згідно контрольного талону ордеру №226 від 29.09.1983, виданого виконавчим комітетом ради народних депутатів м. Радомишль, щодо нерухомого майна квартири [ADDRESS] , надано в користування вказану службову квартиру в період працевлаштування [PERSON] , [PERSON] в СТОВ «НИВА» (реорганізованого ПКСП «НИВА» та колгоспу імені Леніна). У 1983 році між колгоспом імені Леніна, м. Радомишль, в особі голови колгоспу [PERSON] , з однієї сторони, та працівниками колгоспу [PERSON] і [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір про здачу-найом жилого приміщення колгоспу імені Леніна, м. Радомишль, який був затверджений рішенням правління колгоспу. Вказана квартира у комунальну власність територіальної громади міста не передавалася і наразі перебуває на балансі СТОВ «НИВА», у зв`язку з чим, на думку позивача, неправомірно передана у приватну власність. Ухвалою від 13.06.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 41-42). 29.06.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідачів, який заперечив щодо задоволення позову, та зазначив, що не доведено порушення прав позивача прийняттям оскаржуваного рішення та видачею свідоцтва про право власності. Представник відповідачів звертає увагу, що до міської ради надійшла заява від [PERSON] про видачу свідоцтва про право власності, в якій зазначається, що він разом з членами сім`ї згідно рішення виконавчого комітету Радомишльської ради народних депутатів від 29.09.1983 за №226 та виданого ордеру вселились в квартиру [ADDRESS] . До заяви було долучено відповідні підтверджуючі документи, зокрема технічний паспорт №3681 від 14.09.2010 на ім`я [PERSON] . Також зазначає, що [PERSON] з сім`єю вселився в дану квартиру у відповідності до норм ЖК УРСР, тому відсутні підстави вважати, що вони зайняли відповідне приміщення з порушенням встановленого порядку, беручи також до уваги тривале проживання у ньому, несення протягом всього часу проживання витрат на обслуговування свого житла та сплату комунальних послуг. Окрім того, позивачем не доведено наявність права власності на вказану квартиру, а також, що він є правонаступником колгоспу імені Леніна та існування трудових відносин з [PERSON] (а.с. 67-71). 04.07.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що згідно п. 1.5 статуту СТОВ «НИВА» м. Радомишль дане товариство являється правонаступником ПКСП «НИВА». Відповідно до протоколу №2 зборів уповноважених членів колгоспу імені Леніна м. Радомишль від 06.05.1992 та виписки з протоколу №2 від 06.05.1992 було вирішено провести приватизацію колгоспу імені Леніна з переходом усіх прав та обов`язків. На баланс ПКСП «НИВА» з балансу колгоспу імені Леніна перейшло все нерухоме і рухоме майно, кредиторська заборгованість, в тому числі і спірна квартира [ADDRESS] . 25.03.1997 шляхом об`єднання майна працівників, ПКСП «НИВА» було реорганізовано в СТОВ «НИВА» м. Радомишль на приватній основі, відповідно з переходом усіх прав та обов`язків (а.с. 74-89). 21.07.2022 третя особа [PERSON] подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що підставою для її вселення в спірну квартиру був ордер №226 від 29.09.1983, що виданий виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Радомишль її покійному чоловікові. В грудні 2020 року квартира була приватизована про, що виконкомом Радомишльської міської ради, видане оскаржуване свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 15.12.2020. Під час отримання квартири третя особа та її чоловік [PERSON] працювали в колгоспі імені Леніна. Рішення загальних зборів членів колгоспу імені Леніна або зборів уповноважених, яке затверджене виконавчим комітетом Радомишльської міської ради народних депутатів про включення квартири до числа службових відповідно до ст. 120 ЖК УРСР до позовної заяви позивачем не додано, а тому твердження про те, що квартира є службовою є безпідставним. До того ж, третя особа вказує, що оскаржуване рішення будь-яким чином не порушує права або охоронювані законом інтереси позивача, тому просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 180-182). 22.09.2022 до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він зазначає, що у 1983 році між колгоспом імені Леніна, м. Радомишль (реорганізованого в СТОВ «НИВА»), в особі голови [PERSON] та працівниками колгоспу [PERSON] і [PERSON] було укладено договір про здачу-найом жилого приміщення колгоспу ім. Леніна, який був затверджений рішенням правління колгоспу. Проживаючи в даній квартирі [PERSON] , [PERSON] вже більше 25 років за неї не вносили щомісячну квартирну плату, так як це передбачено умовами договору. СТОВ «НИВА» постійно до цього часу сплачувало податки на нерухомість в тому числі за спірну квартиру. Окрім того, зазначив, що СТОВ «НИВА» є власником спірної квартири, де проживають відповідачі згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.12.2018, ухваленого у справі №289/760/18. Рішення виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області чи Радомишльської міської ради про передачу об`єктів у комунальну власність вказаної квартири не приймалося, питання про передачу будинку та квартири у комунальну власність, які на даний час перебувають у державній власності не вирішувалося. СТОВ «НИВА» м. Радомишль не подавало відповідного клопотання про виключення спірної квартири з числа службових жилих приміщень (а.с. 200-208). В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві та зазначив, що оскаржуване рішення порушує права СТОВ «НИВА», оскільки цим рішенням безпідставно передано у приватну власність спірну квартиру за яку досі дане товариство сплачує податок на нерухомість. Третя особа [PERSON] та її представник позов не підтримали, просили в задоволенні його відмовити, оскільки вважають, що СТОВ «НИВА» є не власником спірної квартири, а виконком Радомишльської міської ради прийняв оскаржуване рішення правомірно. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в суді також позов не підтримали, вважають вимоги позивача безпідставними. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника Радомишльської міської ради Житомирської області (а.с. 103-104). Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до статей 1, 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Відмова від такого права є недійсною. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав. В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що 10.12.2020 виконавчим комітетом Радомишльської міської ради Житомирської області прийнято рішення №24 про видачу свідоцтва про право власності у спільну часткову власність у рівних частинах [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , відповідно до ордеру №226 від 29.09.1983, виданого виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Радомишль, технічного паспорту №3681 від 14.09.2010 (а.с. 13) та 15.12.2020 видано свідоцтвопро право власності на зазначену квартиру (а.с. 16). 14.01.2021 зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14-15). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 236), а спадкоємцями його майна є треті особи у справі [PERSON] , [PERSON] (а.с. 230, 232, 234). За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19, від 20.01.2021 у справі 203/2/19). Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, ці вимоги не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Належними відповідачами в даній справі має бути виконком Радомишльської міської ради Житомирської області, яким було видано оспорювані рішення і свідоцтво, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які на підставі оскаржуваного свідоцтва зареєстрували право власності на спірну квартиру. Звернувшись з позовними вимогами до виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області та Радомишльської міської ради Житомирської області, позивач не залучив до участі у справі інших відповідачів або ж співвідповідачів, не зважаючи на те, що він був обізнаний про власників квартири згідно оспорюваного рішення і свідоцтва. Встановивши, що спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак позивач не залучив їх до участі у цій справі як співвідповідачів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом у справі. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Учасники судового процесу та їхні представники, як зазначено у частині першій статті 44 ЦПК України, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. В контексті забезпечення права особи на доступ до правосуддя, суд звертає увагу на те, що позивач, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, з урахуванням наведених вище обставин мав реальну можливість як звернутись із позовом до належних відповідачів, так і подати клопотання про залучення їх в якості співвідповідачів. Наведене узгоджується з постановою Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2022 у справі № 754/16978/21. При ухваленні рішення із вищезазначених підстав суд вважає недоцільним робити аналіз іншим обставинам і доказам, досліджених в судовому засіданні, оскільки суд не розглядає обґрунтованість позовних вимог та не вирішує спір по суті. До того ж, позовні вимоги СТОВ «НИВА» можуть стати предметом розгляду справи при повторному зверненні до суду з позовом до всіх належних відповідачів. Таким чином аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що позовні вимоги заявлені не до всіх осіб, чиїх прав та інтересів стосується предмет спору, а отже позовні вимоги СТОВ «НИВА» задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed