Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 січня 2021 року в м. Києві по вулиці Набережне Шосе (електроопора 1) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та транспортного засобу «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно зі звітом № 17994 від 20 квітня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 273 653 грн. 72 коп. Крім того, позивачу завдана майнова шкода, у зв`язку із понесеними ним витратами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: за послуги евакуатора у сумі 640 грн.; за виготовлення звіту про визначення вартості матеріального збитку в сумі 3 000 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР201938727, яким встановлено ліміт відповідальності у розмірі 130 000 грн. та договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 301.41.ЕР201938727, за яким ліміт відповідальності страховика становить 100 000 грн. Позивач направив до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» заяву про виплату страхового відшкодування, однак відповіді не отримав. Оскільки, ліміту страхового відшкодування за полісом цивільно-правової відповідальності та договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який складає 230 000 грн., недостатньо для повного відшкодування шкоди, заподіяної позивачу, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] різницю між розміром завданої шкоди і страховим лімітом у розмірі 47 293 грн. 72 коп. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. Ухвалою суду від 01 жовтня 2021року відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомлення сторін (а.с. 43). 17 лютого 2022 року від представника відповідача [PERSON] - Новака А.І. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 60-66), відповідно до якого вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, звітом № 17994 від 20 квітня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 273 653 грн. 72 коп. Разом з тим, відповідач вважає такий звіт неналежним та недопустимим доказом, оскільки такий висновок експерта в порушення вимог ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України не містить відомостей про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Крім того, вказав, що в порушення пункту 2 звіту № 17994 від 20 квітня 2021 року, зазначений звіт подано до суду не в повному обсязі, а саме, додатки до позовної заяви не містять додатку № 3 до звіту, а тому даний звіт немає жодної юридичної сили. Також вказав, що звіт не відповідає вимог п. 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, оскільки не містить обґрунтування засобу усунення пошкоджень, як заміна пошкоджених деталей на нові, а саме висновку про неможливість відновлення відповідно до технічних вимог або економічну недоцільність його відновлення (ремонту). Повідомляє, що відповідача не було викликано для огляду колісного транспортного засобу. Вказує, що позивач власноручно відзначив, що з ним проводились взаєморозрахунки за заподіянні збитки в розмірі 207 564 грн. 56 коп., а отже встановити дійсний розмір збитків неможливо. Вважає, що позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували його душевні страждання та факт заподіяння йому моральної шкоди. 12 липня 2022 року представник відповідача [PERSON] - Новак А.І. подав до суду рецензію ГО «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів» №21-ЕР від 24 червня 2022 року, якою проведено рецензування звіту про оцінку майна «Звіт №17994 про визначення матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу» від 20 квітня 2021 року, складеного ФОП [PERSON] 12 липня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 152-155), відповідно до якої вважає, що обставини викладені відповідачем 1 у відзиві є необґрунтовані та не спростовують доводи, викладені у позовній заяві. Вважає, що наданий звіт автотоварознавчого дослідження № 17994 від 20 квітня 2021 року відповідає вимогам закону, а отже є належним доказом у справі, яким підтверджується розмір завданого збитку позивачу. При цьому, вказав, що відповідач обмежується лише запереченнями щодо неналежності звіту і не заявляє клопотання про призначення судової експертизи у справі чи клопотання про долучення іншого звіту до матеріалів справи, а отже відповідачем не спростовано належним чином, що наданий позивачем звіт є недопустимим доказом. Крім того, представником відповідача 1 не надано до рецензії на звіт документів, які б підтверджували те, що рецензенти мають право проводити відповідне рецензування. Зазначив, що позивачем помилково було зазначено в заяві на виплату страхового відшкодування інформацію щодо взаєморозрахунків, оскільки жодних виплат здійснено не було. 08 вересня 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії звіту про визначення матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу (доопрацьований) № 17994/1 від 11 липня 2022 року (а.с. 163-215). 08 вересня 2022 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Новака А.І. надійшли додаткові письмові пояснення (а.с. 157-160), відповідно до яких подання позивачем до суду у якості нового доказу звіту про визначення матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу (доопрацьований) № 17994/1 від 11 липня 2022 року, не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки у позивача відсутнє процесуальне право на долучення нових доказів, без належного на те обґрунтування, що є зловживанням процесуальними права з боку останнього. Крім того, зазначив, що в доопрацьованому звіті не усунуто всіх зазначених недоліків первісного звіту, які визначені в рецензії, а тому не може бути використаний для встановлення цілей, а відповідно є недостовірним та неналежним доказом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача 1 Новак А.І. заперечив щодо задоволення позовних вимог. Подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких має намір звернутися до суду із заявою про стягнення судових витрат на надання правової допомоги. До судового засідання представник відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» не з`явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 10). 05 січня 2021 року о 08 год. 45 хв. в м. Києві по вулиці Набережне Шосе (електроопора 1) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та транспортного засобу «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року у справі № 757/2727/21-п відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340 грн. (а.с. 14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідачем ТОВ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР201938727 строком дії з 21 листопада 2020 року по 20 листопада 2021 року, страхова сума за шкоду - 130 000 грн., франшиза - 0,00 грн. (а.с. 16) та договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 301.41.ЕР201938727 від 20 листопада 2020 року, строком дії з 21 листопада 2020 року до 20 листопада 2021 року, страхова сума за шкоду - 100 000 грн., франшиза - 0,00 грн. (а.с. 17). Як встановлено судом, 05 квітня 2021 року позивач звернувся до відповідача ТОВ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 34). Відповідно до звіту № 17994 від 20 квітня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту КТЗ за витратним підходом складає 254 393 грн. 34 коп., ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом складає 387 619 грн. 40 коп., коефіцієнт фізичного зносу 0,00, втрата товарної вартості - 19 260 грн. 38 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 273 653 грн. 72 коп. (а.с. 85-132) Згідно з висновками рецензії ГО «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів» №21-ЕР від 24 червня 2022 року, здійсненої на підставі листа № 52278 від 18 лютого 2022 року за підписом Новака А.І. , звіт про оцінку майна «Звіт №17994 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» від 20 квітня 2021 року, складеного ФОП [PERSON] , кваліфікується за ознакою абзацу 4 пункту 67 Національного стандарту № 1, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (а.с. 143-146). Як вбачається із наданого позивачем доопрацьованого звіту № 17994/1 від 11 липня 2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту КТЗ за витратним підходом складає 254 393 грн. 34 коп., ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом складає 387 619 грн. 40 коп., коефіцієнт фізичного зносу 0,00, втрата товарної вартості - 19 260 грн. 38 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 273 653 грн. 72 коп. (а.с. 163-215). Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлюються Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів Затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Відповідно до пункту 1.3 згаданої Методики її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачений законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Згідно з п. 1. 4. цієї Методики вона застосовується, в тому числі, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження транспортного засобу , визначення вартості його відновлювального ремонту. Пунктом 4.3 згаданої Методики передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку транспортного засобу. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки. Такий звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідно до п. 5. 1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який призначив експертизу , у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Згідно з п. 59 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Законодавством можуть бути встановлені додаткові вимоги до оформлення висновку про вартість об`єкта оцінки. Пунктом 5.5. Методики встановлено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Звіт № 17994/1 від 11 липня 2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Juke» реєстраційний номер [NUMBER] було замовлено у фахівця - суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] (кваліфікація підтверджена особистими документами: Кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача АК № 097655 від 13.10.200 р., Свідоцтвом про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів №1946 від 16.08.2002 року, Сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності № 324/19 від 25.04.2019 року тощо - див. додатки до Звіту). Метою оцінки, зазначеною у відповідному пункті Звіту (а.с. 165) є визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП, яка сталася 05 січня 2021 року. Чітко сформульований термін мети дослідження оцінки вартості відновлювального ремонту унеможливлює проігнорувати Звіт № 17994/1 від 11 липня 2022 року як доказ у справі. Виключно під час ДТП було пошкоджено лівий бік автомобіля та ходову частину, автомобіль потребує відновлювального ремонту та пофарбування кузовних складових в умовах СТО. Список робіт є вичерпним і має чіткий перелік пунктів. Фотофіксація підтверджує в повному обсязі необхідність проведення ремонтних робіт для відновлення стану КТЗ до ДТП. Суд вважає за необхідне прийняти як належний і достовірний доказ матеріальних збитків завданих позивачу, Звіт № 17994/1 від 11 липня 2022 року. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] щодо невідповідності та необґрунтованості звіту наданого позивачем, оскільки такі доводи зводяться до його припущень і не підтверджуються жодними нормами законодавства. Поряд з вказаним, жодна із сторін не просила суд призначити експертизу, яка б підтвердила чи спростувала той чи інший звіт. Щодо доводів представника відповідача [PERSON] в частині проведення оцінки майна потерпілого позивача без участі відповідача, що позбавило його можливості заперечувати факти причетності окремих елементів пошкоджень транспортного засобу позивача в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд зазначає наступне. Виклик винної особи під час проведення огляду пошкодженого ним транспортного засобу визначається за потребою експерта. Як вбачається із матеріалів звіту, оцінювачем [PERSON] було направлено на адресу відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) електронне повідомлення № 000130 щодо дати, часу та місця проведення технічного огляду транспортного засобу позивача (а.с. 180-181). Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів відшкодування відповідачем ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхової виплати позивачу, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь позивача суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 230 000 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на наведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України). Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з ч. 1 та 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на наведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Тому потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав. Вказане стверджується правовою позицією, висловленою Верховним судом України у справі 6-2808цс15. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 43 653 грн. 72 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди (273 653 грн. 72 коп.) і розміром страхового ліміту (230 000 грн.) та витрат понесених позивачем на послуги евакуатора у розмірі 640 грн., що становить разом 44 293 грн.72 коп. Пунктом 34.3. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). За таких обставин, суд вважає, що з відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 3 000 грн. згідно з квитанцією № 17994 від 29 квітня 2021 року від 30.04.2021 (а.с. 32), оскільки даних щодо проведення експертизи страховою компанією суду не надано. Щодо вимог позову про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди суд зазначає таке. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності та справедливості, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5 000 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 44 293 грн. 77 коп. у відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 49 293 грн. 77 коп. (що становить 21,63% від ціни позову), а також про стягнення з ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 230 000 грн., витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 3 000 грн., а всього 233 000 грн. (що становить 78,37% від ціни позову). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме, з відповідача [PERSON] у розмірі 492 грн. 94 коп. (21,63% від судового збору) та з відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» у розмірі 2 330 грн. (78,37% від судового збору) . На підставі викладеного та

Outcome: partial