Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

09.08.2021\~року Позивач,\~Акціонерне товариство\~«Державний ощадний\~банк України»,\~звернувся до\~Заводського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області з\~цивільним позовом\~до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором в\~розмірі 104 204,97 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 71 960,37 грн.; проценти за користування кредитом - 17 696,17 грн.; комісія - 95,68 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 179,43 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 240,96 грн.; 3 (три) % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3 347,51 грн.; 3 (три) % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 886,83 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5 407,73 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 390,29 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 09.08.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 21 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 21 липня 2022 року представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» - Борзенко Л.М. подала заяву про усунення недоліків позовної заяви. 26.07.2022 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська справу було призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15.05.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 1399654 до Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії. Шляхом підписання цісі Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка, на день підписання Заяви про приєднання, була розміщена на інтернет-сторінці Банку (www.oschadbank.ua) та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого с умови Договору банківського рахунку. Кредитного договору (п. 3.1 Блоку 3 «Умова про приєднання до Договору» Заяви про приєднання № 1399654). Відповідно до п. 3.2 Блоку 3«Умова про приєднання до Договору» Заяви про приєднання № 1399654 Банк відкрив на ім?я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою, а саме - поточний рахунок № [NUMBER] в Гривня України, код Банку 305482 (далі - Рахунок) на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ». Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку, інформаційних стендах, що знаходяться у примішеннях установ Банку (далі - Тарифи). Також Банк надав Клієнту Платіжну картку типу Mastercard Dedit Standard «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Згодом після здійснення змін відповідно до вимог Національного стандарту України , поточний картковий рахунок клієнта № [NUMBER] на № [NUMBER] . Підписанням Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт ініціював одержання та погодився з умовами користування Кредитом, відповідно до умов Договору, та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Відповідач просив надати йому кредит, метою отримання якого є задоволення споживчих потреб, в національній валюті шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] . У свою чергу, Клієнту було запропоновано Бажаний розмір Кредиту у розмірі 27 102.00 грн. та Максимальний - 250 000,00 грн. Так, на строк до 20.05.2018, тобто на 5 календарних днів з дня підписання цієї Заяви уповноваженим працівником Банку, Банк встановлює Клієнту Кредит у розмірі 72 102,00 грн. Після закінчення вказаного строку, Клієнт погоджується на те, що Банк може запропонувати та погодити з Клієнтом встановлення (збільшення) Бажаного розміру Кредиту в межах Максимального (загального) розміру кредиту. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою та складає 11.00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання Договору зарплатного проекту, укладеного між Організацією, відрахування та/або закінчення навчання Клієнта у навчальному закладі. Банком перед Позичальником зобов`язання були виконанні в повному обсязі, а саме надані грошові кошти (Кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Однак,відповідачем належним чином не виконувались належним чином взяті на себе зобов`язання. Станом на 23.04.2021 року заборгованість відповідача перед банком складає 104204,97 грн., яка складається з: -заборгованість за основним боргом (кредитом) - 71 960,37 грн.; -проценти за користування кредитом - 17 696,17 грн.; -комісія - 95,68 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 179,43 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 240,96 грн.; -3 (три) % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3 347,51 грн.; -3 (три) % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 886,83 грн.; -втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5 407,73 грн.; -втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 390,29 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами\~ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на останню відому суду адресу і в силу\~ст.131 ЦПК України\~вважається доставленою, на підставі\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає причини неявки відповідачки неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачкою відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України\~визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2018 року відповідач підписав з позивачем заяву про приєднання № 1399654 (а.с. 11-13). Банком надано виписку по картковому рахунку [PERSON] за період з 16.08.2019 року по 23.04.2021 рік (а.с .16-36). З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує і протягом тривалого часу не здійснює погашення кредиту, внаслідок чого у позичальника перед банком утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 23.04.2021 рік становить 104 204 (сто чотири тисячі двісті чотири) гривні 97 копійок, згідно розрахунку банку (а.с. 13-15). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1\~ст.526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно із ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. Ч.2\~ст.625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту по вказаному вище договору в сумі 71960,37 грн. та заборгованості по сплаті процентів в сумі 17696,17 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимог АТ «Ощадбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісію в сумі 95,68 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2 179,43 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 240,96 грн.; 3 (три) % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3 347,51 грн.; 3 (три) % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 886,83 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 5 407,73 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 390,29 грн. суд зазначає наступне. Заява від 15.05.2018 року не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок сплати та розмір пені, комісії тощо. Обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, позивач послався на Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Умови користування встановленою кредитною лінією, Правила користування платіжними картками емітованими АТ «Ощадбанк» як невід`ємні частини договору. Разом із тим, зазначені документи, які містяться в матеріалах справи, не підписані відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що саме ті умови кредитного договору розумів відповідач, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема, щодо строків повернення кредиту, сплати пені та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Відтак Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифи за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 15.05.2018 року шляхом підписання заяви, а тому немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк виконання кредитного зобов`язання та порядок нарахування та сплати пені і комісії. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1\~ст.634 ЦК України, за змістом якої договором-приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки АТ «Ощадбанк» не довів, що саме ці умови кредитного договору узгоджені сторонами. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені та 3% річних, інфляційних втрат, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, в розмірі 1953 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 11 копійок, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial