Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 02.06.2003 року виконкомом Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, посилаючись на те, що у них суттєво погіршились взаємовідносини, разом вони не проживають більше шести років, шлюб існує лише формально. На підставі наведеного шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте разом з позовом подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області суду від 18.10.2022 року закрито провадження в частині позовних вимог про залишення дочки [PERSON] , [INFO] , проживати разом із позивачем. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.11.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено такі обставини. Сторони одружилися 02.06.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 02.06.2003 року. У сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.09.2014 року). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з позову, між подружжям погіршилися відносини, разом вони не проживають більше шести років, шлюб існує лише формально, позивач не має намірів відновлювати стосунки. Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved