Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

27.10.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 04.10.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2815. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 04.10.2014 року між ними було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними фактично припинені у квітні 2022 року, з того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечитиме інтересам їх сина та інтересам позивача. Вважає, що збереження шлюбу є недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення - недоцільним. Ухвалою від 28.10.2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. До судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову, в якій також просить не надавати строку для примирення. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 04.10.2014 року уклали шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2815 (а.с.4). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2014 року, міцної сім`ї вони не утворили. Сторони не проживають разом, шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, то позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а з відповідача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved