Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених пенсійних виплат, посилаючись на те, що на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебував [PERSON] [INFO] та отримував пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач своєчасно не повідомив позивача про відрахування з навчального закладу, що призвело до надміру виплачених коштів за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 року в сумі 1769,00 грн. Листом від 28.09.2021 року за №1500-0404-8/121094 відповідача було повідомлено про наявність переплати пенсії та про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивача надміру виплачену суму пенсії, однак відповідачем грошові кошти в добровільному порядку повернуто не було. Посилаючись на те, що надмірна виплата мала місце внаслідок недобросовісності з боку набувача коштів, позивач просив стягнути на його користь заявлену суму позову та понесені судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою та частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). Судом встановлено, що з [PERSON] отримував пенсію по втраті годувальника так, як згідно довідки від № 2063-Ф9 від 07.09.2020 року навчався в Одеській національній академії харчових технологій Інституті холоду, кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Марстиновського термін навчання до 30.06.2021 року (а.с. 7). Листа Одеської національної академії харчових технологій від 13.09.2021 року №565/01 Ф9 [PERSON] був відрахований 31.12.2020 року на підставі наказу №986-03 у зв`язку із завершенням навчання. Підставою виплати пенсії було навчання відповідача. Підставою припинення виплати пенсії закінчення такого навчання. Про наведену обставину (відрахування з вузу, тобто припинення навчання), що є підставою припинення пенсійних виплат, відповідач управління ПФУ не повідомив, тобто діяв недобросовісно. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір надміру виплаченої пенсії відповідачу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 року складає 1769,00 грн (а.с.12). 27 вересня 2021 року прийнято рішення №1011 про утримання надміру виплачених сум пенсії та відповідачу [PERSON] направлено листа вимогу про повернення надмірно отриманих коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Відповідно до ст.102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із правила неповернення безпідставно набутого майна: якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, і у разі недобросовісності з боку набувача. Суд визнає, що бездіяльність відповідача, який не зважаючи на свою обізнаність не повідомив орган, що призначив та виплачував пенсію, про настання обставини, за якою пенсійні виплати припиняються, за прийнятого зобов`язання такого повідомлення, є недобросовісністю з боку набувача платежів. Позовні вимоги знайшли своє підтвердження та суд ухвалює про їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті суми судового збору у розмірі 2481.00 грн.

Outcome: approved