Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] [INFO] , після смерті якої позивач звернувся до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала із позивачем в с. Лісові Гринівці, оскільки у зв`язку із похилим віком потребувала стороннього догляду, а тому позивач просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Представник відповідача [PERSON] діючи в інтересах відповідача [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , та яка на час сперті була зареєстрована в с. Адамівка Вінковецького району. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, кадастровий номер 6820680500:05:200:0016, площею 0,97 га, яка розташована на території Адамівської сільської ради Віньковецького району та земельна ділянка, кадастровий номер 6820680500:05:200:0017, площею 0,97 га, яка розташована на території Адамівської сільської ради Віньковецького району. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Адамівської сільської ради Віньковецького району 11.09.2019, реєстр. № 13. На підставі заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Другою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 02.03.2021 відкрито спадкову справу №6/2021 до майна померлої [PERSON] . Постановою від 04.03.2021 № 18/02-31 державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщин) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз`яснень у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час її смерті, підтверджується довідкою Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району від 11.08.2021 року № 993, згідно якої [PERSON] проживала без реєстрації станом на 17.08.2020 за адресою : [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердли, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] в [ADDRESS] , вели спільне господарство. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) місце проживання це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а місце перебування це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Так, як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років, місце смерті с. Лісові Гринівці Хмельницького району. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, заява про встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] підлягає задоволенню.

Outcome: approved