Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 24 листопада 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 95. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя у сторін не склалося. На даний час у їхніх відносинах відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини, ведення спільного господарства та виховання дітей. Протягом тривалого часу проживають окремо, кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, неповнолітній син проживає з нею. В результаті таких дій шлюбні стосунки між ними припинені, протягом тривалого часу проживають окремо, а тому не мають наміру на подальше збереження сім`ї. Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать оголошення на сайті Судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності, неявка до суду, незалежно від причин, вказує на те, що відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді. В зв`язку із чим, суд розглядає справу за наявних у справі доказів у його відсутності, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис про шлюб № 95. Під час перебування у шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та спільних поглядів на сімейне життя, розходження поглядів на сімейні відносини і з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповіднодо ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому за бажанням позивача суд залишає її взяте у шлюбі прізвище [PERSON] .

Outcome: approved