Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.12.1987 року ВРАЦС Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 36. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. На даний момент спільне проживання та ведення між ними спільного господарства припинено, подружніх стосунків сторони не підтримують, шлюб носить формальний характер, а примирення між сторонами позивач вважає недоцільним та недієвим, таким, що буде суперечити інтересам сторін, а тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16 грудня 1987 року Виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved