Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

26 квітня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 серпня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та\~\~ [PERSON] \~\~був укладений кредитний договір № 1204293, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачеві кредит у розмірі 5500 грн.. У подальшому ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу № 11032020 від 11 березня 2020 року відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й до [PERSON] , якому було направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні та визначено порядок погашення заборгованості. Разом із тим, відповідач не виконує своїх зобов`язань зі сплати обов`язкових щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту та відсотків за його користуванням. Його заборгованість за вказаним договором складає 11220 грн.. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи сповіщався шляхом направлення судових повісток. У відзиві на позовну заяву відповідач просив розглянути справу без його участі. 08 листопада 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме електронним цифровим підписом відповідача підписаний кредитний договір, жодних ідентифікуючих ознак, які можуть ідентифікувати особу позивача та відповідача, як і автентичність цієї копії договору, у матеріалах справи відсутні, як і відсутній підпис відповідача на кредитному договорі. Позивачем не підтверджений факт отримання ним грошових коштів відповідними платіжними документами. Більш того, у матеріалах справи відсутні докази направлення йому та отримання ним доказів щодо відступлення права вимоги, а томі він має право не виконувати обов`язки перед новим кредитором. До вказаного кредитного договору він не має жодного відношення, хоча звертався до ТОВ «Авентус Україна» з метою отримати кредитні кошти, та надав копію свого паспорту, але отримав відмову та не отримав коштів. 01 лютого 2022 року позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та «Авентус Україна» не було б укладено. Відповідно до ч .2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. У судовому засіданні встановлено, що 24 серпня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 1204293 про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачеві кредит у розмірі 5500 грн. (а.с. 4-7). Згідно п.п. 5 пункту 2.1 вказаного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. 11 березня 2020 року ТОВ «Авентус Україна» уклало договір факторингу №11032020 з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників (а.с. 11-12, 13). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 11032020, за договором № 1204293, станом на 11 березня 2020 року заборгованість [PERSON] становить 11220 грн., з яких 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, заборгованість за відсотками в сумі 2970,00 грн., а також сума по штрафам становить 2750,00 грн (а.с. 16). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, а також того факту, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідача в обсязі заявлених вимог, а останній свого обов`язку доказування не виконав та не надав до суду доказів, які б спростували твердження позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved