Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

13.09.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що на підставі ордеру від 24.07.1979 року її чоловіку [PERSON] була надана квартира [ADDRESS] . Пай за квартиру був виплачений повністю в 1992 році під час перебування у шлюбі, тому квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину у вигляді 1/2 частини квартири прийняла донька [PERSON] . Вона від прийняття спадщини відмовилась. Таким чином, вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , як її частки у спільному майні подружжя. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . 15.09.2022 року суддя відкрив загальне позовне провадження по справі. 17.10.2022 року суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до розгляду. Позивач [PERSON] просила суд задовольнити позов в повному обсязі, розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Голова правління ОСББ «Запоріжсталь-19» Соколюк Т.В. просила розглядати справу за її відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час придбання кооперативної квартири, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 3 статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09.07.1974 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 13.01.2015 року. Згідно ордеру № 613 від 24.07.1979 року, [PERSON] отримав трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , пай за яку у повному обсязі було виплачено у 1992 році, за його життя. 21.12.2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення, яким визнав за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, на підставі положень Закону України «Про власність», квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 1/2 частини квартири отримала його донька [PERSON] . Позивачу [PERSON] у відповідності до положень ч.2 ст.370 ЦК України належить 1/2 частка у праві власності на квартиру. Тому позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної квартири є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved