Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ТОВ «Українські фінансові операції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. було відкрито виконавче провадження № 67722844 на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича від 22.11.2021 року № 10765. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Вважає, що розрахунок заборгованості відповідачем зроблено одноособово, та крім того будь-яких вимог від банку щодо погашення заборгованості він не отримував. У зв`язку із чим, просив суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. № 10765 про стягнення з нього заборгованості у розмірі 17954 грн. 00 коп. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справ. Позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Аканова Є.І., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 24 від 09.12.2021 року,\~в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялись про час та дату судового розгляду, в позовній заяві представник позивача просила суд розглянути справу без участі позивача та представника позивача. Крім того представник позивача надала до суду окремо клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, наполягала на задоволенні позовних вимог. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. повідомлені належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення представника відповідача про місце, день та час розгляду справи, однак представник відповідача, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.12.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.10.2022 року по справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Відповідно до ч. 1\~ст.\~280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. видав виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № 3848442 від 19.03.2021 року укладеним з ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого за вказаним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», в сумі 17\~154 грн. 00 коп. та 800 грн. 00 коп. за послуги нотаріуса, а разом 17\~954 грн. 00 коп. 02.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. на підставі виконавчого напису № 10765 від 22.11.2021 року, відкрито виконавче провадження ВП № 67722844 про примусове стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в сумі 17\~954 грн. 00 коп. Позиач вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Позивач вказує, що брав кредит на суму 5500 грн., і тому не розуміє як заборгованість виросла до суми 17\~954 грн. 00 коп. Зазначає, що розрахунок заборгованості зроблено одноособово, та крім того будь-яких вимог від відповідача щодо погашення заборгованості він не отримував. V. Оцінка Суду. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із\~статтею 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст.88 Закону України "Про нотаріат". Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається, зокрема, на те, що при вчиненні нотаріального напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору та не взяв до уваги суму отриманого позивачем кредиту та суму боргу, яка стягується. Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Суд виходить з вимог ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності заборгованості [PERSON] . Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. VІ . Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, а тому з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: approved