Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позов тим, що з 05.03.2005 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2013 по справі №127/27763/13- ц було розірвано. Від вказано шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу і до даного часу діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2013 по справі №127/3223/13-ц з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення повноліття найстаршою дитиною, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Однак від сплати аліментів відповідач ухиляється протягом тривалого часу, не бажає працювати, не сплачує аліменти, тому станом на 31 травня 2022 року має заборгованість по аліментах в розмірі 193588,75 грн. Відповідач не бере участі у вихованні дітей та їх утриманні, свідомо ігнорує свої батьківські обов`язки щодо сина та дочки, не проявляє жодної ініціативи, щоб побачити дітей, не цікавився їх здоров`ям та життям. Діти не вважають відповідача своїм батьком, не цікавляться ним і не виявляють жодного інтересу до нього. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду з даним позовом у якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, залучено до участі в справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради та, відповідно до ст. 56 ЦПК України, ст. 19 СК України, зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідач відзив на позов не надав. Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/143260 від 23.08.2022, відповідно до якого орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, натомість 19.10.2022 подала до суду заяву (вх. 66691) згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради у судове засідання не з`явився, однак 08.09.2022 до суду надійшла заява (вх. №56214) відповідно до якої представник [PERSON] , яка діє на підставі довіреності №35 від 11.01.2022, просила справу розглядати та виносити рішення по ній у її відсутність, підтримала висновок органу опіки і піклування по даній справі, який надано суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом встановлено, що з 05 березня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2013 у справі №127/27763/13-ц розірвано (а.с. 7). У шлюбі народилося двоє дітей, батьками яких є [PERSON] та [PERSON] : син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 28.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8), дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.10.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 10). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2013 у справі №127/3223/13-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення повноліття найстаршою дитиною, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Стягнення аліментів почати з дня звернення з позовом до суду, а саме з 11 лютого 2013 року (а.с. 12). У межах виконавчого провадження №37184799, відкритого на підставі виконавчого листа №127/3223/13-ц виданого 21.03.2013 Вінницьким міським судом Вінницької області, 16.02.2018 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у вінницькій області Макушинським Ю.І. встановлено, що боржник [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням суду, а відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів встановлено, що у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку з чим відносно останнього винесено ряд постанов, зокрема: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с. 13, 14, 15, 16). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №37184799 з виконання виконавчого листа №127/3223/13-ц від 21.03.2013, станом на 31.05.2021 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 193588,78 грн (а.с. 18-20). Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою вих. №05-21/442 від 23.05.2022, а також копією особового рахунку № [NUMBER] вих. №05-21/443 від 23.05.2022, виданого МКП «Управляюча компанія «Господар люкс» (а.с. 21, 22). Відповідно до акта складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] як мати приділяє максимум часу своїм дітям, сину [PERSON] та дочці [PERSON] , гуляє з ними та гарно виховує. Батька дітей [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , за останні п`ять років не бачили, вихованням дітей і утриманням дітей не займається і не цікавиться (а.с. 23). Згідно письмових пояснень [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , при випадковій зустрічі в магазині із дочкою [PERSON] батько [PERSON] навіть не привітався, вподальшому пояснив, що не впізнав дочку (а.с. 24). Крім того, як вбачається із письмових пояснень [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача [PERSON] , з 2012 року й після розлучення в 2013 році [PERSON] самостійно виховує та матеріально утримує дітей, сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Батько дітей [PERSON] за весь період з дня не проживання з дітьми не звонив і не цікавився життям і здоров`ям дітей. На дні народження [PERSON] й [PERSON] не приходив і не вітав (а.с. 25). У період з 24.06.2015 по 13.08.2019 [PERSON] навчався у Вінницькій приватній гімназії «Дельфін». [PERSON] своєчасно здійснювала оплату за навчання сина за вказаний період, що підтверджується довідкою №64 від 03.06.2022 виданою Вінницькою приватною гімназією «Дельфін» (а.с. 30). Згідно інформації, наданої 10.06.2022 Комунальним закладом «Вінницький ліцей №23», мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина [PERSON] регулярно відвідує батьківські збори, бере активну участь у громадському житті класу. Батько [PERSON] протягом навчання сина [PERSON] в закладі не цікавився досягненнями дитини, не відвідував батьківські збори, не брав участі у шкільному житті сина (а.с. 27). Крім того, згідно довідки ПрО «ЦПО «Флеш Вінниця» від 30.05.2022 [PERSON] навчався на платній основі у Приватній організації (установа, заклад) «Центр позашкільної освіти «Флеш Вінниця», навчальним процесом цікавилась лише мати [PERSON] , кошти за навчання надходили лише від матері (а.с. 31). Відповідно до довідки №02-27/97 від 24.05.2022, виданої КЗ «Вінницький ліцей №23», матір [PERSON] - [PERSON] сама виховує доньку, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини у школі. Батько [PERSON] з часу навчання дочки в даному закладі, а саме з 01.09.2014 участі у виховані дитини не приймає, батьківські збори не відвідує, не цікавиться шкільним життям дитини (а.с. 28). Згідно довідки ФОП [PERSON] «Центр іноземних мов Prospect» від 13.06.2022, у період з січня 2020 року по січень 2022 року [PERSON] у даному закладі вивчала англійську мову, навчанням займалась мати [PERSON] . За весь період навчання батька учениці не бачили, дитиною він не займався і не цікавився (а.с. 32). Виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дітей в добровільному порядку судом не встановлено. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , не бере участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, проживає окремо, діти проживають разом із матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Як слідує з висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради 08.10.2021 року №01/00/011/143260 від 23.08.2022, позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вважається доцільним. Згідно пояснень дітей батько з ними не спілкується, не цікавиться їх життям та розвитком, нічим не допомагає, не вітає з днями народження та святами, підтримали позов матері щодо позбавлення їх батька [PERSON] батьківських прав. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від дітей, виявляє байдужість до власних дітей та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення суду з цього приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо судових витрат, понесених позивачем, то суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що згідно договору-квитанції №38 від 13 червня 2022 позивач сплатила адвокату Павловій В.Є. «за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про позбавлення батьківських прав» 2000,00 грн. Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Павлова Віра Євгеніївна є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №48, виданого 16.12.1993 року. Отже, судом встановлено документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. При цьому, суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 992,40 грн судового збору.

Outcome: approved