Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У січні 2021р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 200 920,44 грн. та судові витрати у сумі 14 463,00 грн. В обгрунтування посилався на те, що [PERSON] є власником автомобіля «Great Wall М 4», д/н [NUMBER] , червоного кольору 2017 року випуску, номер шасі [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію [NUMBER] виданого 12.10.2019р. 22.08.2020р. [PERSON] о 04 год. 50 хв. на 237 км+320 м. автодороги м-05 Київ-Одеса, керуючи автомобілем « Mitsubishi Lancer», д/н [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 2.3 б, 2.9б, 12.1 ПДР. Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2020 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Україною. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 132 від 21.09.2020р. складеного судовим експертом Кудинським В.С. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля КТЗ «Great Wall М 4», д/н [NUMBER] , складає 292 429,00 грн. Автомобіль винуватця ДТП був застрахований згідно полісу обов`язковго страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4557067 ПАТ «СК «Українська страхова група». Страховою компанією було виплачено страхове відшкодування у сумі 91 508,56 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 200 920,44 грн., яка підлягає стягненню безпосередньо з винуватця ДТП - [PERSON] . Вказує на те, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.02.2021р. відкрито провадження у вказаній справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.02.2021р. вжито захід забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно [PERSON] , [INFO] а саме на транспортні засоби Mitsubishi Lancer, 1995 р.н., 2006 р.н., куз. [NUMBER] ; ВАЗ 21053, 1451 см.куб., 1990 р.в., куз. [NUMBER] . 23.09.2021р. ухвалою Святошинського районного суду м.Києва призначено по справі 759/1912/21 судову автотоварознавчу експертизу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2022р. поновлено провадження у вказаній справі та призначено судове засідання. 11.11.2022р. представник позивача подала уточненні позовні вимоги в яких просила стягнути з відповідача 34 680,85 грн. матеріальну шкоду, франшизу та 30000,00 моральної шкоди. Представник позивача (в режимі відеоконференції) [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.08.2020р. о 04 год. 50 хв. [PERSON] на 237 км+320 м. автодороги м-05 Київ-Одеса, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», д/н [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 2.3 б, 2.9б, 12.1 ПДР. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської обалсті від 18.09.2020р. визнано [PERSON] /а.с. 11/. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група», що також не заперечувалося сторонами. Відповідно до висновку № 132 експертного автотоварознавчого дослідження від 21.09.2020р. вартість матеріального збитку, завдана власнику КТЗ «Great Wall М4», д/н [NUMBER] складає 292 429,00 грн./а.с.13-16/. Судом встановлено, що позивачу було виплачено ПАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 91 508,56 грн./а.с.21, 86,87/. За клопотанням представника відповідача, ухвалою суду від 23.09.2021р. призначено автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 03.10.2022р. № 29908/21-54 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Great Wall М4», д/н [NUMBER] складає 102 951,59 грн., а ринкова вартість пошкодженого в результаті ДТП КТЗ «Great Wall М4», д/н [NUMBER] складає 152 181,38 грн./а.с.136-143/. Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 28,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням ЗНОСУ, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-69ІЦСІ5 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром завданих збитків (відновлювальний ремонт транспортного засобу з урахуванням ЗНОСУ відповідно до експертизи) 102 951,56 грн. та стягнутим страховим відшкодуванням у у розмірі 91 508,56 грн., що становить 11 443,00 грн.. Крім того, ст. 9 ЗУ «Про Страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 36.6ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 2600 грн. не відшкодований страхувальником, що підтверджено сторонами у судовому засіданні, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 992,40 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial