Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

21 червня 2022 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] . З вересня 2016 року сторони почали проживати окремо. З цього часу відповідач перестав спілкуватись з сином, абсолютно ним не цікавиться, не виходить на зв`язок з дитиною та її матір`ю, не приймає участі в утриманні сина. Так, станом на травень 2022 року заборгованість за аліментами складає 38279,27 грн. Дитина абсолютно не пам`ятає батька, оскільки останній раз бачила його ще будучи немовлям. Дитина проживає в м. Дніпро разом з матір`ю, бабусею та дідусем, які займаються її вихованням, навчанням, фізичним та духовним розвитком Позивач переконана, що поведінка відповідача в плані виконання ним батьківських обов`язків на краще в подальшому не зміниться, а тому вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно сина. Ухвалою судді Сиволапа Д.С. від 24 червня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи у їх відсутність та повне підтримання заявлених вимог. Заперечень щодо винесення заочного рішення сторона позивача не висловлювала. Представник позивача вказала, що позивач та дитина для збереження свого життя та емоційного стану вимушені були виїхати до західної України та не мають можливості взяти участь в судовому засіданні, навіть в режимі відеоконференції. Вищевказана обставина в сукупності з віком дитини позбавляє суд можливості виконати вимоги ст. 171 СК України та з`ясувати думку дитини щодо позбавлення батька батьківських прав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність та доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, відповідач двічі поспіль не з`явився в підготовче засідання, та двічі - в судове. Про причини неявки суд він не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву він не подавав. В зв`язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши та оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. 17 жовтня 2015 року відділом ДРАЦС Дніпропетровського РУЮ у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 226, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). В шлюбі, а саме [INFO] , у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року, яке 26 серпня 2021 року набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, даним рішенням присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 02 червня 2021 року (а.с.11-12). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 08.06.2022 у виконавчому провадженні № 68637214 сума заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за аліментами на травень 2022 року складає 38279,27 грн. Жодного платежу щодо сплати аліментів відповідач не здійснив (а.с.10). Відповідно до акту про фактичне проживання особи від 29.04.2022 [PERSON] зареєстрована та фактично проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.19).. З технічного паспорта на будинок [ADDRESS] , а також державного акту на земельну ділянку для його обслуговування судом встановлено, що до складу співвласників даного будинку входять позивач та її батьки (а.с.21-25). З наявних матеріалів справи вбачається, що з листопада 2020 року [PERSON] працює на посаді продавця-консультанта у ФОП [PERSON] та виключно позитивно характеризується роботодавцем по роботі (а.с.19-20). [PERSON] отримує медичне обслуговування за адресою проживання ( [ADDRESS] ) у приватній клініці [PERSON] . У декларації лікаря його законним представником зазначено матір - [PERSON] (а.с.17-18). Згідно довідки характеристики Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 90 Дніпровської міської ради [PERSON] , [INFO] відвідує даний заклад та є вихованцем старшої групи № 4. Вихованням дитини займається [PERSON] . Батько дитини [PERSON] не відвідує дитячий садок для побачення з дитиною. Взагалі не відвідував дитину в дитячому садку. Дитина розвинена по віку на достатньому рівні, має всі необхідні знання та навички, ініціативна, вміє спілкуватись з однолітками (а.с.16). З наданих позивачем до суду фотографій ним встановлено, що [PERSON] дбає про потреби дитини, зокрема організовує його різноманітне дозвілля, при цьому дитина добре та сучасно одягнена за віком та по сезону, завжди усміхнена та в доброму настрої (а.с. 26-29). За дорученням суду органом опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради здійснено обстеження умов проживання батьків та дитини та встановлено ряд обставин. Зокрема при відвідуванні місця проживання матері та дитини за адресою: [ADDRESS] встановлено, що умови проживання задовільні. Для дитини виділена окрема кімната з ліжком для сну, шафою з одягом (одяг відповідно до віку дитини), письмовим столом. Батько дитини [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради двічі не з`явився, за місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає, місце знаходження не відоме (а.с.78-81). Враховуючи тривалість та системність невиконання батьком дитини його обов`язків по вихованню малолітнього, ігнорування ним потреб дитини, відсутність вираженого бажання діяти в інтересах дитини та налагодити з нею контакт орган опіки прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Статтею 150 СК України визначено коло обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК). Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК). Згідно з п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно приписів ч.ч. 4-5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У своєму висновку від 23.11.2022 № 5/2-192 орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради дійшов думки про необхідність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , що найкраще відповідатиме інтересам дитини (а.с.78-81). Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Тобто, такий захід може бути застосований лише коли вичерпані інші заходи впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків. Як встановлено судом з матеріалів справи відповідач [PERSON] тривалий час систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню сина [PERSON] . Зокрема він не забезпечує належним чином його природні потреби, взагалі не цікавиться станом його здоров`я, фізичного та духовного розвитку, успіхами і досягненнями. Відповідач не проявляє жодного інтересу до дитини, не спілкується з сином навіть в мінімально необхідному обсязі в зв`язку чим дитина взагалі не сприймає відповідача як батька, а духовно-родинний зв`язок між батьком та дитиною фактично відсутній. Також відповідач не виходить на зв`язок з матір`ю дитини та не цікавиться сином навіть опосередковано, через неї. З огляду на це, суд вважає, що приоритетним відповідач вважає забезпечення саме власних природних потреб та влаштування власного життя, фактично свої батьківські права по відношенню до дитини не реалізовує. Враховуючи викладене, виходячи насамперед із інтересів дітей, суд вважає необхідним застосувати до відповідача такий крайній захід впливу, як позбавлення його батьківських прав, оскільки інші передбачені вимогами СК України заходи не забезпечать зміну ним своєї поведінки та належне виконання батьківських обов`язків. При цьому з матеріалів справи судом встановлено, що мати дитини [PERSON] має, як бажання, так і всі можливості для належного виховання та утримання сина. Зважаючи на наявність чинного рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина вказане питання при позбавлені відповідача батьківських прав судом не вирішується. Документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 992,40 грн. суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК та повністю покладає їх на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved