Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У лютому 2022 року представник [PERSON] - адвокат Василюк А.П. звернувся до суду з позовом про визнання недійсними договори від 26.11.2021р. між ТОВ «ФК «Централ фінанс» та АТ «Кристалбанк» відсуплення прав вимоги за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р.; між АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Централ фінанс» відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06.09.2007р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1179/81/1488. 26.11.2021р. між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «КристалБанк» укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р. У подальшому набуті права вимоги за вказаним кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «Централ фінанс», згідно з договором відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р., який укладено 26.11.2021р. Укладені між АТ «Райффайзен Банк» і АТ «Кристал банк» та АТ «Кристал банк» і ТОВ «ФК «Централ Банк» договори є договорами факторингу. ТОВ «ФК «Централ Фінанс» не має ліцензії на здійснення фінансових послуг, тому наявні передбачені законом підстави для визнання договору про відступлення права вимоги за кредитним договором недійсним. З укладанням договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця-банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операції з надання фінансових послуг, на іншу юридичну особу - ТОВ «ФК «Централ фінанс», яке не відноситься до фінансових установ у розумінні ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу. Оскільки ТОВ «ФК «Централ фінанс» набуло прав та обов`язків кредитора за кредитним договором, то воно набуло прав надавача фінансових послуг кредитування, в тому числі право на повернення кредиту. Ведення діяльності з надання/повернення кредиту, який передбачає проведення валютних операцій, потребує отримання фінансовою установою ліцензії на вчинення операцій з валютними цінностями. Згідно з інформацією, що міститься на офіційному сайті Національного банку України ТОВ «ФК «Централ фінанс» не видавались генеральна та/або індивідуальна ліцензії Національного ьанку України на право здійснення операцій з іноземною валютою. Отже, ТОВ «ФК «Централ фінанс» не може стягувати заборгованість за валютним кредитним договором, встановлену оскаржуваним договором відступлення. Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2022 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.05.2022 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду спарви повідомлений належним чином. Відповідачі у судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.09.2007р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1179/81/1488/а.с.15-20/. 01.10.2007р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р., відповідно до якої сторони дійшли згоди збільшити розмір кредитної лінії на 20 300,00 доларів США до 71 050,00 доларів США згідно кредитного договору № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р./а.с.21/. 02.06.2009р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р. , відповідно якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначену кредитним договором/а.с.22-23/. 16.06.2010р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р., відповідно якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначену кредитним договором/а.с.24-27/. 26.11.2021р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Кристалбанк» було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р./а.с.28-32/. На адресу [PERSON] було направлено повідомлення про те, що всі права вимоги банку до неї за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р. (з усіма додатковими договорами та угодами до нього), були відступлені АТ «Кристалбанк»/а.с.34/. Відповідно до акту приймання-передачі документів до договору відступлення права вимоги від 26.11.2021р. АТ «Раййфайзен Банк Аваль» передало АТ «Кристалбанк» всю документацію за зобов`язаннями [PERSON] /а.с.35/. 26.11.2021р. між АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК Централ Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р./а.с.36-40/. Відповідно до п. 2.1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор замінює первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у судових та виконавчих провадженнях, пов`язаних з правом вимоги. 26.11.2021р. АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Централ Банк» здійснили розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р. та засвідчили, що станом на 26.11.2021р. - дату укладення договору відступлення прав вимоги, загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором становить 135 794,83 доларів США та складається з : заборгованості за кредитом - 38 204,00 доларів США, що еквівалентно 1 032 486,02 грн.; заборгованість по процентах 291, 12 доларів США, що еквівалентно 7 867,69 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 36 102,48 доларів США, що еквівалентно 975 691,18 грн.; прострочена заборгованість по процентах - 61 197,23 доларів США, що еквівалентно 1 653 891,86 грн/а.с.41/. На адресу [PERSON] було направлено повідомлення про те, що всі права вимоги банку до неї за кредитним договором № 014/1179/81/1488 від 06.09.2007р. (з усіма додатковими договорами та угодами до нього), були відступлені ТОВ «ФК Централ Фінанс» /а.с.42/. Відповідно до акту приймання-передачі документів до договору відступлення права вимоги від 26.11.2021р. АТ «Кристалбанк» передало ТОВ «ФК «Централ Банк»» всю документацію за зобов`язаннями [PERSON] /а.с.43/. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України). При цьому, поняття відступлення права вимоги (цесії) є відмінним від поняття факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Договори відступлення права вимоги від 26.11.2021 року, укладені між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Кристалбанк», АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Централ Банк», по своїй суті є договорами відступлення права вимоги (цесії). Представником позивача в поданій до суду позовній заяві жодним чином не доведено, що договір про відступлення права вимоги від 26.11.2021 є таким, що порушує публічний порядок: був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (стаття 228 ЦК України). Укладені 26.11.2021 року договори між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Кристалбанк», АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Централ Банк» є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання таких договорів недійсними. Під час укладання оспорюваних договорів було дотримано вимоги цивільного законодавства щодо змісту та форми вчинення. Також стороною позивача не доведено факту порушення його прав, у зв`язку з укладенням вищезгаданих договорів, що є його процесуальним обов`язком . Правова природа договорів, укладених 26.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Кристалбанк», АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Централ Банк» щодо якого виник спір, є іншою, а саме: він не є договором факторингу у розумінні чинного законодавства, а є договором купівлі-продажу вимоги. Зокрема, за умовами оспорюваних договорів від 26.11.2021року АТ «Раййфайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) уступив право грошової вимоги до [PERSON] (боржника) в обмін на грошові кошти в сумі 800 000 грн. (пункт 3.1. договору), які АТ «Кристалбанк», (новий кредитор) зобов`язалося сплатити первісному кредитору до моменту набуття чинності цим договору. Також, 26.11.2021року АТ «Кристалбанк» уступив право грошової вимоги до [PERSON] (боржника) в обмін на грошові кошти в сумі 808 000 грн. (пункт 3.1. договору), які ТОВ «ФК «Централ Банк» зобов`язалося сплатити первісному кредитору до моменту набуття чинності цим договором. Водночас відповідно до визначення договору купівлі - продажу, наведеному у ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.3 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. Спірний договір про відступлення права вимоги вочевидь містить всі ознаки договору купівлі - продажу права вимоги. Отже, спірний договір про відступлення права вимоги (не дивлячись на його назву) і є договором купівлі - продажу права вимоги. Оскільки спірний договір про відступлення права вимоги є договором купівлі - продажу права вимоги, то він не може одночасно бути іншим договором, зокрема договором факторингу. Також судом враховується, що відповідно до абзацу першого частини 1 статті 1077 ЦК України договір факторингу передбачає, що, по-перше, фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, по-друге, що клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника). Перша з цих умов означає, що за договором факторингу має надаватися позика або кредит. Друга з цих умов містить лише вказівку на відступлення вимоги, не зазначаючи можливих правових підстав відступлення грошової вимоги. Такі підстави зазначені у ст.1084 ЦК - грошова вимога може відступатися у зв`язку з її продажем клієнтом фактору або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. За змістом частини 2 ст.1084 ЦК фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення за рахунок грошової вимоги до боржника. Отже, договір факторингу в частині забезпечення вимог фактора відповідно до ст.572 ЦК передбачає заставу грошової вимоги до боржника. Таким чином, за змістом чинного законодавства договір факторингу є складним договором, який обов`язково поєднує у собі, по-перше, елементи договору позики або кредитного договору, по-друге - елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги. Договір, який не поєднує елементів договорів, зазначених вище, зокрема якщо відсутні елементи договору позики або кредитного договору (як у цій справі), не є договором факторингу у розумінні чинного законодавства. Звідси випливає, що для укладення договорів, подібних до спірного договору, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи. Отже, ТОВ «ФК «Централ Банк» може виступати суб`єктом договору про відступлення прав вимоги. При вирішенні справи судом враховується, що відповідно до статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності в діях чи рішеннях відповідачів при укладенні оспорюваного правочину порушень її прав. [PERSON] не є стороною оспорюваних договорів про відступлення прав вимоги, не надала суду доказів того, які саме її цивільні права або інтереси порушені укладенням договору про відступлення права, що є її процесуальним обов`язком. Договір відступлення прав вимоги не містить умов, які передбачали б передання грошових коштів новим кредитором у розпорядження кредитору за плату, тобто його умови не передбачають отримання прибутку, правовідносини сторін за цим правочином не є відносинами у сфері факторингу. Зазначений правочин за своєю правовою природою є договором відступлення прав вимоги, укладення якого врегульовано статтями 512-519 ЦК України, суб`єктний склад на укладення якого не обмежений ні загальними, ні спеціальними нормами цивільного законодавства, а тому для його укладення не вимагається наявність у ТОВ «ФК «Централ Банк», як нового кредитора, ліцензії на право здійснення фінансових послуг факторингу. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, оскільки доказів, які б свідчили про те, що укладені відповідачами договори потягли за собою порушення прав і законних інтересів позивача суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed