Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

11.10.2022 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 08.08.2014, проте фактично вони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день, під впливом батька, син проживає разом з ним, а дочка з позивачем. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому не працює, донька перебуває на її утриманні, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги по утриманню дочки. Самостійно забезпечити належний розвиток та рівень життя доньки є досить важко. Зазначає, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, в даний час перебуває на військовій службі, має належний щомісячний дохід і здатний сплачувати аліменти. А тому просила позов задовольнити, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25% частини від щомісячного доходу [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 8000 грн з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14.10.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. 08.11.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнав. Зазначив, що матеріальну допомогу постійно надає дітям, шляхом придбання та доставки продуктів харчування, шкільних та канцелярських засобів, поповнення мобільного телефону. Є інвалідом ІІІ групи захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, наразі проходить лікування. На утримання знаходиться син від першого шлюбу [PERSON] , інвалід дитинства ІІ групи, який потребує постійно матеріальної допомоги. В даний час фактично перебуває в шлюбних відносинах з [PERSON] , яка не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, яку він теж утримує. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Чабан Р.Л. підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачем. Заслухавши пояснення учасників процесу, кожного зокрема, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 серпня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] з 26.02.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] МОУ від 24.08.2022 №1038 (а.с.10). Згідно довідки про доходи військової частини [NUMBER] МОУ від 05.10.2022, загальна сума доходу [PERSON] , сержанта із матеріального забезпечення, з березня по серпень 2022 року становить 278 153, 60 грн (а.с.11). Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ВЧ Ф4554 МОУ від 18.10.2022 №1219, виписки з медичної картки хворого 2671 від 06.10.2022, виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2526/536 від19.10.2022, виписки із медичної карти хворого №19186 від 16.05.2022, виписки із медичної картки хворого №59053 від 04.10.2022 [PERSON] , 1971 р.н., встановлено діагноз: дегенеративне пошкодження медіального меніскам правого колінного суглобу, наслідки проникаючого поранення рогівки правого ока (а.с.18-23). На даний час [PERSON] проживає без реєстрації, як співмешканець з [PERSON] в с. Прилісне, Камінь-Каширського району, що підтверджується актом про підтвердження факту проживання осіб від 01.11.2022. [PERSON] з 22.02.2022 по даний час не працює та має на утриманні неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно довідок виконавчого комітету Прилісненської сільської ради від 01.11.2022 №1550,1555 (а.с.24-26). Суд принагідно зазначає, що твердження відповідача, що донька [PERSON] - [PERSON] перебуває на його утриманні, не заслуговує на увагу, адже, у зв`язку із тим, що відповідачем не усиновлено [PERSON] , [INFO] , то у нього не виникало обов`язків щодо її утримання, передбачених п.4 ст.232 СК України. Сину відповідача, від попереднього шлюбу, [PERSON] , [INFO] , встановлено інвалідність з дитинства ІІ групи, відповідно до посвідчення № [NUMBER] Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 24.11.2011 (а.с.29). Наявність у [PERSON] на утриманні дитини з інвалідністю, від попереднього шлюбу, не звільняє його від обов`язку утримання своєї доньки від іншого шлюбу. Відповідачу [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.05.2022 р., захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №046315 від 06.07.2022 (а.с.28). Суд вважає безпідставними посилання відповідача на погіршення його стану здоров`я, а саме на встановлення йому ІІІ групи інвалідності, що не є причиною повної втрати працездатності, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач позбавлений змоги працювати і матеріально допомагати своїй доньці. Судом встановлено, що середня заробітна плата відповідача з березня по серпень 2022 року становила - 46 358,93 грн. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від щомісячного доходу [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 11 жовтня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: partial