Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб між сторонами; визначити місце проживання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON] ; стягнути з відповідачки аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач позовні вимоги підтримує та обґрунтовує їх тим, що на протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої, морально-психологічної атмосфери. З її ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, свідками яких були діти, що таким чином негативно впливає на їхній психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дітям душевні страждання. Внаслідок такої негативної поведінки відповідачки вона залишила постійне місце проживання в січні 2022 року та вибула за межі держави, залишивши дітей на утриманні позивача. Тому позивач просить розірвати шлюб, визначити місце постійного проживання неповнолітніх дітей з ним, так як фактично діти з ним і проживають і перебувають на його утриманні та стягнути з відповідачки аліменти на дітей. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, так як вона перебуває за кордоном. Зазначила, що тривалий час вона з позивачем не підтримує стосунків, проживає окремо від нього. Відновлювати сім`ю з позивачем не бажає та не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця дітей з батьком. Орган опіки і піклування Зборівської міської ради заперечень до позову немає, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей з позивачем про що надав письмовий висновок по суті справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2005 року, що посвідчує свідоцтво про шлюб [NUMBER] , згідно якого шлюб зареєстровано 12 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 48. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають разом із позивачем по [ADDRESS] Відповідно до висновку Органу опіки\~та піклування\~Зборівської міської\~ради,\~затвердженого рішенням\~Зборівської міської\~ради №№269\~ від\~01\~листопада 2022\~року встановлено,\~що неповнолітні [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в даний час проживають з батьком позивачем у справі по [ADDRESS] . Мати з дітьми не проживає. Позивачем створені всі необхідні житлові умови для проживання та розвитку дітей, діти матеріально забезпечені, що встановлено за результатами перевірки Органу опіки та піклування Зборівської міської ради та підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов. Вирішено за доцільне визначити місце постійного проживання неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення та збереження шлюбу не можливим. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім`я фактично розпалася, сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи, що неповнолітні діти проживають з позивачем, забезпечені всіма необхідними умовами для життя та розвитку, суд приймає визнання позову відповідачем і позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки\~ не суперечать правам та інтересам дітей. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд визначає наступне: відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатною особою, а тому зобов`язана утримувати своїх дітей, отже з неї слід стягувати аліменти. Згідно ч.2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позов слід задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved