Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У квітні 2021 р. [PERSON] , який здійснює представництво інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом до Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визнання за [PERSON] права користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнання його членом сім`ї наймача. Необхідність подачі позову зумовлена неможливістю оформити право власності на житло, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивач не зареєстрований в ньому, а у відповідних органів відсутні правові підстави провести реєстрацію місця проживання позивача, оскільки у нього відсутній ордер на вселення в спірне приміщення та договір найму житла. Представник позивача вказує на обставини, які обґрунтовують позовні вимоги: 03.11.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис 1-БК №210944. Як вказує представник позивача, після укладення шлюбу з [PERSON] вони почали проживати разом в її квартирі за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2012 р. поизвач за свої кошти зробив ремонт у квартирі. [INFO] у зв`язку з важкою хворобою [PERSON] померла. Витрати пов`язані з її похованням позивач взяв на себе. З моменту смерті [PERSON] продовжує проживати в квартирі, оплачує вартість комунальних послуг, вживає заходів для проведення поточного ремонту. Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація подає відзив на позовну заяву, заперечивши проти позову та вказавши, що факт проживання в квартирі [PERSON] спростовується відсутністю згоди наймача на вселення, оскільки [PERSON] за час свого життя не зверталась до відповідних органів з приводу реєстрації свого чоловіка у спірній квартирі. Київська міська державна адміністрація надає відзив в якому вказала, що не являється належним відповідачем на підставі ст. 5, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в задоволені позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» у відзиві заперечує проти позову, зазначивши, що в позовні вимоги не доведені, а тому є необґрунтованими. 03.11.2021 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», у якій заявлена вимога виселення [PERSON] із самовільно зайнятої квартири за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2021 р. прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано з первісним позовом. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судова справа передана на розгляд судді Миколаєць (Єросовій) І. Ю . Ухвалою суду від 16.05.2022 року справа прийнята до розгляду, який вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Проти зустрічного позову заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначає, що позивачем порядок вселення дотриманий не був, не доведений факт згоди наймача на реєстрацію позивача у квартирі, письмового звернення до наймодавця чи власника житла з питання його реєстрації не було, позивач зберігає реєстрацію за іншим місцем проживання, тому КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» вважає, що дані обставини вказують на те, що позивач не набув права користування спірним жилим приміщенням. Враховуючи зазначене представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зустрічний позов про виселення просить задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, допитавши свідків, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний позов не підлягає задоволенню, зустрічний позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Відповідно до ордеру від 16.02.1977 р. №789 воно було надано [PERSON] на сім`ю з трьох осіб, включаючи [PERSON] та [PERSON] . Згідно з інформації наданої відділом з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації станом на 24.06.2019 року в квартирі жодної особи не зареєстровано. Вказана квартира не приватизована, що підтверджується інформацією наданою сектором з питань приватизації житлового фонду. 03.11.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб про що складено відповідний актовий запис №930 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. [INFO] [PERSON] померла. 26.06.2020 року до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] . Підставою визнання права користування житловим приміщенням позивач вказує на своє фактичне проживання у спірній квартирі разом зі своєю дружиною, яка на той час була єдиною зареєстрованою у квартирі особою. Як пояснив сам позивач у судовому засіданні, він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю у одній кімнаті комунального житлового приміщення. На даний час здійснюється процедура приватизації кімнати ним та його матір`ю. Також позивач перебуває на черзі для отримання квартири. Як на підставу у задоволенні своїх вимог позивач, окрім того, посилається на безперервне користування житлом, сплату комунальних послуг, проведення ремонту у квартирі. У судовому засіданні свідок [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) повідомив, що знайомий з позивачем і його дружиною з 2005 року, проживає разом з [PERSON] в одному будинку, позивач мав повноцінні та гарні стосунки із дружиною, вони разом вели спільним побут. Свідок [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) вказав, що відносини у подружжя були хороші, [PERSON] не заперечувала проти проживання [PERSON] в квартирі, сам свідок допомагав подружжю із ремонтними роботами в квартирі. Свідок [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) зазначив, що спочатку позивач із [PERSON] жили в цивільному шлюбі, а в 2012 році одружились офіційно, остання не заперечувала проти проживання [PERSON] в квартирі. Як на правову підставу задоволення позову позивач посилається на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» в якому вказується, що наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у ньому. Справу просить вирішити

Outcome: approved