Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він згідно з судовоими рішеннями сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , а також сплачує аліменти в такому ж розмірі на користь [PERSON] на утримання другої дочки - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки він постійно проходить лікування, через що не може працювати та влаштуватися на роботу. На даний час в нього погіршилися стан здоров`я та матеріальне становище, оскільки він не працює і єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності. Для погашення заборгованості по аліментах він отримав банківський кредит в сумі 65000 грн., з яких 05.02.2021 року перерахував кошти в сумі 35750 грн. для погашення заборгованості по аліментах. З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 на 1/8 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, звільнивши його від сплати заборгованності за аліментами за період з квітня 2007 року по червень 2022 року у розмірі 24072 грн. 06 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просять суд врахувати те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року у справі № 210/5979/21 позивачу зменшено розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття. Представник відповідачки [PERSON] у відзиві на позов та в судовому в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначає, що надані позивачем копії медичних документів не підтверджують його постійну непрацездатність, а наявність кредитних зобов`язань та незначні витрати на придбання ліків не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дочки. Вказує, що позивач з 2007 року працював за кордоном та отримував дохід, крім того, він має у власності є дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/2 частки житлового будинку в с.Тарноруда Хмельницького району Хмельницької області. Просить врахувати, що відповідачка має на утриманні двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які часто хворіють. Дочка знаходиться на дороговартісному дієтичному харчуванні. Вважає, що звільнення позивача від сплати заборгованості за по аліментах порушить права та інтереси неповнолітньої дочки сторін та її права на достатній рівень матеріального забезпечення та лікування. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, відповідачкою по справі. Рішенням Волочиського районного суду у справі №2-312 від 07.03.2007 року, що набрало законної сили 23.04.2007 року на підставі рішення апеляційного суду Хмельницької області, з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Крім того, з позивача за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.07.2015 року до повноліття дитини. Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року у справі № 210/5979/21, що набрало законної сили 20.01.2022 року, позивачу відмовлено в позові щодо вимог про звільнення від заборгованості по аліментах та зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з 1/4 частини до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття. (а.с. 237-240). Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного Волочиським відділом ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), станом на 15.06.2022 року заборгованість позивача по аліментах, що стягуються на утримання дочки [PERSON] становить 24072 грн. 06 коп. Згідно з даними пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 13.09.2017 року, позивач є особою з другою групою інвалідності загального захворювання. Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та за період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року отримав пенсію у розмірі 6450 грн. 00 коп., за період з січня 2016 року по червень 2022 року отримав пенсію у розмірі 69922 грн. 74 коп. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2007 року по 14.06.2022 року позивач з 3 кварталу 2014 року офіційно не працевлаштований, в 2018 році отримував дохід від надання майна в лізинг, в 2019 році отримав майно у спадщину. Згідно з даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачу на праві власності належить: - 1/2 частки житлового будинку загальною площею 42,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер 6820987600:01:004:0031; - 1/4 частки земельної ділянки площею 2,43 га кадастровий номер 6820987600:02:005:0429 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається із даних довідки № HGMG-R0FD-N1UN-T7BI від 11.08.2021 року, виданої АТ "Акцент- Банк", позивач 05.02.2021 року уклав кредитний договір №А259СТ155101033086 та отримав в позику від вказаного банку грошові кошти в сумі 65000 грн. 00 коп. Згідно з квитанцією № 40028456 від 05.02.2021 року позивач перерахував на рахунок Волочиського районного відділу ДВС 35750 грн. 00 коп. На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем надано висновок ренгенотерапії Хмельницького військового госпіталю № 934 від 30.04.2021 року, протокол магнітно-резонансної томографії від 24.04.2021 року, епікризу про проходження лікування у стаціонарному лікуванні Волочиської ЦРЛ з 19.09.2021 року по 24.09.2021 року, чеки про придбання ліків. Крім того, позивач надав копії направлення на МСЕК, та копії з його медичної картки. Судом встановлено, що в період часу з листопада 2017 року по 01 квітня 2022 року позивач неодноразово здійснював виїзд за кордон України, в тому числі і довготривалі поїздки тривалістю більше п`яти, шести і десяти місяців, що підтверджується відомостями, наданими головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-7709/0/15-22 від 21.04.2022 року. У зв`язку з тим, що такі відомості зберігаються протягом п`яти років, суду не надано інформації про перетин позивачем кордону у період з 01.01.2007 року по листопад 2017 року (а.с. 170, 172). Також судом встановлено, що дочка сторін має поганий стан здоров`я, потребує додаткових витрат на лікування та на дієтичне харчування. Зокрема, із копій виписок - епікризів з історій хвороби №2148, №2452,№1722, №6171, №2598, №6282, №6401, №6346, №3797, №1633, консультативних висновків та результатів мультидетекторної комп`ютерної томографії головного мозку, електроенцефалографічного та інших обстежень вбачається, що дочка сторін хворіє на гастродеуденіт (поверхневий дуоденіт), дуоденогастральний рефлюкс, сечокам`яну хворобу, внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми має кістозно-гліотичні зміни лобних долей, та ряд іншихзахворювань. Встановлено, що на утриманні відповідачки перебуває також неповнолітній син [PERSON] , 2013 року народження, який хворіє, що підтверджується медичними документами. Крім того, відповідачка надала письмові докази на підтвердження свого поганого стану здоров`я, у зв`язку з чим в січні 2022 року їй проведено хірургічну опрацію. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Частиною 2 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначена норма СК України імперативно визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, законом визначено мінімальний та максимальний розмір аліментів на одну дитину у випадку стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), який підлягає стягненню за рішенням суду у безспірному порядку. А також визначено, що право змінити порядок сплати аліментів належить стягувачу. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Враховуючи те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів із позивача на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] змінилися обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров`я позивача, звільнення з роботи та наявність на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що існують підстави для застосування ст. 192 СК України, в зв`язку з чим розмір аліментів, визначений судовим рішенням на утримання дочки [PERSON] підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи в цій частині позов частково суд враховує встановлені обставини щодо стану здоров`я, матеріального, сімейного становища дитини, позивача та відповідачки. В тому числі, судом враховано, що позивач має інвалідність другої групи, отримує пенсію, з 2014 року він офіційно не працевлаштований, здійснював періодичні тривалі виїзди за кордон, має у власності нерухоме майно, має на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , на яку сплачує аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустими доказами наявності обгрунтованих підстав для зменшення розміру аліментів до 1/8 частки і таких не встановлено судом. Позовні вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, які утримуються з нього за виконавчим листом №2-312 задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. При цьому, звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках, а при вирішенні таких спорів необхідно виходити, в першу чергу, з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою ВР України від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З матеріалів справи вбачається, що заборгованність із сплати аліментів виникла у позивача, починаючи з квітня 2007 року, а погіршення стану здоров`я відповідно до наданих суду документів відбулося з квітня 2021 року. Посилання на важке матеріальне становище, неможливість влаштуватися на роботу у зв`язку із станом здоров`я, можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, однак не можуть бути визнані судом достатніми обставинами, що мають істотне значення для злільнення від сплати заборгованності по аліментах відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України. Позивачем не доведено наявності необхідних умов для застосування частини другої статті 197 СК України (тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення). На думку суду, звільнення позивача від вказаної заборгованості не відповідатиме інтересам дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення. Враховуючи інтереси дитини та матеріальні можливості батька, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від заборгованості по аліментах, а тому у цій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю другої групи, тому судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial