Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2022 року позовну заяву залишено без руху для долучення до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб. Станом на 14.09.2022 року недоліки позовної заяви Позивачем виконано. Ухвалою суду від 19.09.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 06.06.2018 року між сторонами зареєстрований шлюб. 06.08.2018 року у подружжя народились діти - [PERSON] та [PERSON] . Позовна заява обґрунтована тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Позивач постійно стикалася з емоційним та психологічним насиллям, потерпала від образ та тиску збоку відповідача. Починаючи з серпня 2018 року сторони, незважаючи на проживання в одній квартирі, не мали спільного бюджету, не вели спільного побуту, спільних взаємних сімейних зв`язків, шлюбних та сімейних відносин. Подружжя має протилежні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Між ними відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси, втрачено почуття взаємної любові та поваги. Сенсу підтримувати подальші сімейні відносини немає. Подружжя спільне господарство не веде. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Також просила покласти судові витрати по справі на неї. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Просив винести рішення за його відсутності. Подав до суду відзив, в якому пояснив, що обставини, які позивач указала в позовній заяві неправдиві. Вона намагається перекласти на відповідача вину за погіршення сімейних відносин. Зазначив, що позивач безвідповідально відноситься до дітей і вина в погіршення шлюбних відносин лежить на позивачеві. Судові витрати просив розділити в рівних частинах між ним та Позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 06 червня 2018 року у Печерському районному у м. Київ відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві укладено шлюб, про що в зроблено запис за № 1177 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER] від 09.08.2018 року, відповідно. Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторони спору щодо місця проживання дітей не мають. Відповідач у поданій заяві визнав позовну вимогу щодо розірвання шлюбу в повному обсязі. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги, не мають взаєморозуміння, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи право позивача щодо розпорядження своїми позовними вимогами стосовно розподілу судових витрат, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача щодо покладення судових витрат по справі на неї. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved