Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

07.09.2022 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позову позивач зазначив, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , у якому у них народилась спільна донька [PERSON] , [INFO] . Орджонікідзевським районного суду м.Маріуполя 06.11.2017 р. видано судовий наказ №265/6787/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.09.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згодом він одружився вдруге та у нього від цього шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Заступником начальника Лівобережного ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області СМУМЮ (м.Харків) 12.08.2022 р. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням №55102999. На даний момент його друга дитина поставлена не в рівні можливості порівняно з першою, вона також потребує належного матеріального забезпечення, тому подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому судовим наказом №265/6787/17 від 06.11.2017 р., неможлива. Позивач, зазначив, що на день винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання [PERSON] та відкриття виконавчого провадження у нього на утриманні перебувала лише одна дитина, тому факт народження другої дитини є зміною сімейного стану позивача, що є підставою для зміни розміру присуджених аліментів. Крім того, просить суд врахувати, що після повномасштабного вторгнення рф на територію України, 22.02.2022 р. вони з родиною були вимушені покинути свою домівку, а в м.Дніпрі стати на облік як внутрішньо переміщені особи, у зв`язку з чим їх витрати значно збільшились, а саме оренда будинку, оплата комунальних послуг, придбання одягу та речей на заміну тим, які залишилися вдома. Тому в силу об`єктивних обставин, які не залежали від його волі, його матеріальний стан погіршився, через що змушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Просить зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього на користь [PERSON] , на підставі судового наказу №265/6787/17 від 06.11.2017 р., виданого Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з ј частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і досягненням [PERSON] повноліття. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що заперечує проти задоволення позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що вона з початку війни вимушена була залишити свою домівку та роботу у м.Маріуполі, у зв`язку з чим позбавлена основного доходу. Перебуває разом з дитиною у іншому місті і її прибуток є виплатою від держави як внутрішньо переміщеній особі (переселенцю) та аліменти на дитину. Просить розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя від 06.11.2017 року (№265/6787/17), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно постанови Лівобережного ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області СМУМЮ (м.Харків) від 12.08.2022 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням №55102999, звернуто стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] , який 20.05.2022 р. вибув до нового місця служби до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Дніпра, згідно листа - відповіді Донецького обласного ТЦК та СП від 22.07.2022 р. (а.с.7-9). Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 14.07.2018 р., [PERSON] та [PERSON] 14.07.2018 р. зареєстрували шлюб, актовий запис №191. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.11.2022 р., [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 р. по 3 квартал 2022 р. має наступні джерела доходів: 1 квартал -лютий 2022 р. ТОВ «Споживчий центр» нараховано 56326,00 грн., виплачено 56326 грн.; 2 квартал - квітень 2022 р. Запорізький БФ «Єдність за майбутнє» нараховано 6660 грн., виплачено 6660 грн.; червень 2022 р. Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нараховано 5745,08 грн., виплачено 5475,08 грн.; 3 квартал 2022 р. - липень 2022 р. Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нараховано 44628,44 грн., виплачено 44628,44грн.; серпень 2022 р. Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нараховано 44677,23 грн., виплачено 44677,23 грн.; вересень 2022 р. Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нараховано 44893,03 грн., виплачено 44893,03 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у його другому шлюбі народилася друга дитина - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.03.2021 р. Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №161 (а.с.6). Поряд з цим, в обґрунтування позовних вимог позивачем вказувалось, як підстава для звернення до суду з вказаним позовом, що після повномасштабного вторгнення рф на територію України, 22.02.2022 р. він з родиною був вимушений покинути свій будинок, а в м.Дніпрі стати на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується довідками від 30.06.2022 р. №1241-5001818390, від 30.06.2022 р. №1241-5001818377, від 30.06.2022 р. №1241-5001818428, у зв`язку з чим їх витрати значно збільшились, а саме через оренду будинку, оплату комунальних послуг, придбання одягу та речей на заміну тим, які залишилися вдома. Таким чином, судом встановлено, в силу, зазначених об`єктивних обставин, які не залежали від волі позивача та які є загальновідомими, його матеріальний стан погіршився. Крім того, згідно відомостей з Державного Реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 22.11.2022 р. його дружина [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 р. по 3 квартал 2022 р. доходів не мала. Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів. Вказані обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] на своєму утримання має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що вказує про наявність суттєвих змін майнового та сімейного стану у позивача. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на момент вирішення спору становить 2201,00 грн., для дітей віком від 6 до 18 років на момент вирішення спору становить 2744,00 грн. Відповідно мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину: віком до 6 років становить 1100,50 грн., віком від 6 до 18 років становить 1372,00 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Загальний чистий дохід позивача за останні шість місяців склав 202929,78 грн., тобто в місяць - 33821,63 грн., з якого щомісяця утримуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , середній розмір яких складає 8455,41 грн. ( 33821,63 : 4). В той самий час позивач має середній дохід у місяць, за відрахуванням аліментів, в середньому 25366,22 грн. ( 33821,63-8455,41). Позивач має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] та дружину [PERSON] , але тоді середній дохід на нього, дружину та неповнолітню дитину складає у середньому 8455,41 грн. у місяць на кожного (25366,22:3). З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріальний стан родини позивача [PERSON] з врахуванням середньомісячного розміру сплачених аліментів на утримання доньки [PERSON] погіршився, так як родина потребує додаткових зусиль для організації свого життя, як нутрішньо переміщені особи, які виїхали з окупованої території. Зменшення розміру аліментів до 1/6, з врахуванням доходу позивача буде в середньому складати 7416,00 грн., що значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved