Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Сихівської районної адміністрації як Органу опіки та піклування про повернення дитини [PERSON] , [INFO] , яка відібрана у матері згідно з рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 13.05.2021 у справі № 464/6675/20. Обґрунтовує позов тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . На підставі розпорядження Сихівської районної адміністрації від 13.08.2021 №481 піклувальником її сина призначено [PERSON] та тимчасово визначено проживання за адресою: [ADDRESS] , де останній перебуває до цього часу. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, призначено стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 21.07.2021 №352 дитині надано статус позбавленої батьківського піклування. Станом на цей час позивач пройшла курс лікування від алкогольної залежності в реабілітаційному центрі «Назарет». Згідно характеристики центру вона зарекомендувала себе з позитивної сторони, виконувала поставлену перед нею роботу та відвідувала індивідуальні та групові терапевтичні заняття. Позивач проживає з сином, знову цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням, надає грошові кошти на його утримання. Вважає, що із сином налагодилось взаєморозуміння і вона зможе надалі виховувати його на принципах поваги, любові та взаєморозуміння. Враховуючи висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 25.11.2022 №262001-вих-104074 про доцільність повернення дитини [PERSON] матері [PERSON] , просить позовні вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 23 вересня 2022 року відкрите провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.11.2022 зобов`язано Сихівську районну адміністрацію як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо доцільності повернення неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29.11.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Загвойська О.В. позов підтримали, просили такий задовольнити. Представник Сихівської районної адміністрації як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує задоволення позову. Заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.07.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. З розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 13.08.2021 №481 вбачається, що піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] призначено [PERSON] та тимчасово визначено проживання за адресою: [ADDRESS] , де останній перебуває до цього часу. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2021 [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, призначено стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина. На підставі розпорядження Сихівської районної адміністрації від 21.07.2021 №352 дитині надано статус позбавленої батьківського піклування. Встановлено і вбачається з характеристики благодійного фонду «Назарет» позивач проходила курс лікування від алкогольної залежності в реабілітаційному центрі «Назарет». Зарекомендувала себе з позитивної сторони, виконувала поставлену перед нею роботу та відвідувала індивідуальні та групові терапевтичні заняття. З акту обстеження №7 про фактичне місце проживання ОСББ «Хоткевича 54» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджує спільне проживання матері із неповнолітнім сином. Встановлено, що комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку і вважає за доцільне повернення [PERSON] , [INFO] матері [PERSON] на спільне проживання та виховання. Згідно ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, навчання, створити належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини ( статті 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може ухвалити рішення про повернення їм дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази, позивач довела суду, що причини, які стали підставою для відібрання дитини, відпали, на час розгляду справи відсутні інші підстави, передбачені ст. 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її матері, котра вилікувалась від алкогольної залежності, працює, намагається створити належні умови для проживання і виховання сина. Тому, враховуючи висновок органу опіки, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову і повернення [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню. Крім того, оскільки дитина повернута матері, тому слід припинити стягнення з неї аліментів, які стягнуються з [PERSON] згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 13.05.2021. На підставі Конвенції про права дитини, Декларації прав дитини, статей 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 151, ч. 3 ст. 170 СК України та

Outcome: approved