Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Першої державної нотаріальної контори та просить скасувати арешт на земельну ділянку за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - площею 780 кв.м, розташовану по [ADDRESS] з кадастровим номером земельної ділянки 6810100000:02:002:0047, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5175304. Мотивує тим, що наразі існує неправомірний арешт на його майно та він не може як власник користуватися та розпоряджатися своїм майном. Повноважний представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Інший учасник свого повноважного представника для участі у справі не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обгрунтованість позову, та про те, що позов слід задовольнити. Судом об`єктивно встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.02.2005 року, серія ХМ № 094953, позивач є власником земельної ділянки за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - площею 780 кв.м, розташованої по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 6810100000:02:002:0047, що підтверджується копією державного акту від 28.02.2005 року. 20.07.2021 року проведено реєстрацію вказаної земельної ділянки, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.07.2021 року. Право власності на будинок за цією адресою оформлено 07.07.2021 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.09.2002 року за померлою [PERSON] . Відомості про реєстрацію останньої на будинок, як власника, до 01.01.2013 було проведено реєстратором: Хмельницьке бюро технічної інвентаризації 25.02.2003 року, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.07.2021 року. За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.07.2022 року позивачу стало відомо про те, що на земельну ділянку по [ADDRESS] накладено арешт, підставою чого зазначено: ухвала, б/н, 18.07.1997 року, Народний суд м. Хмельницького. Обтяження зареєстровано 05.07.2007 року за № 5247014 реєстратором: Перша Хмельницька державна нотаріальна контора, 29000, Хмельницька обл., Хмельницький р., м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 33, (0382) 79-25-80, 79-46-21. Власник: [PERSON] . Відповідно до ухвали Хмельницького міського суду від 18.07.1997 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу було накладено арешт на майно [PERSON] , а саме: кв. [ADDRESS] , долю в майні колективного підприємства «Спектр» по [ADDRESS] , на приватизований земельний участок по [ADDRESS] , на майно приватного малого підприємства «Радай». Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2021 по справі № 2-3419/97 скасовано арешт, накладений згідно з ухвалою Хмельницького міського суду від 18.07.1997 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Відтак, заборона на майно - земельну ділянку по [ADDRESS] діє на сьогодні, проте підстава її накладення суперечить дійсним обставинам справи. Відповідно до ст. 317 ЦК України позивачу, як власникові, належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, що я міг би реалізувати на власний розсуд відповідно до ст. 319 ЦК України у разі відсутності означеного обтяження. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної і творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної | власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Нормою ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної 1 власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, Користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами ч.1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Відповідно до ст. 37 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до суду. Відтак, позов слід задовольнити.

Outcome: approved