Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати п. 6.1 Контракту від 22.11.2021 року, укладеного між Управлінням освіти Кропивницької міської ради та нею в частині закінчення його дії 30.06.2022 року недійсним з моменту укладення; скасувати наказ Управління освіти Кропивницької міської ради від 28.06.2022 року № 103-к «Про звільнення [PERSON] » та поновити її на роботі на посаді директора Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського з 30.06.2022 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу в сумі 9\~546,90 грн.; допустити рішення до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що вона з 2013 року працювала в ДНЗ «Кіровоградське ВПУ № 4», яке було перейменоване в Центральноукраїнське вище професійне училище імені Миколи Федоровського. 23.04.2018 року прийнята на посаду директора цього закладу освіти на підставі наказу Управління освіти міської ради міста Кропивницького за № 49-к від 23.04.2018 року на умовах контракту. 23.04.2018 року між нею та Управлінням освіти було укладено контракт терміном на 2 роки і 4 місяці. Додатковою угодою від 31.08.2020 року строк контракту продовжено до 01.09.2020 року. З грудня 2020 року було оголошено декілька конкурсів на посаду директора закладу освіти, але вони не відбулись з різних причин. 22.11.2021 року відбувся конкурс на заміщення вакантної посади директора закладу освіти і за результатами конкурсу її, наказом Управління освіти Кіровоградської міської ради № 226-к від 22.11.2021 року, призначено на посаду директора Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського та укладено контракт строком на 7 місяців до 30.06.2022 року, що свідчить про порушення відповідачем усталеної практики та нормативних документів Міністерства освіти та науки України. 28.06.2022 року наказом Управління освіти Кропивницької міської ради № 103-к її звільнено з посади директора Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського в зв`язку з закінченням дії строку контракту на підставі п. 8 ч. 1 статті 36 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним та посилаючись на обґрунтування, викладене в позовній заяві, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 01.08.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 28.09.2022 року відповідачем подано відзив н позов, в якому зазначено, що звільнення позивача відбулось законно, просить відмовити в задоволенні вимог позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Пояснив, що контракт з позивачем укладено з порушенням законодавства, термін дії контракту не відповідає вимогам закону, звільнення відбулось з порушенням, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 19.10.2022 року позов не визнала, пояснила, що позивач звільнена на підставі п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП та просила відмовити в задоволенні вимог позивача. В судове засідання, призначене на 02.12.2022 року представник відповідача не з`явилась, повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, суду надано заключне слово. Заслухавши пояснення сторін, заключне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що позивач [PERSON] з 2013 року працювала в ДНЗ «Кіровоградське ВПУ № 4», яке було перейменоване в Центральноукраїнське вище професійне училище імені Миколи Федоровського. 23.04.2018 року позивач прийнята на посаду директора цього закладу освіти на підставі наказу Управління освіти міської ради міста Кропивницького за № 49-к від 23.04.2018 року на умовах контракту. 23.04.2018 року між позивачем та Управлінням освіти було укладено контракт терміном на 2 роки і 4 місяці. Додатковою угодою від 31.08.2020 року строк контракту продовжено до 01.09.2020 року. 22.11.2021 року відбувся конкурс на заміщення вакантної посади директора закладу освіти і за результатами конкурсу позивача, наказом Управління освіти Кіровоградської міської ради № 226-к від 22.11.2021 року, призначено на посаду директора Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського та укладено контракт строком на 7 місяців до 30.06.2022 року. Пунктом 6.1. контракту від 22.11.2021 року передбачено, що «Цей контракт діє з 22.11.2021 року по 30.06.2022 року». Згідно пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.10.2017 року № 831-р «Питання управління державними закладами професійної (професійно-технічної) освіти, підпорядкованими Міністерству освіти і науки» до завершення процедури передачі з державної у комунальну власність підпорядкованих Міністерству освіти і науки державних закладів професійної (професійно-технічної) освіти передати для тимчасового виконання такі повноваження: 2) міським радам міст обласного значення - обласних центрів: оголошення та проведення конкурсів на заміщення вакантних посад директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюється з бюджетів міст обласного значення -обласних центрів; призначення на посаду директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюється з бюджетів міст обласного значення - обласних центрів, за результатами конкурсів шляхом укладення строкового трудового договору (контракту); звільнення з посади директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюється з бюджетів міст обласного значення - обласних центрів, у зв`язку із закінченням строку дії строкового трудового договору (контракту), а також достроково відповідно до законодавства; продовження трудових відносин з директорами закладів освіти, фінансування яких здійснюється з бюджетів міст обласного значення - обласних центрів, на підставі та умовах строкового трудового договору (контракту); укладення додаткових угод до строкового трудового договору (контракту) з директорами закладів освіти, фінансування яких здійснюється з бюджетів міст обласного значення - обласних центрів та інші. З метою належного та законного виконання наданих повноважень Міністерством освіти і науки України було надано роз`яснення органам місцевого самоврядування, місцевим державним адміністраціям та керівникам закладів професійної освіти стосовно порядку призначення директорів закладів професійної освіти листом № 1/11-13000 від 12.12.2017 року. Згідно наданих роз`яснень, контракт може бути укладений на строк до 5 років, але не менше одного року. Зазначені роз`яснення надані МОН у відповідності до «Рекомендацій щодо призначення та звільнення керівників державних професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти підпорядкованих МОН», які були затверджені Міністерством освіти та науки України наказом № 119 від 17.02.2010 року. Частиною 3 Рекомендацій передбачено строки та умови укладення контракту, права та обов`язки сторін, умови матеріально-технічного забезпечення, підстави припинення та розірвання контракту та інші умови. В пункті 2 частини 3 Рекомендацій зазначено, що контракт може бути укладено на строк до 5 років, але не менше 1 року. Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Центральноукраїнське вище професійне училище імені Миколи Федоровського має організаційно-правову форму - державна організація (установа, заклад), форма власності - Державна власність/власність територіальних громад. Органом управління є засновник - Міністерство освіти і науки. Вказані відомості підтверджуються і статутом Закладу освіти. При укладенні контракту відповідачем не врахована позиція засновника - МОН, діючі нормативні акти. Як зазначає позивач в позовній заяві, вона була змушена підписати даний контракт тому, що була керівником закладу освіти і відповідала за його належну діяльність. На час укладення контракту заклад освіти під її керівництвом досяг значних успіхів в освоєнні освітньої програми. Крім того, її в усній формі запевнили, що підписаний контракт буде продовжено на підставі додаткової угоди аналогічно тому, як був продовжений і попередній контракт. Також вона неодноразово зверталась до відповідача щодо продовження контракту, на що отримувала відповіді, що питання продовження контракту буде вирішено згодом (відповідь відповідача від 29.04.22 року, від 14.06.22 року). Відповідно до ст. 9 КЗпП умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. У пунктах 7, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (стаття 21 КЗпП України). Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до статті 9 КЗпП України недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України. В наказі про звільнення № 103-к від 28.06.2022 року та в трудовій книжці зазначено нормативне обґрунтування звільнення позивача - п. 8 ст. 36 КЗпП України. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. В судовому засіданні представник відповідача не вказав підставу визначену контрактом, що стала підставою звільнення. За змістом пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України трудовий договір припиняється при наявності умов, визначених сторонами у контракті для його припинення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 13 постанови від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами у контракті для його розірвання, але не встановлених чинним законодавством. Підставою звільнення позивача відповідачем зазначено п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпПУ, тобто підстави передбачені контрактом, але відповідачем не зазначено таких підстав. Копію наказу про звільнення № 103-к від 28.06.2022 року позивачу не вручали лише ознайомили з його змістом 29.06.2022 року. Трудову книжку позивачу видали 30.06.2022 року і саме цього дня в трудову книжку внесено запис про звільнення. Таким чином, судом встановлено, що відповідач при складенні тексту контракту та його підписанні діяв не у відповідності до тимчасово делегованих йому МОН України повноважень, здійснив порушення нормативних актів МОН України, які регулюють прядок укладення та припинення контракту, а тому у суду є підстави визнати пункт 6.1 Контракту від 22.11.2021 року недійсним в частині вказівки закінчення його дії 30.06.2022 року та скасувати наказ Управління освіти Кропивницької міської ради № 103-к від 28.06.2022 року про звільнення позивача і поновити позивача на посаді директора Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно з абзацом 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. У відповідності до пункту 5 розділу IV вказаного Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної ( годинної) заробітної плати. На підставі п. 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення\~середньоденного (годинного)\~заробітку на\~число робочих\~днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 п. 8 розділу IV Порядку). Як вбачається з довідки про середню заробітну плату позивача від 10.08.2022 року № 249, середня заробітна плата за 1 день становить 867,90 грн. За період з часу звільнення на день розгляду справи час вимушеного прогулу склав: в червні 2022 року 1 робочий день, в липні 2022 року 21 робочий день, в серпні 2022 року 23 робочих днів, в вересні 2022 року 22 робочих дні, в жовтні 2022 року 21 робочий день, в листопаді 2022 року 22 робочих дні та в грудні 2022 року 2 робочих дні, тобто 132 робочих дні Х 867,90 = 97\~207,80 грн. Розмір середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, що слід стягнути з відповідача на користь позивача станом на 02.12.2022 року складає 97\~207,80 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Крім того відповідно до ст. 57 ЗУ «Про освіту» держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам серед іншого - виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки. Позивачу при звільненні була виплачена компенсація за невикористану щорічну відпустку. Таким чином відповідач визнав наявне в позивача право на відпустку. Оскільки в позивача на час звільнення було наявне право на відпустку, суд приходить до висновку, що позивачу повинна бути виплачена допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу. Місячний посадовий оклад позивача становив 8\~679,00 грн., відповідно до довідки від 05.08.2022 року (а.с. 52), тому позивачу повинна бути виплачена допомога на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу в сумі 8\~679,00 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню кошти в розмірі 992,40 грн. сплачений судовий збір та на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2\~977,20 грн. щодо двох вимог немайнового характеру. Щодо стягнення витрат на правову допомогу позивачем не надано доказів (квитанції, довідки тощо) їх понесення, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вказаної вимоги.

Outcome: approved