Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2361 від 04.07.2020, який вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» заборгованості за кредитним договором № 46/МК71/2008-840 - від 07.03.2008, договором про відступлення прав вимоги № GL2N79736ПВ, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» та ПАТ «КБ «Надра» . Вказує, що виконавчий напис вчинено з порушенням строків визначених ст. 88 «Про нотаріат», протягом якого виконавчий напис може вчинятися, оскільки заборгованість виникла у 2014 році, при цьому у виконавчому написі стягнуто заборгованість за період з 05.03.2020 по 10.06.2020. Зазначає, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості перед кредитором за відповідним правочином. Звертає увагу, що його не було повідомлено у встановленому законодавством порядку про зміну кредитора. Вказує, що його не було повідомлено про наявність вимоги, а отже й про суму заборгованості та підстави виникнення. Зазначає, що станом на момент відкриття виконавчого провадження №63282212 приватним виконавцем виконавчого округу м. Киева Павлюком Назаром Васильовичем, позивач виконує рішення Солом`янського районного суду міста Кисва від 23.07.2013 у справі № 760/9076/13-ц вiдповiдно до якого солідарно стягнуто з позивача та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором № 46/МК71/2008-840 від 07.03.2008 в розмiрi 20 441, 32 доларів США, що в перерахунку офіційного курсу валют НБУ до гривні складає 163 387, 48 грн. На підставі вказаного рішення Солом`янського районного суду міста Києва під 23.07.2013 у справі № 760/9076/13-ц видано виконавчий лист № 2-3160/13 від 14.01.2014. 21.08.2014 року Державним виконавцем органу державної служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44466652, в якому стягувачем є ПАТ «КБ «Надра». Відповідач був обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження № 44466652 по примусовому виконанню виконавчого листа М2-3160/13 від 14.01.2014, виданого на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Киви вiд 23.07.2013 у справі № 760/9076/13-ц про стягнення 163 387, 48 грн., оскільки неодноразово звертався до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторонн (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання (у справі №760/9076/13-ц) Враховуючи викладене, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. належним чином засвідчені копії документів на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 2361 від 04.07.2020. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третім особам також копію позовної заяви з додатками. У встановлений законом строк відзиву на позовну заяву відповідачем та пояснень на позовну заяву третіми особами не подано. Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вимоги ухвали від 10 листопада 2020 року не виконав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. 04 лютого 2022 року керівник відділу врегулювання проблемної заборгованості ТОВ «Інвест Хаус» подала заяву про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 21 червня 2022 року було відмовлено у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2013 року було ухвалено рішення Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості за договором № № 46/МК71/2008-840 від 07.03.2008 солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» у сумі 20 441, 32 доларів США, що в перерахунку офіційного курсу валют НБУ до гривні складало 163 387, 48 грн. 21.08.2014 державним виконавцем органу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Трухановським О.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44466652. З даної постанови вбачається, що вона винесена на підставі виконавчого листа №2-3160/13, виданого 14.01.2014 Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «НАДРА» боргу у розмірі 163 387, 48 грн. 12.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63282212 на підставі виконавчого напису №2361, виданим 04.07.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 30.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №63282212. З постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. від 12.10.2020 та 30.10.2020 вбачається, що 04.07.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 2361 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованість, що виникла по кредитному договору №46/МК71/2008-840 від 07 березня 2008 року, договору про відступлення прав вимоги №GL2N79736ПВ, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Стягнення заборгованості за виконавчим написом проводиться за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Сума заборгованості складається з : -суми заборгованості за кредитом - 324 239, 39 грн. -суми заборгованості за відсотками - 386 698, 98 грн. -суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300, 00 грн. Загальна сума заборгованості становить 711 238, 37 грн. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст.88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших, які мають враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Відповідач, не подавши відзив на позов, не довів свого права стягувати заборгованість з позивача за укладеним з іншою фінансовою установою договором, саму суму заборгованості та дотримання строків, визначених законом, для вчинення виконавчого напису. Крім того, як вбачається з вищевикладеного рішенням суду достроково стягнуто з позивача 20 441, 32 доларів США, що в перерахунку офіційного курсу валют НБУ до гривні складає 163 387, 48 грн., що свідчить про відсутність безспірності заборгованості. Відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. пояснень до суду не надав, відповідності своїх дій Закону України «Про нотаріат» та вище приведеному Порядку при вчиненні виконавчого напису також не довів. Яким чином, та виходячи з чого відповідачем нарахована заборгованість у такому розмірі за такий період часу, з матеріалів справи не вбачається і таких доказів відповідач суду не надав. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому товариством приватному нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має саме товариство, як стягувач, при зверненні до нотаріуса. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, тверджень позивача, не спростованих відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840, 80 грн. та 420, 40 грн. сплачені останнім при зверненні до суду з позовом та заявою про забезпечення позову, що в сумі становить 1 261, 20 грн.

Outcome: approved