Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі-позивач, позикодавець, товариство) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач, позичальник), в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за Договором позики № 6767595 (далі-Договір) від 20.02.2020 року у розмірі 15 864,56 грн. та 2270,00 грн. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 6767595, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося передати позичальнику у власність суму позики, а позичальник зобов`язався повернути позичальнику у власність позику впродовж строку позики та сплатити проценти від суми позики. Зазначають, що договір між позичальником та позикодавцем вчинений в електронній формі, встановленій законом, зміст якого відповідає вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, спірний договір відповідає волі сторін, спрямований на реальне настання правових наслідків. Всі істотні умови договору були надані позичальнику до моменту підписання договору позики з Товариством у вигляді розміщення на сайті Товариства та закріплені в Правилах та серед іншого містили чітку інформацію про строк позики, дату повернення позики, плату за користування позикою та умови їх нарахування, а також наслідки невиконання, зокрема прострочення виконання, умов договору. Жодних оплат Відповідачем не здійснювалось. Станом на 23.09.2021 року заборгованість відповідача складає 15 864,56 грн. У зв`язку з вище викладеним позивач вимушений звернутися до суду з вказаним вище позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін відкрито провадження та призначено судове засідання та роз`яснено відповідачу право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, по суду подав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, в порядку встановленому ст.128 Цивільно-процесуального кодексу України (далі-ЦПК України), про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 146 від 20.10.2015 р. Товариство отримало Ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 19.11.2015 р., яка є безстроковою та оформлена в бездокументальній формі. 20.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 6767595. Відповідно до п. 1 Договору Товариство зобов`язалося передати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн. на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Зазначений договір укладений в електронній формі з проставленням позивачем [PERSON] електронного підпису. Пунктами 4.1 та 4.2 Договору зазначено, що невід`ємною частиною договору є Правила надання грошових коштів у позику (далі-Правила), які є публічною пропозицією укласти договір позики та вказано посилання на ці правила. Укладаючи договір позичальник підтвердив свою згоду та ознайомлення з правилами та прийняв на себе зобов`язання дотримуватися їх. Додатком до договору є розрахунок платежів за позикою, який містить інформацію як про суму позики, так і про детальний розпис його сукупної вартості, термін позики та дату повернення позики. Відповідно до положень статті 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію»). Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документу (ч. 12 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію"). Електронний договір, укладений у порядку, визначеному ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію", та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В. п. 4.1. та п. 4.2. Договору, закріплені посилання на інформацію про Товариство та послуги, що надаються Товариством, а також посилання на Правила. Відповідно до п. 1 Договору Товариство зобов`язується передати позичальнику суму позики. Так, відповідно до матеріалів справи 20.02.2020 року на виконання умов Договору, позивач здійснив перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, у розмірі 5 500,00 грн, що підтверджується довідкою № 22/09-2021-2 від 22.09.2021 року про перерахування коштів. В договорі зазначено про умови надання позики, в тому числі: сума позики - 5 500,00 грн.; строк, на який надається позика - 30 днів; дата повернення позики - 21.03.2020 року; розмір процентів акційних у день - 0,88 %; базова процентна ставка у день - 1,60 %; процентна ставка за кожний день прострочення в день - 2,70 %. Відповідно до п. 6.2 Правил, Позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманої Позики та нараховані проценти в строк, визначений Договором, будь-яким доступним способом, зазначеним у Договорі та/чи на сайті Товариства Протягом строку дії договору позичальник кошти не повернула. Таким чином станом на 23.09.2021 року заборгованість відповідача складає - 15 864,56 грн., з яких: 5 500,00 - заборгованість за тілом позики, 9 460,00 грн. - заборгованість за процентами, 262,71 грн. - 3% річних, 641,85 грн. - інфляційні втрати. Крім того, судом встановлено, що відповідач 01.12.2020 року звернулась до Новомиколаївського районного суду Запорізької області, з позовною заявою про захист прав споживачів. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 19.02.2021 року по справі № 322/1130/20, позов про захист прав споживачів задоволено частково. Визнано недійсним п.2 Договору позики №6767595 від 20.02.2020 року в частині встановлення процентів в розмірі 2,70 % у день на прострочену позику. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області по справі № 322/1130/20 набрало законної сили 20.03.2021 року, таким чином відповідно до ст. 82 ЦПК України, факт укладення Договору позики № 6767595 від 20.02.2020 року та факт отримання відповідачем коштів у позику встановлений вищезазначеним рішенням суду та не потребує доказування. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зміс том зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. ст. 526, 1046 ЦК України. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 23.09.2021 року заборгованість Позичальника складає - 15 864,56 грн., з яких: 5 500,00 - заборгованість за тілом позики, 9 460,00 грн. - заборгованість за процентами, 262,71 грн. - 3% річних, 641,85 грн. - інфляційні втрати. Суд, приймає до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, оскільки заперечення відповідача належним чином не обґрунтовані та не підтверджені, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15 864,56 грн. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи неналежне виконання умов Договору позики [PERSON] , суд доходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з задоволенням позову Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved