Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, в обґрунтування якого зазначив, що між Концерном «МТМ», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, та [PERSON] , [INFO] , укладено договір від 01.07.2013 року № 202489 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, у приміщення № 2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . За період з січня 2020 року по квітень 2021 року Концерн «МТМ» відпустив теплову енергію на загальну суму 8 732, 46 грн. Заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Посилаючись на ці обставини, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 8 732,46 грн., 3% річних у розмірі 331,79 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 927,36 грн., а також судовий збір у розмірі 2 481 грн. 16.09.2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 20.10.2022 року, яке було відкладено на 24.11.2022 року у зв`язку із першою неявкою відповідача. Від представника Концерну «Міські теплові мережі» до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі в якій він також просив позов задовольнити в повному обсязі. До канцелярії суду 24.11.2022 року за вх. № 33018 від представника відповідача адвоката Москаленко Д.Ф. надійшла заява, в якій він зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. З урахуванням неявки всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі», відповідно до статуту підприємства, є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Судом встановлено, що 01.07.2013 року між Концерном «МТМ», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, та [PERSON] укладено договір від 01.07.2013 року № 202489 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, у приміщенні № 2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов п. 1.1. Договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору. Пунктом 3.2.6. Договору передбачений обов`язок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, які передбачені договором. Відповідач [PERSON] , в свою чергу, підписуючи договір, погодилась із усіма його умовами, отже зобов`язалась приймати та оплачувати вартість спожитої теплової енергії за діючими тарифами (цінами) у встановлені умовами договору терміни та порядку. На виконання умов договору позивач здійснював постачання теплової енергії у нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщенні № 2, та власником якого, відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.07.2013 року, є відповідач [PERSON] . Відповідач за період з січня 2020 року по квітень 2021 року не здійснювала оплату послуг, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 8 732,46 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі та розрахунками, доданими до позовної заяви. Крім того, згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Приймаючи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено що він погасив борг, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , не виконуючи належним чином зобов`язання споживача зі сплати спожитої обумовленої договором № 202489 від 01.07.2013 року теплової енергії, порушив встановлений законом строк і порядок її оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені є законними, обґрунтованими та також підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем не було жодним чином доведено, що у неї відсутній борг перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved