Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У червні 2020 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Троїцької сільської ради, третя особа Садівниче товариство «Будівельник», про визнання права власності на земельну ділянку, що знаходиться на території с/т "Будівельник" №68 Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1223587200:01:003:0536), для ведення індивідуального садівництва в порядку спадкування за законом після померлої бабусі, [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла рідна бабуся [PERSON] , в інтересах якого діє позивачка, після смерті якої відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку. Нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на підставі того, що у неї були відсутні правовстановлюючі документи на останню. У зв`язку із зазначеним позивачка звернулася до суду. Ухвалою суду від 17 червня 2020 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27 січня 2021 рокупровадження у справі за вказаним позовом було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №185/6448/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Троїцька сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про визнання договору купівлі-продажу укладеним та дійсним, визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року провадженя у справі поновлено. Сторони та учасники справи у судове засідання не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач надав відзиву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вказав, що спірна земельна ділянка не була належним чином сформована відповідно до чинного законодавства, тож не можу бути об`єктом цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . У свою чергу [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копіями відповідних свідоцтв про смерть. Вказані особи відносяться один до одного в якості матері та сина відповідно. [PERSON] , в інтересах якого діє позивачка, приходиться померлим особам сином та внуком відповідно. У свою чергу позивачка є дружиною померлого [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Вказане підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Згідно копії державного акта про право власності на земельну ділянку, померла [PERSON] мала у приватній власності земельну ділянку площею 0,0571 га, розташовану у с/т "Будівельник", ділянка 68 Привовчанської сільської ради Дніпропетровської області, для ведення садівництва. Відповідно копії розписки від 15 серпня 2018 року, вказану земельну ділянку начебто було продано померлою [PERSON] [PERSON] за 10000,00 грн. Проте згідно копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у справі №185/6448/20, якою скасовано рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року, встановлено, що розписка, на яку посилається як на належний та допустимий доказ на підтвердження позову судом апеляційної інстанції не приймається до уваги, оскільки зазначена розписка не є договором купівлі-продажу нерухомості в розумінні діючого цивільного законодавства і відповідно е може бути визнана належним та допустимим доказом при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки, який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, суд вважає, що вказана земельна ділянка досі закріплена на праві приватної власності за померлою [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 березня 2020 року підтверджується те, що [PERSON] , який помер [INFO] , та померла [INFO] [PERSON] відносяться один до одного в якості матері та сина відповідно. [PERSON] , в інтересах якого діє позивачка, приходиться померлим особам сином та внуком відповідно. У свою чергу позивачка є дружиною померлого [PERSON] та матір`ю [PERSON] . При цьому при зверненні позивачки до нотаріальних органів для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку за законом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку. Вказане підтверджується копією відповіді нотаріальних органів. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом з метою встановлення права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом за її сином, який приходиться онуком та сином зазначеним вище померлим особам відповідно. У свою чергу суд не може погодития з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, а саме з тим, що спірна земельна ділянка не була належним чином сформована відповідно до чинного законодавства, тож не може бути об`єктом цивільних прав та обов`язків, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідачем на підтвердження його доволів не зазначено та не надано суду жодних належних доказів на підтердження зазначеного. Окрім цього, суд звертає увагу і на те, що згідно Інформації з Државного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, жодних обтяжень чи заборон щодо спірної земельної ділянки не виявлено. Суд, беручи до уваги зазначені вище приписи чинного законодавства, враховуючи встановлені обставини справи та з огляду на їх підтвердження належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Вказане підтверджується копією відповідної квитанції про сплату судового збору.

Outcome: approved