Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем зареєстровано 27.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 928. В обґрунтування позову посилається на те, що сімейне життя подружя не склалося, протягом останніх декількох років стосунки не підтримують, подружжя не може дійти згоди щодо спільного майбутнього і не бачить можливості примирення, у шлюбі [INFO] народилося дочка [PERSON] , яка має сім повних років та проживає з матірю, позивачу на праві приватної власності належить житлова квартира, є джерело існування, здатна створити належні умови проживання, виховання та розвитку дитини, не оспорює право відповідача на особисте виховання дитини і погоджується з тим, що він зможе брати участь у вихованні дитини шляхом систематичних побачень, шлюб фактично припинив своє існування, примирення між ними неможливе, категорично заперечує проти надання подружжю часу на примирення в порядку визначеному статті 111 СК України, подальше збереження шлюбу є недоцільним, неможливим і суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини, на даний час позивач і відповідач сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спір щодо поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя відсутній, не мають жодних майнових претензій один до одного. Просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, визначити місце проживання малолітньої дитини з нею, як матірю. У справі 02 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, проте належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Позивач в заяві до суду просила справу слухати без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. 02.11.2022 року від відповідача через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС" надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю визнає, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, врахувавши думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що 27 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 15.08.2019 року, повторне, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 928. В подружжя [INFO] народилася дитина, донька [PERSON] , актовий запис № 887 від 08.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Відповідач позов визнав. Питання про примирення сторонами не ставиться. Шлюб, відповідно до частини 3 статті 105 СК України, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 СК України. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності частини 1 статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 114 частина 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Суд вирішує питання щодо прізвища позивача, так, згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, та визначає місце проживання малолітньої дитини, враховуючи її найкращі інтереси, та принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, а саме, що малолітня дитина не повинна бути розлученою з матірю, крім випадків, коли є виключні обставини, та виходячи із рівності прав батьків щодо дитини, не встановлення судом виключних обставин, а також з урахуванням фактичного місця проживання дитини на день прийняття судом рішення про розірвання шлюбу між батьками, з матірю. Звертаючись до суду з позовом позивач сплатила судовий збір в сумі 992,40 грн., відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", що підтверджено квитанцією, які згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України, слід стягнути на її користь. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі даного позову.

Outcome: approved