Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. Заявники [PERSON] та [PERSON] просили визнати їх усиновлювачами малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни в актовий запис про її народження. В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі , власних дітей не мають, мають добрі житлові умови та матеріальний достаток, перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі і бажають усиновити дитину [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] просили заяву задовольнити із підстав, викладених в заяві. Заінтересовані особи: Представник органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області Пащенко С.В. в судовому засіданні просив заяву [PERSON] та [PERSON] задовольнити. Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заперечень по справі не має. [PERSON] надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність , заперечень по справі не має. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27 жовтня 2022 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом, заявники [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.13). [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю зазначено [PERSON] , відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовим записом цивільного стану № 176 від 21 грудня 2021 (а.с.28). Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 30 серпня 2022 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] ( а.с.25-28). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 15 серпня 2022 року, вбачається, що вони проживають в будинку з усіма зручностями. В будинку чисто, охайно та затишно. Для проживання , виховання та розвитку дитини сворено всі необхідні умови (а.с.19). Згідно висновку Подільської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність усиновлення [PERSON] , яка народилася [INFO] та відповідність його інтересам дитини від 24.10.2022 року № 04-05/734, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] виявили бажання усиновити дівчинку для створення сімейних відносин у родині, з правовими наслідками усиновлення ознайомлені, батьківських прав їх не позбавляли, на обліку нарколога та психіатра не перебувають, до кримінальної відповідальності не притягувалися, обоє працюють та мають регулярний дохід, ніяких протипоказань за станом здоров`я щодо усиновлення в них не має. ( а.с.22-23). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про усиновлення. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. В силу вимог ч.1, 2 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Судом визначено, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявників немає, вони мають стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться в найвищих інтересах дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Перелічених у ст.212 СК України перешкод для усиновлення заявниками вказаної малолітньої дитини судом не встановлено. Відповідно до ст.ст.20, 21 Конвенції про права дитини, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення і яка в її власних найкращих інтересах не може залишатись в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою. Одним із проявів піклування про таку дитину є можливість її усиновлення, тобто прийняття усиновлювачем (усиновлювачами) у свою сім`ю усиновлюваної особи на правах доньки чи сина (ст.207 СК України). Відповідно до ст.ст.3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї, яка створюється, зокрема, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей від 24.04.1967 року (ETS №58), компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Таким чином, дослідивши надані докази, переконавшись у справжності та щирості мотивів заявників, розумінні ними правового значення усиновлення та його наслідків, наявності об`єктивних передумов для цього, зокрема, вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювачів, інтереси дитини, встановлення між ними та дитиною позитивного контакту, відсутності встановлених законом перешкод, суд приходить до висновку про те, що усиновлення заявниками малолітньої дитини є доцільним і відповідає найвищим інтересам дитини та заявників, оскільки забезпечить належні умови виховання та утримання дитини в сім`ї заявників, створить необхідні умови для стабільного і гармонійного розвитку її особистості, забезпечить її сімейним оточенням та теплом. Судом встановлено законність підстав для усиновлення, заявники можуть бути усиновлювачами, дитина може бути усиновленою, висновок про доцільність усиновлення відповідають необхідним для усиновлення умовам, отже, заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 229-231 СК України заявники у разі визнання їх усиновлювачами отримують право бути записаними матір`ю, батьком дитини із внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини. Суд, враховуючи те, що внесення змін в актовий запис про народження дитини відповідає її інтересам, вважає можливим задовольнити заяву в частині таких змін. Згідно ст.233 СК України рішення суду є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження усиновленої та видачі нового свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст.225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Заявники [PERSON] та [PERSON] просили допустити негайне виконання рішення, представник органу опіки та піклування підтримав вказане клопотання, вказуючи на те, що це буде відповідати інтересам дитини. Випадки, коли суд допускає негайне виконання рішення, передбачені ст. 430 ЦПК України. Однак, відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Так, відповідно до ст. 7 Європейської Конвенції "Про здійснення прав дітей" від 25.01.96 року, ратифікованої Верховною Радою України 03.08.2006 року, під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", якими на території України введено воєнний стан в Україні з 24 лютого 2022 року, який діє і станом на день розгляду справи. Звідси суд вважає, що будь-які зволікання можуть негативно вплинути на морально-психологічний стан як дитини, так і заявників, враховуючи вік усиновленої дитини та те, що усиновлення провадиться в якнайкращих інтересах дитини для забезпечення стабільних і гармонійних умов її життя, а тому дійшов висновку за можливе допустити негайне виконання рішення суду. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно ч.4. ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved