Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до ПАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах, де працювала на посаді заступника головного бухгалтера з податкового обліку з оплатою праці згідно штатного розпису з 01.06.2010 року по 19.11.2021 року. Посадовий оклад за місяць складає 13\~500,00 грн. Відповідач заборгував позивачу заробітну плату , за період вересень-листопад 2021 року у розмірі 66\~397 грн. 13 коп., яку не виплатив до теперішнього часу. Вважає, що відповідач таким чином порушив трудове законодавство. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 66 397 грн. 13 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.12.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій» докази по справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали повністю та просять суд слухати справу у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надано до суду заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали частково, а саме в обсязі заборгованісті із заробітної плати у розмірі 37\~500 грн. 00 коп. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне. Відповідно до частини 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основним Законом України статтею\~43\~Конституції передбачено\~право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно\~ст. 22 цього Закону\~суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimateexpectation) стосовно ефективного здійснення права власності. З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 65к від 01.06.2010 року, виданого ЗАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій», [PERSON] прийнято на посаду заступника головного бухгалтера з податкового обліку бухгалтерії підприємства тимчасово на два місяці з 01.06.2010 року. Згідно наказу № 98к від 29.07.2010 року, виданого ЗАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій», [PERSON] тимчасово працюючу заступником головного бухгалтера з податкового обліку бухгалтерії підприємства переведено на постійну роботу з 30.07.2010 року. Згідно наказу № 160 к від 19.11.2021 року, виданого ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій», [PERSON] заступника головного бухгалтера з податкового обліку бухгалтерії підприємства з 19.11.2021 року звільнено за власним бажання, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно розрахункового\~листа за\~вересень 2021\~року ПрАТ\~«АЗМК» [PERSON] \~було нараховано\~заробітну плату\~у розмірі\~13\~680\~грн.\~80\~коп.,\~утримано у\~розмірі 2667\~грн.\~75\~коп.,\~належить до\~виплати у\~розмірі 11\~013\~грн.\~05\~коп.,\~та має\~місце заборгованість\~по заробітній\~платі на\~кінець місяця\~у розмірі 38\~630 грн. 91 коп. Згідно розрахункового листа за жовтень 2021 року ПрАТ «АЗМК» [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 14 037 грн. 77 коп., утримано у розмірі 2737 грн. 37 коп., належить до виплати у розмірі 11 300 грн. 40 коп., та має місце заборгованість по заробітній платі на кінець місяця у розмірі 38\~774 грн. 64 коп. Згідно розрахункового листа за листопад 2021 року ПрАТ «АЗМК» [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 54\~762 грн. 34 коп., утримано у розмірі 10 678 грн. 66 коп., належить до виплати у розмірі 44 083 грн. 68 коп., та має місце заборгованість по заробітній платі на кінець місяця у розмірі 71 840 грн. 26 коп. Згідно довідки №37/ВМЗ від 14.11.2022 року, виданої ПрАТ «АЗМК», станом на 30.11.2021 року [PERSON] мала заборгованість із заробітної плати у розмірі 66 397 грн. 13 коп. У період з 01.12.2021 року по 14.11.2022 року [PERSON] перераховано 28 897 грн. 13 коп., а саме: вересень 2021 року; 24.12.2021 р. 5506,00 грн.; 21.01.2022 р. 5507,00 грн.; 28.01.2022 р. 0,05 грн.; жовтень 2021 року : 21.01.2022 р. 5000,00 грн.; 28.01.2022 р. 6300,40 грн.; листопад 2021 року: 04.02.2022 р. 3083,68 грн.; 18.02.2022 р.- 3500,00 грн. Станом на 14.11.2022 року заборгованість із заробітної плати за період з вересня 2021 р. по листопад 2021 року складає 37\~500 грн. 00 коп. Згідно відомості зарахування заробітної плати, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] табельний номер [NUMBER] , було зараховано заробітну плату: 17.12.2021 р. 5443,13 грн.; 24.12.2021 р. 5506,00 грн.; 21.01.2022 р. 5507,00 грн.; 21.01.2022 р. 5000,00 грн.; 28.01.2022 р. 0,05 грн.; 28.01.2022 р. 6300,40 грн.; 04.02.2022 р. 3083,68 грн.; 18.02.2022 р. 3500,00 грн. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, обов`язок із проведення з працівником розрахунку покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану плату. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» за своєю структурою заробітна плата складається: з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків); із додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, суд, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у розмір 37 500 грн. 00 коп. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою закріплені ставки судового збору, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач [PERSON] відповідності до положень п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, за вимогою про стягнення заробітної плати, тому відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволених вимог в розмірі 560 грн.50 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial