Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Белінський В.А. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що після розгляду справи виникла необхідність звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат, додатково понесених позивачем та пов`язаних з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів по справі. Зважаючи на викладене, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката 22 000 грн., витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. та витрати, що пов`язані з відправленням кореспонденції у розмірі 500 грн., які і просить стягнути з відповідача на користь позивача. В судове засідання сторони не з`явилися, суд вважає відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України провести розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.10.2022 позовні вимоги [PERSON] задоволено, при цьому ухвалено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 25.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. зареєстрований в реєстрі за № 29202, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Кредит- Капатіл» заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до положень п. 1 ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме: довіреність № 03/01/2022-2 від 03.01.2022 про надання правової допомоги, розрахунок суми судових витрат із зазначенням загальної сумі 22 000 грн., Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по Договору № 03/01/2022-2 від 03.01.2022 про надання правової допомоги, Протокол погодження договірної ціни від 03.01.2022, Додаткова угода № 1 по договору № 03/01/2022-2 від 03.01.2022, Додаткова угода № 2 по договору № 03/01/2022-2 від 03.01.2022, Акт приймання-передачі виконаних робіт від 17.10.2022.(а.с.84-91) Також, стороною позивача надано докази направлення кореспонденції з описом вкладення засобами поштового зв`язку.(а.с.92-94) Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 22 000 грн. Представник позивача зазначає те, що позивачем було понесено витрати на послуги адвоката, що пов`язані з написанням та направленням заяви про забезпечення позову у розмірі 4 000 грн., а також вказано щодо оплати суми судового збору за подання зазначеної заяви у сумі 496,20 грн. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, встановив, що в рамках розгляду цивільної справи № 754/1093/22, від сторони позивача не надходило заяви про забезпечення позову, а також квитанції, що підтверджувала б оплату судового збору, а відтак, вказана сума не підлягає до відшкодування. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат , а також розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 10 000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial