Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 03.03.2018 Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 20, а також стягувати із [PERSON] на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 992 грн 40 коп. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 03.03.2018 сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають одну неповнолітню дитину. В силу різних поглядів на сімейне життя, взаємні права і обов`язки, ведення домашнього господарства, сім`я фактично розпалась. Наміру зберегти сім`ю немає, подружніх стосунків сторони не підтримують, протягом тривалого часу разом не проживають, примирення між ними неможливе. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні. Оскільки батько матеріально сина не забезпечує, угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто, позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 19.08.2022 відкрито провадження в даній справі після усунутих недоліків згідно з ухвалою суду від 04.08.2022 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлення відповідачу за місцем його реєстрації. У зв`язку із неможливістю вручення відповідачу копії позовної заяви із додатками та ухвали суду від 19.08.2022 про відкриття спрощеного провадження, 03.11.2022 ухвалою суду справу призначено до розгляду в судове засідання на 18.11.2022 о 09:30 з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила. Про місце і час слухання справи повідомлена належним чином. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшло. Відзив на позовну заяву до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 03.03.2018 Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, 03.03.2018 зареєстровано шлюб сторін по справі, про що здійснено відповідний актовий запис № 20. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 27.11.2018 Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємної допомоги, що є морально-правовою основою шлюбу за наявності бажання обох сторін, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Крім того, на даний час протягом тривалого часу сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Дитина залишилася проживати з матір`ю позивачем по справі, та повністю перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Макарівською селищною радою 12.08.2022 за №2-33/319, до складу сім`ї [PERSON] , в тому числі, членів сім`ї, що проживають без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] син. У відповідності до положень\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як зазначено позивачем у позові, між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітньої дитини. Означена обставина відповідачем не спростована. Відповідно до частин першої та другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181\~СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч.1, 5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, аналізуючи матеріали справи, та визначаючи розмір аліментів враховує положення ст. 182 СК України, зокрема, стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, потребу дитини в одержанні аліментів, бере до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, вважає розмір аліментів, заявлений позивачем таким, що відповідає вимогам розумності та справедливості та вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитини. За правиламист.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач за позовну вимогу про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 992 гривні 40 коп. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 992 грн 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved