Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у червні 2022р. між ним та відповідачкою було досягнуто згоди про придбання у неї житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] за ціною 45\~000,00грн. Даний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку під ними вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . В підтвердження належності такого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки під ними [PERSON] відповідачка надала позивачу: - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2008р., посвідчене державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстроване в реєстрі за №35; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17503767 від 25 січня 2008р.; - довідку про правовий статус земельної ділянки, видану Лебединською міською радою Сумської області від 10 вересня 2018р. вих.№109. 05 липня 2022р. до відповідачка та повідомила, що їй терміново потрібні грошові кошти. У зв`язку з тим, що в цей день Лебединська нотаріальна контора вже не працювала між ними був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в простій письмовій формі. Станом на теперішній час у позивача виникла необхідність розпорядитися належним йому майном, проте він не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону. Відповідачка свого обов`язку, щодо оформлення документів в нотаріальній конторі не виконала. Тому він просив визнати за ним право власності на вище зазначене нерухоме майно, так як порушується його право власності. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка проти задоволення позову не заперечила. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 19 серпня 2022р. вих.276 та технічного паспорта по [ADDRESS] розташовані: ¦житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ.«А» 1910р. побудови загальною площею 81,1м2, житловою площею 43,1м2; ¦веранда дощата під літ.«а»; ¦тамбур дерев`яний під літ.«а1»; ¦погріб цегляний під літ.«п/г»; ¦сарай шлакоблочний під літ.«Б»; ¦убиральня дощата під літ.«Д»; ¦огорожа дошки №1-2. Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки, видану Лебединською міською радою Сумської області від 10 вересня 2018р. вих.№109 земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Лебединської міської ради від 30 грудня 1993р. №1 за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10га перейшла до приватної власності до [PERSON] . Інформація щодо кадастрового номера земельної ділянки, обмеження та сервітутів на земельну ділянку, перебування під забороною та арештом відсутня. У червні 2022р. між ним та відповідачкою було досягнуто згоди про придбання у неї житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] за ціною 45\~000,00грн. Даний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку під ними вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . В підтвердження належності такого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки під ними [PERSON] відповідачка надала позивачу: - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2008р., посвідчене державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстроване в реєстрі за №35; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17503767 від 25 січня 2008р.; - довідку про правовий статус земельної ділянки, видану Лебединською міською радою Сумської області від 10 вересня 2018р. вих.№109. 05 липня 2022р. до відповідачка та повідомила, що їй терміново потрібні грошові кошти. У зв`язку з тим, що в цей день Лебединська нотаріальна контора вже не працювала між ними був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в простій письмовій формі. Позивач посилається на те, що станом на теперішній час у нього виникла необхідність розпорядитися належним йому майном, проте він не може цього зробити, оскільки договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, та не відповідає вимогам закону. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання за [PERSON] , права власності на спірне майно.

Outcome: approved