Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

1. Описова частина 20.09.2022 [PERSON] , звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 70, 2 кв. м, прибудову площею 11, 5 кв. м, бетонний ганок площею 3, 3 кв.м, погріб з шийкою площею 23,1 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] після матері [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкування за законом. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок за померлою [PERSON] їй нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цей будинок. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою від 21.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне провадження. Крім того, у Бердичівській державній нотаріальній конторі витребувано матеріали спадкової справи № 187/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 21). Ухвалою від 21.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 60). У судове засідання сторони не з`явилися, Позивачка на адресу суду спрямувала заяву, в якій просить проводити розгляд справи беї її участі (а.с. 66). Від представника відповідача Райгородоцької сільської ради Вороновича С.М. у матеріалах справи міститься заява, в якій він також росить проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради (а.с. 25). У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом На підставі долучених до справи доказів встановлено, що [INFO] у с. Бистрик Бердичівського району Житомирської області померла матір позивачки, [PERSON] (а.с. 9, 42). Із матеріалів спадкової справи № 187/2016 від 23.04.2016 до майна померлої [PERSON] вбачається, що крім позивачки, спадкоємицями до майна померлої за законом були: дочка [PERSON] , син [PERSON] та чоловік [PERSON] , які згідно заяв №№ 863, 864, 865 від 29.07.2016 відмовились від спадщини на користь [PERSON] (а.с. 35, 36, 29-55). Постановою № 995/02-31 від 14.09.2022 державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з тих підстав, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній (а.с. 8). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок побудований 1961 році (а.с. 12-18). З довідки виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 867 від 09.09.2022 вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано, правоустановчий документ не оформлений (а.с. 11). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 15.11.2022 відомості про зареєстроване право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с. 68). Відповідно до довідки № 44 від 08.02.2022 виданої Бистрицьким старостинстким округом Райгородської сільської ради Бердичівського району Житомирської області за померлою [INFO] [PERSON] значився у власності житловий будинок з господоарськими спорудами [ADDRESS] , на який правовстановлюючі документи не виготовлялись. Земельна ділянка площею 0, 37 га, на якій розташований житловий будинок не приватизована та відноситься до земельного фонду Райгородської сільської ради (а.с 10). Відповідно до довідки № 401 виданої у червні 2019 Бистрицькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області, [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців після її смерті у вищевказаному будинку були зареєстровані її діти: син [PERSON] , 1988 р.н. та дочка [PERSON] , 1998 р.н. (а.с. 40). Норми права, які застосовані судом Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями першої черги є діти померлого (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За положеннями частини 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Оцінка аргументів сторін, висновки суду Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки. На час завершення будівництва спірного будинку, а це 1961 рік чинним законодавством не передбачалося набуття права власності за особою саме після державної реєстрації. Тому, оскільки позивачка яка є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] на майно вона позбавлена можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права на житловий будинок [ADDRESS] , а судом встановлено, що це будинковолодіння рахується за [PERSON] , за позивачкою слід визнати право власності на вказаний будинок.

Outcome: approved