Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

04 листопада 2022 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Бодачевський Ростислав Валерійович до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 02 вересня 2008 року Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №122, строк на примирення не надавати та судові витрати стягнути з відповідача. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя у нього з відповідачем не склалося у зв`язку із різними поглядами на шлюб та сім`ю. Постійні негаразди стали причиною подачі цивільного позову про розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем відсутні, спільне господарство не ведеться та вони проживають окремо. У зв`язку з чим, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. 04 листопада 2022 року надіслано запит до відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 07 листопада 2022 року до на електрону адресу Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла відповідь на запит суду про те, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 листопада 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та його представник Бодачевський Р.В. у судове засідання не з`явилися, але позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, у заяві зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Просила після розірвання шлюбу залишили їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2008 року, який було зареєстровано Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис за №122 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 01 листопада 2022 року Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 01 листопада 2022 року Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони вважають подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved