Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 16 липня 2011 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 138. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 липня 2011 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у відносинах з відповідачем втрачені основи взаємної поваги та любові. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. За наведених обставин, позивач вважає що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливими, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що належним чином повідомлено сторін. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав, які зазначені у позовній заяві, додатково пояснив, що позивач примиритись із відповідачем не бажає, наполягає на розлученні, а тому просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, 05.10.2022 року подав на адресу суду відзив, а у судовому засіданні додатково пояснив, що з літа 2022 року його дружина перебуває у відносинах з іншим чоловіком, внаслідок чого ставиться байдуже до нього та нехтує інтересами дітей, а тому просив шлюб між ним та позивачкою розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2011 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 138 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а. с. 15). Від спільного подружнього життя мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] та доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6, 7). Також судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, вважають подальше збереження сім`ї та примирення неможливим. При вирішенні позову суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищенаведене, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved