Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Адвокат Бочкор Михайло Михайлович, який діяв від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд із позовом до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, [PERSON] , Сектору з питань державної реєстрації Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом на обов`язкову частку в спадщині, визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті [INFO] матері позивача, [PERSON] б/б, залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок [ADDRESS] . Дане нерухоме майно, зокрема житловий будинок [ADDRESS] разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями та присадибна земельна ділянка площею 0,15 га до відкриття спадщини на праві приватної власності, в цілій частині, належали саме матері позивача, [PERSON] б/б, в якому вона проживала до дня своєї смерті, вела за будинком та земельною ділянкою відповідний догляд та належне утримання, що стверджується архівним витягом 3298 від 09.08.2017. Однак, як з`ясувалось після смерті матері позивача, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння та земельну ділянку за її життя проведена не була. Позивачем, в порядку встановленому чинним законодавством, було прийнято спадщину після її відкриття протягом строку встановленого 1270 ЦК України. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивач 27.12.2017 звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, у видачі такого свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджував би право власності за померлою матір`ю на спірне спадкове майно та наявністю ще одного спадкоємця, [PERSON] , який прийняв спадщину. Разом з тим, [PERSON] б/б, 17 липня 2005 року склала заповітне розпорядження (заповіт посвідчений приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Юраш Н.І., номер у спадковому реєстрі -36942174), який станом на 27.04.2018 є чинним. Позивач, [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] , досяг пенсійного віку та мав повних 63 роки, тому являвся пенсіонером за віком, перебував та перебуває на обліку у Пенсійного фонду України. Таким чином, на день відкриття спадщини, позивач [PERSON] , являвся непрацездатною особою, яка досягла встановленого законом пенсійного віку та мала відповідне право на спадкування майна своєї матері (обов`язкову частку). Як вбачається з матеріалів справи, спадковий житловий будинок [ADDRESS] , розташовується на земельній ділянці площею 0,15 га, цільовим призначенням якої являється - обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Разом з тим, рішенням Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 20.11.2017 за №197 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано її у власність громадянину [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території [ADDRESS] , площею 0,1869 га, в межах населеного пункту. Фактично, у зв`язку у даній локації вільних земельних ділянок, тобто таких, що не були передані у приватну власність, не надані в оренду, тощо, Білинська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, своїм рішенням передала [PERSON] у приватну власність земельну ділянку в цілій частині, що належить до спадкового будинку [ADDRESS] , власником якого являлася спадкодавець [PERSON] б/б, не зважаючи на те, що частина спадкового будинку з пропорційною частиною присадибної земельної ділянки перейшла в порядку спадкування за законом до позивача та вилучила фактично з його належного користування частину його присадибної земельної ділянки суміжного дворогосподарства [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності позивачу. За зверненням громадянина [PERSON] земельний спір між суміжними землекористувачами громадянами [PERSON] та [PERSON] розглянуто узгоджувальною комісією Білинської сільської ради. Протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18 серпня 2017 року за №7 затверджено рішенням Білинської сільської ради від 28.08.2017 за №181 та дозволено гр. [PERSON] виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1896 га без погодження із суміжними землекористувачем громадянином [PERSON] . Таким чином, земельну ділянку [PERSON] сформовано із присвоєнням їй кадастрового номера: 21233680500:06:001:0086, а технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджено рішенням 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради від 20.11.2017 №197. Разом з тим, як вбачається із акту обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у користуванні громадянина [PERSON] , складеного 21 серпня 2017 року комісією з питань регулювання земельних відносин та містобудування у складі: [PERSON] , [PERSON] , спеціаліста землевпорядника с. Білин, [PERSON] , з участю сільського голови Сагайди М.В. та суміжного землекористувача [PERSON] , із виїздом на місцевість, провівши контрольні обміри у відповідності до поданої технічної документації, щодо земельної ділянки площею 0,1896 га, відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, громадянину [PERSON] , комісією було встановлено межові знаки (кілки) вкількості чотири штуки між дворогосподарством [PERSON] та дворогосподарством [PERSON] . Аналізуючи дані обставини, вважає зазначені процесуальні та практичні дії органу місцевого самоврядування, в особі комісії сільської ради з питань регулювання земельних відносин та містобудування при встановленні суміжних меж земельних ділянок такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та грубо порушують порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджений наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376. Таким чином, орган місцевого самоврядування, Білинська сільська рада, затвердивши рішенням 21 сесії 7 скликання від 28.08.2017 за №181 протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування щодо погодження меж землекористування [PERSON] без підпису суміжного землекористувача, [PERSON] та встановивши межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) грубо порушила вимоги чинного законодавства, оскільки спочатку встановила межі, а потім сесійно затвердила протокол по погодження меж. Разом з тим, по матеріалах справи в наявності є суттєві розбіжності, які підтверджують незаконність передачі земельної ділянки в одноосібну власність відповідачу [PERSON] в цілій частині, яка набула статус спадкового майна, що є у спільній частковій власності двох осіб. Крім того, вважає рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради №2 від 30 січня 2018 року "Про закриття дворогосподарства [ADDRESS] " незаконним, таким що порушує права особи на нерухоме майно, оскільки Білинській сільській раді було достеменно відомо, що між сторонами існує цивільно-правовий спір щодо спадкування майна, яким являється житловий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами та господарськими прибудовами та присадибною земельною ділянкою площею 0,15 га, яка була відведена спадкодавцю [PERSON] б/б для будівництва та обслуговування спірного нерухомого майна. Виносити рішення щодо закриття дворогосподарства №103 на підставі звернення громадянина [PERSON] , Білинська сільська рада не мала відповідного права, оскільки [PERSON] не має підтверджуючих документів щодо належності нерухомого майна на праві приватної власності (в порядку новобудови чи спадкування), а отже, його суб`єктивне право порушеним не було. На підставі наведеного просив визнати за громадянином [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] . Визнати за громадянином [PERSON] право власності на 1/4 частину присадибної земельної ділянки (обов`язкову частку), розташованої в [ADDRESS] , цільовим призначенням якої являється обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , господарських будівель та споруд. Рішення 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради від 20.11.2017 №197 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), за яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянок в натурі (на місцевості) та передано у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд на території [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1896 га в межах населеного пункту, з кадастровим номером 21233680500:06:001:0086, визнати незаконним та скасувати. Рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №2 від 30.01.2018 "Про закриття дворогосподарства №103 в селі Білин, Рахівського району, Закарпатської області" визнати незаконним та скасувати. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) щодо права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1896 га з кадастровим номером 21233680500:06:001:0086, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в державному реєстрі за №23622539 від 24.22.2017, скасувати із внесенням до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень. Вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Тулика І.І. від 29.05.2018, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 01 серпня 2018 року. Надано\~відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи Рахівську державну нотаріальну контору, [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі відділу в Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, приватного підприємця [PERSON] , Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради Закарпатської області, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 17.08.2018 начальником Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, С. Мельничуком надіслано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що за розглядом скарги гр. [PERSON] від 19.02.2018 здійснено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при розроблені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 21233680500:06:001:0086. У результаті перевірки встановлено: рішенням 8 сесії 22 скликання Білинської сільської ради від 11.04.1997 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" гр. [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га, в тому числі, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,10 га, в урочищі [PERSON] (суміжні землекористувачі [PERSON] та [PERSON] ). Згідно рішення, громадянину запропоновано замовити виготовлення державного акту на право приватної власності на земельні ділянки. У разі розбіжності при обмірах земельних ділянок з виготовлення державного акту, у розмірах земельних ділянок, будуть внесені поправки у рішення. До перевірки гр. [PERSON] надано виписку з погосподарської книги №05 за 2011-2015 роки [ADDRESS] , видану Білинською сільською радою Рахівського району від 23.08.2017 № 225, відповідно до якої у користуванні гр. [PERSON] в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок 1981 року побудови. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок) не надано (відсутнє). На час перевірки право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] не посвідчено, у державному реєстрі речових прав не зареєстровано. На підставі заяви гр. [PERSON] , мешканця [ADDRESS] (суміжного землекористувача гр. [PERSON] ), договору на виконання робіт від 04.07.2017 №190 та відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2017 № 88908009, ПП [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1896 га в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] видано гр. [PERSON] на підставі рішення виконкому Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 №8. Згідно з Актом прийому - передачі межових знаків на зберігання (без дати), Акту встановлення меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами (без дати), що містяться у технічній документації, суміжними землекористувачами погоджено межі земельної ділянки в [ADDRESS] , окрім гр. [PERSON] . За зверненням гр. [PERSON] , земельний спір між суміжними землекористувачами громадянами [PERSON] та [PERSON] розглянуто узгоджувальною комісією Білинської сільської ради. За інформацією сільської ради гр. [PERSON] був присутній при встановленні меж земельної ділянки в [ADDRESS] , але відмовився у їх погодженні (протокол №7 засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017). Однак, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами". Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки -правового значення вони не мають (така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 №681/1039/15-ц). Протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017 №7 затверджено рішенням 21 сесії (друге засідання) 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 28.08.2017 №181 та дозволено гр. [PERSON] виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1896 га без погодження із суміжним землекористувачем гр. [PERSON] , мешканцем [ADDRESS] . Таким чином земельну ділянку гр. [PERSON] сформовано з присвоєнням кадастрового номеру 2123680500:06:001:0086 та технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджено рішенням 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 20.11.2017 № 197. Однак, при розгляді документації наданої до перевірки гр. [PERSON] , ПП [PERSON] , відділом у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, КП "Бюро технічної інвентаризації Рахівського району", щодо виникнення права власності на майно за адресами: [ADDRESS] , 103 а, [ADDRESS] , надано копії Свідоцтв про власності на майно за адресою: [ADDRESS] , виданих: громадянину [PERSON] виконкомом Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 на підставі рішення виконкому Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 № 08; громадянам [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/2 частині виконкомом Білинської сльської ради Рахівського району від 24.01.2005 на підставі рішення виконкому Білинської сльської ради Рахівського району від 23.12.2004 №49. На житлові будинки за адресами: [ADDRESS] Свідоцтва про право власності на майно не надано (відсутні). Попередні рішення відповідно до яких громадянам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передано у власність земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] до перевірки не надано, в технічній документації із землеустрою відсутні. При розробленні ПП [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не враховано вимоги частини 4 статті 120 Земельного кодексу України, а саме, що право власності на майно (житловий будинок) за вказаною адресою посвідчено громадянами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відповідно до пояснювальної записки, що міститься у технічній документації із землеустрою, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель га споруд за адресою: [ADDRESS] розроблена ПП [PERSON] на площу 0,1799 га на підставі договору від 04.-07.2017 N 190, а фактично розроблена та затверджена на земельну ділянку площею 0,1896 га. Право власності на земельну ділянку площею 0,1896 га (кадастровий номер земельної ділянки 2123680500:06:001:0086) за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі прав власності від 24.11.2017 № 23622539. З огляду на зазначене, при прийнятті рішення по справі просили врахувати письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Ухвалою суду від 30.08.2018 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зобов`язано відповідача [PERSON] надати позивачу [PERSON] , та особам, які представляють/представлятимуть його за законом чи за договором, вільний доступ до дворогосподарства [ADDRESS] через земельну ділянку, на якій даний житловий будинок з прибудовами знаходиться, яка відповідно до рішення 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №197 від 20 листопада 2017 року "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" передана у приватну власність [PERSON] , для проведення повноцінного обстеження житлового будинку [ADDRESS] , його господарських будівель та надвірних споруд (вчинення обмірів, вимірів, замірів тощо). Ухвалою суду від 30.08.2018 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано із: відділу у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області: належним чином завірену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу її в приватну власність (посвідчення права власності) на земельну ділянку площею 0,1896 гектара, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд громадянину [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] ; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку площею 0,1896 гектара, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 2123680500:06:001:0086, власником, якої являється громадянин [PERSON] , мешканець [ADDRESS] ; Сектору з питань державної реєстрації Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області інформаційну довідку із зазначенням індексного номера з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1896 гектара, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, місце розташування - [ADDRESS] , реєстраційний номер - №23622539 від 24 листопада 2017 року, кадастровий номер:2123680500:06:001:0086; Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради Закарпатської області - копію технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності громадянці [PERSON] б/б, 1925 року народження, до дня смерті. У разі відсутності такої реєстрації, зокрема відомостей щодо реєстрації житлового будинку [ADDRESS] за громадянкою [PERSON] б/б, 1925 року народження, вказати відомості щодо належності реєстрації даного нерухомого майна за фізичною чи юридичною особою із зазначенням її реквізитів, місця проживання/реєстрації тощо. Ухвалою суду від 16.11.2018 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. До вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили, накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] , який до дня смерті належав [PERSON] б/б, та на земельну ділянку площею 0,1896 гектара в межах населеного пункту, кадастровий номер якої 2123680500:06:001:0086, яка передана в приватну власність громадянину [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території [ADDRESS] ; заборонено громадянину [PERSON] , 1959 р.н., мешканцю [ADDRESS] вчиняти особисто чи через третіх осіб будь-які дії, які б були направлені на перебудову, добудову, прибудову, розбудову, демонтаж, розібрання, знищення будь-яким способом житлового будинку [ADDRESS] , які належав до дня смерті [PERSON] б/б, зміни його розмірів, статусу, цільового призначення тощо. Ухвалою суду від 21 січня 2019 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 21 лютого 2019 року. На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №63 від 24 травня 2019 року призначено повторний авторозподіл справи за №305/824/18. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області\~ Бліщ О.Б. для прийняття до провадження. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 28.05.2019 справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 20.08.2019. На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №58 від 09 листопада 2020 року призначено повторний авторозподіл справи за №305/824/18. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області\~ Марусяк М.О. для прийняття до провадження. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 16.11.2020 справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 25.02.2021. Ухвалою суду від 23.06.2021 задоволено клопотання представника позивача, адвоката Сойма І.Ю. про залучення правонаступників відповідачів у справі. Залучено до участі у розгляді справи Рахівську міську раду Закарпатської області в особі виконавчого комітету, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №30, Закарпатської області, як правонаступника відповідачів: Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області; реєстратора Рахівської міської ради Закарпатської області, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №30, Закарпатської області, як правонаступника відповідача сектора з питань державної реєстрації Рахівської РДА; [PERSON] , мешканку [ADDRESS] , як правонаступника померлого відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Крім того, позивач ствердив, що житловий будинок [ADDRESS] розбитий, тобто на даний час його не існує. У зв`язку з цим, просив повернути йому земельну ділянку. Представник відповідача, Рахівської міської ради Закарпатської області в особі виконавчого комітету в судове засідання, повторно, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що стверджується розпискою про отримання судової повістки. Причину неявки суд не повідомили. Відзив на позов не надали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача, адвокат Поштак Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В своїх показах зазначила, що позивачем та його представниками не надано жодних документів, які б підтверджували, що спадкодавцю [PERSON] б/б належали на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] та прилегла до нього земельна ділянка. Вважає, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю спадкового майна. Щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] зазначила, що така була надана у власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , який не є спадковим майном. Вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що порушено його права. На підставі наведеного просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач, реєстратор Рахівської міської ради Закарпатської області, в судове засідання, повторно, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав. Причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився. Завідуюча Рахівською ДНК, [PERSON] 14.11.2022 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги залишає на розгляд суду. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання, жодного разу, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, письмових пояснень щодо позову не надав. Причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялисяся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причину неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, приватний підприємець [PERSON] ,в судове засідання, жодного разу, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, письмових пояснень щодо позову не надав. Причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради, в судове засідання не з`явився. Директор КП "БТІ", [PERSON] , 04.11.2019 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу без їх участі. Заперечень не мають. Заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 88 років померла громадянка [PERSON] б/б, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2013. Спадщина за померлою [PERSON] б/б, відкрилася [INFO] , отже цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] б/б спадкоємцями першої черги за законом були її діти: син [PERSON] , позивач по справі, [PERSON] , первісний відповідач по справі та [PERSON] , третя особа без самостійних вимог у справі, що стверджується довідкою Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 04.05.2018 №161. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2005 року, [PERSON] б/б, склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Юраш Н.І. (номер у спадковому реєстрі - 36942174), який станом на 27 квітня 2018 року є чинним, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №51747150 від 27.04.2018 виданою Рахівською державною нотаріальною конторою. Поряд з цим, в матеріалах справи відсутня копія вказаного заповіту, як наслідок суд не має можливості встановити відомості відносно якого майна та в користь кого складено даний заповіт. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] на момент відкриття спадщини - [INFO] , досяг пенсійного віку та мав повних 63 роки, тому являвся пенсіонером за віком, що стверджується довідкою Тячівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області від 08.12.2017 за №935. Згідно з вимогами статті 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Крім того, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1235 ЦК України). У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] , який на день відкриття спадщини, являвся непрацездатною особою, мав відповідне право на спадкування за законом майна своєї матері (обов`язкову частку). Оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] б/б залишилось троє спадкоємців за законом, розмір обов`язкової частки позивача [PERSON] становить половина з 1/3 частини спадкового майна, а саме 1/6 частина. Статтею 1268 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини, за якою спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , як спадкоємець за законом, у відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті своєї матері [PERSON] б/б, оскільки подав у строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, до Рахівської ДНК заяву про прийняття спадщини, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36220779 від 25.12.2013 та не заперечується представником відповідача. Разом з тим, законодавець передбачає, що для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Однією з таких умов є наявність спадкового майна у спадкодавця. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Поряд з цим, позивачем та його представниками не надано доказів, що на момент відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] б/б належало на праві власності чи на праві користування будь-яке майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS] . Натомість, з довідки КП "БТІ" Рахівської ради від 07.05.2018 за №127 вбачається, що технічний паспорт та реєстрація житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - відсутні. З відповіді на ухвалу суду на витребування доказів наданої 08.10.2018 директором КП "БТІ" Харбака Н.Й. вбачається, що станом на 31.12.2012 відсутня реєстрація житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] б/б, або за кимось іншим. Також відсутній технічний паспорт на дану будівлю. Більше того, довідкою КП "БТІ" Рахівської районної ради від 21.05.2014 за №56, стверджується, що житловий будинок [ADDRESS] знаходився в аварійному стані, а конструктивні елементи - фундамент, стіни, перекриття, підлога, отвори, крівля, перегородки - у непридатному для експлуатації стані. Фізичний процент зносу будівлі становить 85%, отже дана будівля не може бути об`єктом проведення нотаріальних дій. У постанові державного нотаріуса Рахівської ДНК, Кицка М.М. №28 від 27 грудня 2017 року, якою відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , зазначено що однією з підстав за якими нотаріальна дія не може бути вчинена є відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради №2 від 30.01.2018, закрито дворогосподарство №103, в с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області, так як процент зносу житлового будинку становив 90%. На підставі\~наведеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~задоволенні позовної\~вимоги про\~визнання за\~позивачем права\~власності на\~1/4\~частину житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~слід відмовити,\~у зв`язку\~з тим,\~що на\~момент відкритття\~спадщини у спадкодавця [PERSON] б/б були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок. Більше того, станом на сьогоднішній день такого житлового будинку взагалі не існує. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. З архівного витягу від 09.08.2017 за №298 вбачається, що рішенням десятої сесії 22-го скликання Білинської сільської ради від 24 червня 1997 року громадянці [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . При цьому, гр. [PERSON] зобов`язано замовити виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку в районному відділі земельних ресурсів. Поряд з цим, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , за період свого життя не скористалася своїм правом на приватизацію земельної ділянки та не виготовила Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . У матеріалах справи відсутні відомості щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) та присвоєння земельній ділянці, кадастрового номеру. Оскільки,\~у спадкодавця [PERSON] б/б були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну діялнку, а на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спірної земельної ділянки. Також судом встановлено, що відсутні підстави для скасування рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №2 від 30.01.2018 "Про закриття дворогосподарства №103 в селі Білин, Рахівського району, Закарпатської області", оскільки такий не може бути об`єктом нотаріальних дій, а його знос станом на 2017 рік становив 90%. Що стосується позовних вимог про скасування рішення 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради від 20.11.2017 №197 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо права власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,1896 га, з кадастровим номером 21233680500:06:001:0086, розташовану за адресою: [ADDRESS] судом встановлене наступне. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає в житловому будинку [ADDRESS] . Згідно виписки з поргосподарської книги №05 за 2011 - 2015 роки у користуванні позивача [PERSON] знаходиться житловий будинок [ADDRESS] , побудований в 1981 році загальною площею 90 кв.м., житловою площею 56 кв.м. та земельна ділянка площею 0,40 га, з них 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,25 га для особистого селянського господарства. Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок та земельні ділянки. З архівного витягу від 09.08.2017 за №298 вбачається, що рішенням восьмої сесії 22-го скликання Білинської сільської ради від 11 квітня 1997 року позивачу [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га, в тому числі, 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0,10 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Білин, урочище Долинака, Рахівського району, Закарпатської області, сусіди [PERSON] , [PERSON] . При цьому, гр. [PERSON] зобов`язано замовити виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку в районному відділі земельних ресурсів. Однак, судом встановлено, що позивач [PERSON] , не скористався своїм правом на приватизацію земельної ділянки та не виготовив Державний акт на право власності на земельні ділянки: площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0,10 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Білин, урочище Долинака, Рахівського району, Закарпатської області. У матеріалах справи відсутні відомості щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та присвоєння земельним ділянкам, кадастрових номерів. У державному реєстрі речових прав, право власності за [PERSON] на вказані земельні ділянки не зареєстровано. Пред`являючи позов до суду, позивач [PERSON] посилається на те, що Білинська сільська рада незаконно передала у власність гр. [PERSON] , земельну ділянку, яка належить йому на правах спадкоємця. Поряд з цим, позивачем та його представником не надано жодних доказів того, що спірна земельна ділянка перейшла йому у власність в порядку спадкування. Право власності, у тому числі, на землю, набувається і реалізується громадянами відповідно до закону, це право гарантується, є непорушним, підлягає захисту, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, випадки позбавлення, обмеження права власності, припинення права власності та діяльності власника встановлюються Конституцією та законами України; правомірність набуття права власності на землю презюмується; земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 14 ч. 2, ст. 41 ч. 4 Конституції України, ст. 3 ч. 1 п.п. 2, 5, ст.ст. 15, 16, ст. 319 ч. 7, ст. 321 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 328, 386 ЦК України, ст. 1 ч. 2, ст. 5 ч. 1 п.п. «б», «в», «ґ», ст.78 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 79, 81, ст. 90 ч. 2, ст. 152, ст.153 ч.1 ЗК України). Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] б/б не реалізувала своє право щодо оформлення права власності на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських булдівель і споруд, на яку їй рішенням десятої сесії 22-го скликання Білинської сільської ради від 24 червня 1997 року передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . Натомість, з матеріалів справи вбачається, що брат позивача, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку за рахунок земель комунальної власності Білинської сільської ради. При цьому, [PERSON] , в процесі оформлення права власності на земельну ділянку було дотримано всіх передбачених на той час законодавством норм і процедур. З витягу з Державного реєстру речових прав на не рухоме майно про реєстрацію права власносьі №84506650 від 07.04.2017 вбачається, що громадянину [PERSON] належав на праві приватної власності в цілій частині житловий будинок [ADDRESS] . Підставою для винекнення права власності стало свідоцтво про право власності на житловий будинок видане 27 лютого 2002 року виконкомом Білинської сільської ради. На підставі заяви гр. [PERSON] , мешканця [ADDRESS] (суміжного землекористувача гр. [PERSON] ), договору на виконання робіт від 04.07.2017 №190 та відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2017 № 88908009, ПП [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1896 га в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] видано гр. [PERSON] на підставі рішення виконкому Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 №8. Згідно з Актом прийому - передачі межових знаків на зберігання (без дати), Акту встановлення меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами (без дати), що містяться у технічній документації, суміжними землекористувачами погоджено межі земельної ділянки в [ADDRESS] , окрім гр. [PERSON] . За зверненням гр. [PERSON] , земельний спір між суміжними землекористувачами громадянами [PERSON] та [PERSON] розглянуто узгоджувальною комісією Білинської сільської ради. За інформацією сільської ради гр. [PERSON] був присутній при встановленні меж земельної ділянки в [ADDRESS] , але відмовився у їх погодженні (протокол №7 засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017). Однак, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами". Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки -правового значення вони не мають (така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 №681/1039/15-ц). Протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017 №7 затверджено рішенням 21 сесії (друге засідання) 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 28.08.2017 №181 та дозволено гр. [PERSON] виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1896 га без погодження із суміжним землекористувачем гр. [PERSON] , мешканцем [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача, про порушення вимог земельного законодавства щодо погодження меж земельних ділянок. На підставі наведеного, земельну ділянку гр. [PERSON] сформовано з присвоєнням кадастрового номеру 2123680500:06:001:0086 та технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджено рішенням 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 20.11.2017 № 197. У позовній заяві позивач посилається, що право власності на земельну ділянку площею 0,1896 га, з кадастровим №2123680500:06:001:0086, за адресою [ADDRESS] громадянину [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі прав власності від 24 листопада 2017 року за №23622539. Однак, в матеріалах справи такі докази відсутні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 червня 2020 року. Його правонаступником являється дружина [PERSON] . Земельний Кодекс України гарантує і забезпечує фізичним і юридичним особам рівні умови і способи захисту права власності і права користування на конкретні земельні ділянки. Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша статті 319 ЦК України). Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, законодавець чітко встановлює, що саме власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати усунення порушень його прав на землю. У відповідності до статті 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Речові, письмові та електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", (п. 27), передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, на позивача, поряд із обов`язком довести факт порушення свого суб`єктивного права відповідачем, також покладено обов`язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову. Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб`єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог. При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed