Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що з 05.08.2005 року [PERSON] , [INFO] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] . Даний шлюб було розірвано за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін є діти: 1. \~ \~ \~ \~ [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , копію долучено у додатках до позовної заяви); 2. \~ \~ \~ \~ [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , копію долучено у додатках до позовної заяви). Відповідно до Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2013 року після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю [PERSON] , Відповідачем по справі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою від Октябрського відділу державної виконавчої служби від 01 жовтня 2015 року, в Октябрському ВДВС Полтавського МЮУ перебувають два виконавчих провадження за ЄДРВП: 48506097 та 48506297 при примусовому виконанні виконавчих листів №554/16914/13- ц від 28.10.2014 року виданий Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки Октябрського відділу ВДВС №42098, стягнення проводяться у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30% ( на час надання довідки згідно з чинним на момент її надання законодавством) прожиткового мінімуму на обох дітей. Стягнення відбуваються з заробітної плати позивача, який працює на ПРАТ «Завод «Лтава» на посаді заступника начальника інструментального виробництва з технічних питань, та з його заробітної плати проводяться стягнення та перерахування на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. Заборгованостей по сплаті аліментів не має, та сумлінно виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей. Суми утриманих аліментів за період з травня 2021 року та квітень 2022 року відображені у довідці №18 від 24.05.2022 року з ПРАТ «Завод «Лтава». Окрім основних сум стягнення позивач приймає активну участь у додаткових витратах на дітей. Так, старша Донька Софія на даний час навчається у Фаховому коледжі мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну. Загальна вартість освіти за рік складає 20 000 гривень 00 копійок, не говорячи про витрати на проживання в гуртожитку у м. Києві (близько 8000 грн.). Дані факти підтверджуються копією договору про надання освітніх послуг від 29.07.2021 року, копіями квитанцій про перерахування коштів за навчання дитини у кількості 3-х штук від 10.08.2021 року, 01.04.2022 року та 06.06.2022 року. Окрім вищезазначеного, дитині щомісячно перераховуються кошти на проживання, придбання одежі та ін. Було куплено спеціальний графічний планшет, ноутбук, телефон та інше приладдя, необхідне для навчання. Колишня дружина відмовилася приймати участь у забезпеченні навчання дитини та влаштування проживання дитини у гуртожитку. 28.04.2022 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі №554/9805/21 місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] було визначено разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки дитина має особисту прихильність до батька та виявила бажання на проживання із ним. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Враховуючи той факт, що старша дитина [PERSON] проживає з позивачем, що вже на юридичному рівні закріплено рішенням суду, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, позивач вважає за необхідне звернутись до суду з захистом свого права шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів з 28.04.2022 року (з моменту прийняття рішення судом) бо, сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує, змінився, а дитина стала мешкати зі своїм батьком. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При цьому, позивач буде продовжувати сплачувати аліменти на утримання молодшої доньки, яка на даний час проживає з відповідачем по справі та забезпечувати її базові потреби, що є достатніми для розвитку та повноцінного життя дитини. В той же час, через зміну місця проживання дитини, вважає за необхідне пред`явити вимоги до відповідача по справі щодо необхідності стягнення аліментів на утримання старшої доньки [PERSON] , у відсотку від доходу. Зазначає, що відповідач по справі офіційно працевлаштована, має самостійний стабільний дохід, на утриманні має лише спільну молодшу доньку [PERSON] , що проживає разом з матір`ю, в утриманні якої позивач в тому числі приймає безпосередню участь, обмежень по здоров`ю не має, у неї наявне власне житло у м. Полтаві, а тому може надавати посильну допомогу по утриманню старшої доньки [PERSON] . Тим паче, що більша частина витрат по забезпеченню дітей, все одно покривається позивачем. У відзиві на позов представник відповідача адвокат Остапенко І.О. просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що з 05.08.2005 року сторони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.10.2013 було розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави (справа № 554/11585/13-ц). Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.10.2013р., справа № 554/11585/13-ц, діти після розірвання шлюбу запишись проживати з відповідачем. Зауважу, що діти постійно проживали з відповідачем за умовами вказаного рішення. Позивач, в свою чергу, сплачував мінімальні аліменти на їхнє утримання. Так, відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08.05.2014р., справа № 554/16913/13-ц, було стягнуло з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) на обох дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно (тобто, по 1/6 на кожну дитину). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2022р., справа № 554/9805/21 позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком задоволена. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Як стверджує відповідач, причиною розлучення була неприйнятна поведінка позивача в присутності дітей: сварки, образи, щоденна тиранія, принизливе ставлення, невдоволення, обман (приховування доходів, оформлення купленого під час шлюбу авто без відома відповідача на своїх родичів тощо). Після розлучення ситуація не змінилась, навіть ще погіршилась. Прохання позивача не подавати на аліменти та поділ житла стало черговим приводом для маніпуляцій: приходив до помешкання відповідача з дітьми, коли хотів, без попереджень, поводився агресивно, кошти давав скільки вважав за потрібне (від 1.9 до 4 тис. грн. на двох дітей) , по розпискам і тільки тоді, коли відповідач заповнювала розписки під диктовку позивача (включаючи витрати на ліки, піаніно, харчі тощо). Як стверджує відповідач, після розлучення, позивач в добровільному порядку відмовлявся утримувати спільних дітей, тому відповідач була вимушена звернутися до суду щодо стягнення аліментів в примусовому порядку (докази містяться в матеріалах справи). Лише після того, коли почали стягуватися аліменти з позивача, відповідачка дізналася про дійсні прибутки позивача і що він мав сплачувати більшу суму на утримання дітей. Відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/6 частини на кожну дитину від всіх видів заробітку (доходу). При цьому діти проживали з відповідачем в належній їй з позивачем квартирі. Остання оплачувала гуртки, придбання одягу, взуття, канцелярського приладдя, продуктів харчування. Позивач не брав участі в оплаті трьох операцій доньки сторін [PERSON] (видалення кіст, видалення фурункулів). Самостійно займалася лікуванням дітей, їхнім оздоровленням. Сплачувала комунальні послуги з урахуванням того, що з нею проживає двоє дітей. Зауважує, що після початку широкомасштабної війни, розпочатою російською федерацією в Україні, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] не проживала жодного дня разом з батьком. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З березня 2022р. донька сторін [PERSON] проживає в Польщі. Має карту поляка. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 26.09.2022р., за адресою проживання відповідача в [ADDRESS] , зареєстровані доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як було встановлено Октябрським райсудом м. Полтави ході розгляду справи та відображено в мотивувальній частині рішення від 28.04.2022р., [PERSON] , працює заступником начальника інструментального виробництва з технічних питань в 1ІШ «Завод Лтава» має стабільний дохід, квартиру, тому він має змогу піклуватися ПРО дитину, створити їй всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку. Неповнолітня [PERSON] має особисту прихильність до батька та не заперечує щодо проживання з ним. Таким чином, проживання дитини разом з батьком, про що не заперечує відповідачка, відповідає її інтересам. Зауважу, що [PERSON] було визнано позовні вимоги виключно з поваги до думки дитини. В дійсності, до початку війни донька [PERSON] проживала разом з матір`ю. Звертає увагу суду на те, що відповідач з початку війни також з меншою донькою проживає в Чехії, не працює. Отримує мінімальні доходи. Самостійно сплачує комунальні послуги за квартиру, співвласником якої є позивач. Оплачує кредит за квартиру, не зважаючи на те, що позивач є співвласником вказаної квартири. Самостійно здійснює поточний ремонт квартири, придбавала меблі для дітей. Має проблеми зі здоров`ям. Лікувалася стаціонарно. Окрім того, менша донька сторін теж мала проблеми зі здоров`ям. Лікуванням займалася виключно відповідач по справі. Як вбачається з численних доказів (з урахуванням цільового призначення платежів), наданих відповідачем до відзиву, остання постійно перераховує кошти на утримання неповнолітньої [PERSON] (в тому числі, на кишенькові витрати, послуги косметолога, підготовку до вступу до коледжу, витрати на проїзд до місця навчання). Відповідно, відповідачем перераховувалися всі кошти, які надходили на її картковий рахунок як аліменти на утримання доньки [PERSON] . Відповідач з метою забезпечення фізичного здоров`я дітей оплачувала обом донькам відвідування Фітнес-клубу «Спорт-Лайф». Аналогічно, відповідач мала придбавати теж абонемент на себе, оскільки дитина має бути обов`язково у супроводі дорослого. Відповідач неодноразово здійснювала оплату індивідуальних занять з тренером по плаванню. Відповідач не заперечує, що [PERSON] є студенткою Фахового коледжу мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну. Позивачем, надано три квитанції про оплату навчання [PERSON] , [INFO] , а саме: 10.08.2021р. позивачем було сплачено 10 000,00 грн., 01.04.2022р. позивач сплатив 4000,00 грн.; 06.06.2022р. позивачем було сплачено за навчання 4000,00 грн. Відповідно до заяви від 30.12.2021 р. до СВСП «ФКМД КНУДТ», відповідач прохала дозволити сплачувати в подальшому за навчання доньки [PERSON] помісячно, у зв`язку з тим, що відповідач самостійно виховує двох неповнолітніх дітей та має невисокий рівень зарплати та не має можливості сплачувати за навчання посеместрово. 19.01.2022р. відповідачем було сплачено за навчання доньки - [PERSON] - за лютий 2022 р. кошти у розмірі 2000,00 грн. Більше, окрім наданих квитанцій за навчання дитини, позивач не надав належних і допустимих доказів, стосовно «активної участі у додаткових витратах на дітей». Позивач взагалі не вказує, яким чином бере участь в утриманні меншої дитини - \~ \~ \~ \~ [PERSON] за кошти відповідача менша донька, відвідує додаткові завдання з англійської мови, музичні заняття. Окрім того, дитина на постійній основі має відвідувати лікаря-ортодонта. На даний момент [PERSON] 10 років і вона потребує повноцінного, здорового, різноманітного та збагаченого живильними речовинами харчування для гармонійного розвитку в підлітковий період. Дитина росте швидкими темпами та потребує зміни гардеробу щосезонна, який відповідач змінює за власний кошт. Фактично, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач, сплачує лише 1/3 від отриманого доходу на утримання дітей, а решту - 2/3 частини доходу використовує на власні потреби. Тоді як відповідач витрачає весь отриманий дохід на утримання спільних дітей з позивачем, забезпечуючи їх всім необхідним, сплачує іпотеку на квартиру, де проживають діти у розмірі 2115, 00 грн. (частину, якої повинен покривати Позивач) щомісяця, оплачує комунальні послуги за квартиру де зареєстровані обидві доньки, надає кошти на особисті витрати обом донькам, лікує їх за власний рахунок. Твердження позивача про те, що відповідач «офіційно працевлаштована, має самостійний стабільний дохід, на утриманні має лише нашу молодшу доньку [PERSON] , що проживає разом з матір`ю, в утриманні якої він, в тому числі, приймає безпосередню участь, обмежень по здоров`ю немає, у неї наявне власне житло в м. Полтаві, а тому може надавати посильну допомогу по утриманню старшої доньки [PERSON] », «більша частина витрат по забезпеченню дітей, все одно покривається позивачем», є голослівними та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. «Власне житло» в м. Полтава знаходиться в іпотеці, яку виплачує відповідач. Зауважує, що позивач є співвласником вказаного «житла» та відповідно має виплачувати також суму іпотеки відповідно до частки в спільному частковому майні. На жаль, у зв`язку з тим, що заробітної плати [PERSON] ледь вистачає на покриття витрат на потреби дітей, оплата контракту за навчання старшої доньки - [PERSON] в повному обсязі для [PERSON] є непосильною, у нинішніх умовах та при постійному зростанню цін на базові потреби. За твердженням відповідача, остання звернулася до позивача з усним звернення про допомогу в оплаті навчання старшої доньки - [PERSON] . Позивач погодився лише за умови, що старша донька буде проживати з ним. Тобто, «особиста прихильність» виникла через ультиматум батька та фінансову неспроможність відповідача покрити додаткові витрати в повному обсязі (за навчання) спільної з позивачем дитини. На переконливу думку відповідача, позивачем були створені всі умови для виникнення «особистої прихильності» дитини. У відповіді на відзив позивач позові вимоги підтримав повністю просив задовольнити, вказавши на безпідставність та необґрунтованість доводів викладених у відзиві на позов. У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача, проти задоволення позову заперечувала, прохала відмовити у його задоволенні. Позивач та його представниця адвокат Маліннікова Д.К. у судове засідання не з`явилися надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Відповідачка та її представниця адвокат Остапенко І.О. у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.08.2005 року [PERSON] , [INFO] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] . Даний шлюб було розірвано за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін є діти: 1. \~ \~ \~ \~ [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , копію долучено у додатках до позовної заяви); 2. \~ \~ \~ \~ [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , копію долучено у додатках до позовної заяви). Відповідно до Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2013 року після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю [PERSON] , Відповідачем по справі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою від Октябрського відділу державної виконавчої служби від 01 жовтня 2015 року, в Октябрському ВДВС Полтавського МЮУ перебувають два виконавчих провадження за ЄДРВП: 48506097 та 48506297 при примусовому виконанні виконавчих листів №554/16914/13- ц від 28.10.2014 року виданий Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки Октябрського відділу ВДВС №42098, стягнення проводяться у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30% ( на час надання довідки згідно з чинним на момент її надання законодавством) прожиткового мінімуму на обох дітей. Стягнення відбуваються з заробітної плати позивача, який працює на ПРАТ «Завод «Лтава» на посаді заступника начальника інструментального виробництва з технічних питань, та з моєї заробітної плати проводяться стягнення та перерахування на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. Заборгованостей по сплаті аліментів не має. Суми утриманих аліментів за період з травня 2021 року та квітень 2022 року відображені у довідці №18 від 24.05.2022 року з ПРАТ «Завод «Лтава». Окрім основних сум стягнення позивач приймає участь у додаткових витратах на дітей. Так, старша Донька Софія на даний час навчається у Фаховому коледжі мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну. Загальна вартість освіти за рік складає 20 000 гривень 00 копійок, також витрати на проживання в гуртожитку у м. Києві (близько 8000 грн.). Дані факти підтверджуються копією договору про надання освітніх послуг від 29.07.2021 року, копіями квитанцій про перерахування коштів за навчання дитини у кількості 3-х штук від 10.08.2021 року, 01.04.2022 року та 06.06.2022 року. 28.04.2022 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі №554/9805/21 місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] було визначено разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки дитина має особисту прихильність до батька та виявила бажання на проживання зі ним. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину чи, як у даній справі, за рішенням суду, після стягнення аліментів з батька, місце проживання дитини визначено саме з платником аліментів (батьком дитини). У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Разом з тим, за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2022 року по справі №554/9805/21, яке набрало законної сили 30.05.2022 року, яким місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] було визначено разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фактично не виконано. Згідно довідки КП «ЖЕО № 2 ПМР`від 26.09.2022 року місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою місця проживання її матері, а саме: [ADDRESS] , а фактично дитина знаходиться на території Польщі. Згідно доданих до відзиву копій квитанцій ПриватБанку Відповідач щомісяця перераховує кошти своїй доньці [PERSON] отримані від позивача як сплата аліментів а також власні кошти. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав, на даний час, для припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів на його користь з відповідачки. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від його сплати, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed