Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме, просив встановити, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його рідним батьком; внести зміни до актового запису про народження № 1713 дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 02 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, вказавши батьком дитини [PERSON] , громадянина України; встановити факт смерті його батька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Севастополь, АР Крим у віці 46 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у перiод з 1996 року по травень 1997 року його мати, [PERSON] проживала в цивiльному шлюбi з [PERSON] , [INFO] . Хоча вони i не перебували у заресстрованому шлюбi, вони проживали разом, мали спiльний побут та бюджет, вели спiльне господарство, пiклувалися один про одного. У травнi 1997 року стосунки між батьками припинилися. [INFO] цих стосункiв народився заявник, [PERSON] . Так, згiдно з довiдкою, виданою Вiддiлом ресстрацiї актiв цивiльного стану Оболонського районного управлiння юстицiї м. Києва № 178/02-68 вiд 16 червня 2007 року, у книзi реєстрації актів про народження у Вiддiлi реєстрацiї актiв цивiльного стану Оболонського районного управлiння юстицiї м. Києва 02 жовтня 1997 року проведено запис № 1713 про народження дитини - [PERSON] , батьком якого записано [PERSON] . Згідно з доводами заявника, його мати [PERSON] , записала його на своє прiзвище, оскiльки на той час батько заявника вiв невизначений спосiб життя, до подружнiх стосункiв ставився безвiдповiдально, а тому вiдомостi про батька записанi за її вказiвкою, вiдповiдно до ч. 1 ст. 135 СК України, про що зазначено у вказанiй довiдцi. Вiдомостi про iм`я та по батьковi його батька вiдповiдають дiйсному iменi та по батьковi його батька. Також вказав, що з моменту його народження та по день смерті, батько визнавав його своїм сином, про що свідчать спільні фотографії, грошові перекази від батька протягом 2014-2018 роки, а також вказані обставини можуть підтвердити відповідні свідки. Крім того, зазначив, що в 2013 роцi його батько переїхав жити до Автономної Республiки Крим, де i помер [INFO] , про що 04 сiчня 2022 року Вiддiлом запису актiв громадянського стану Ленiнського району мiста Севастополя Управлiння РАЦС мiста Севастополя видано вiдповiдне свiдоцтво про смерть. Оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території тимчасово не підконтрольній Україні (Автономна Республіка Крим), документ, що підтверджує факт смерті його батька, виданий закладом на тимчасово непідконтрольній державі України території, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про смерть. Встановлення факту батьківства обумовлено необхідністю усунення перешкод у прийняттi ним спадщини, зокрема квартири [ADDRESS] його батька - [PERSON] . Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року заяву залишено без руху та надано заявнику час для усунення недоліків, а саме уточнення заінтересованих осіб у справі (а.с. 47). Після усунення недоліків (а.с. 49-55) ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 15 листопада 2022 року (а.с. 56). Заявник [PERSON] до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, розглянув справу у відсутність заявника та заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 листопада 2016 року, виданим державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Пономаренко О.О. №1-502 на 1 / 2 частку вказаної квартири та свідоцтвом про право власності на житло, виданого Комунальним підприємством «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва від 01 листопада 2005 року, зареєстрованого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 11 листопада 2005 року у реєстровій книзі №д. 1787-84 за реєстровим № 738 на іншу 1 / 2 частку цієї квартири (а.с. 17, 18, 19). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя 04 січня 2022 року (а.с. 32). Відповідно до акту від 20 липня 2022 року, у квартирі [ADDRESS] проживають заявник [PERSON] та його мати [PERSON] , що підтвердили мешканці вказаного будинку [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Згідно зі свідоцтвома про народження № [NUMBER] , виданого 02 жовтня 1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мінського району міста Києва, батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 130 СК України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу, тобто матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 15 Пленуму Верховного Суду України в постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України). Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Частиною 1 статтi 135 СК України передбачено, що при народженнi дитини у матерi, яка не перебуває у шлюбi, у випадках, коли немає спiльної заяви батькiв, заяви батька або рiшення суду, запис про батька дитини у Книзi реестрацiї народжень провадиться за прiзвищем та громадянством матерi, а iм 'я та по батьковi батька дитини записуються за її вказiвкою. Відповідно до довiдки, виданої вiддiлом ресстрацiї актiв цивiльного стану Оболонського районного управлiння юстицiї м. Києва № 178/02-68 вiд 16 червня 2007 року, у книзi реєстрацiї актів про народження у Вiддiлi ресстрацiї актiв цивiльного стану Оболонського районного управлiння юстицiї м. Києва 02 жовтня 1997 року проведено запис № 1713 про народження дитини - [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , громадянин України, матiр - [PERSON] , громадянка України (а.с. 11). Заявник стверджує, що свідоцтво про народження було видано за прізвищем його матері, [PERSON] , оскільки на момент його народження батьки в офіційному шлюбі не перебували. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). На підтвердження факту наявності родинних відносин, а саме того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , заявником надано до суду банківські виписки по його рахункам, відкритим в АТ КБ «Приватбанк», за період з 2014 по 2021 роки та банківські виписки по рахунку його матері [PERSON] , відкритого в АТ КБ «Приватбанк», за період з 2014 по 2018 роки, відповідно до яких на рахунки переводилися кошти від [PERSON] , як матеріальна допомога для сина (а.с. 21-22, 23-28). Також заявником надано у якості доказів фотографії, де [PERSON] та [PERSON] зображені разом на сімейному святі, відпочинках, шкільному випускному заявника (а.с. 35-44). Крім того, факт родинних відносин підтвердила також рідна сестра померлого [PERSON] - [PERSON] (а.с. 34). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується наступними доказами. Згідно зі свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданим 16 грудня 1975 року відділом ЗАЦС м. Севастополя, батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 23 квітня 1969 року відділом ЗАЦС м. Севастополя батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 30). Згідно з довідкою про укладення шлюбу № 481 прізвище [PERSON] після одруження « [PERSON] » (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що зчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Отже, судом установлено, що встановлення факту родинних відносин між заявником та його батьком, має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вказаних обставин неможливе. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт родинних відносин між заявником та [PERSON] , який помер [INFO] , а саме факт того, що останній є батьком [PERSON] [INFO] . Також підлягають задоволенню вимоги про внесення змін до актового запису про народження № 1713 дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 02 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, вказавши батьком дитини [PERSON] , громадянина України. Щодо вимог заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , суд дійшов висновку про їх задоволення, виходячи із наступного. Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт його смерті, який достовірно встановлений судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved