Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до [PERSON] , за яким просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» борг у сумі 3039,75 грн. та судовий збір у сумі 2481,00 грн., посилаючись на таке. 25 серпня 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси був скасований судовий наказ від 07 квітня 2021 року по справі № 521/4545/21 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з [PERSON] . Підставою для скасування судового наказу став той факт, що з 11 жовтня 2016 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . [PERSON] є споживачем філії «Інфоксводоканал» товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», на підставі відкритого особового рахунку за № [NUMBER] . [PERSON] плату за надані позивачем послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 3039,75 грн. за період з 01 жовтня 2019 року по 30 серпня 2022 року, що підтверджується обґрунтованим розрахунком суми боргу. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 25 серпня 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси був скасований судовий наказ від 07 квітня 2021 року по справі № 521/4545/21 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з [PERSON] . Підставою для скасування судового наказу став той факт, що з 11 жовтня 2016 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . У зв`язку із вищевикладеним, філія звертається до суду із даним позовом до належного боржника - [PERSON] . [PERSON] є споживачем філії «Інфоксводоканал» товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», на підставі відкритого особового рахунку за № [NUMBER] . Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» від 05 липня 2019 року №690 Водоканал надавав послуги водопостачання та водовідведення з відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за які він у відповідності з п. 5 ч. 47 Правил повинна оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25 лютого 2010 року та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 23 жовтня 2018 року № 1251, від 04 лютого 2020 року № 283, від 16 грудня 2020 року № 2499, від 22 грудня 2021 року № 2841, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами. [PERSON] плату за надані позивачем послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 3039,75 грн. за період з 01 жовтня 2019 року по 30 серпня 2022 року, що підтверджується обґрунтованим розрахунком суми боргу. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ (надалі - Закон №2189-VІІІ) передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст.7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Отже, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг. У відповідності до ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, п. п. 20, 30 Правил, на споживача комунальних послуг покладено обов`язок щомісячної оплати. Однак, в порушення наведених норм права, відповідач не сплачує у добровільному порядку заборгованість за надані послуги. За викладених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на суму з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2481,0 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved