Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на земельні ділянки на ім`я спадкоємця, а саме: - ділянку № [NUMBER] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0097; - ділянку № [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,26 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0098. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер дід позивача\~ [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав два заповіти, одним з яких належне йому майно заповів позивачу, а другим право на земельну частку пай своїй онуці\~ [PERSON] . Позивач скористався своїм правом спадкування, прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Нотаріусом було заведено спадкову справу № 1-2021. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25.05.2022 р. визнано за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок. Крім того позивач вказує, що [PERSON] за життя подав заяву та одержав дозвіл на приватизацію 2-х земельних ділянок та розпочав приватизаційну процедуру, відповідно до рішення сесії Старогутівської сільської ради № 5/3 від 26.12.1995 р. Відповідно до вказаного рішення, [PERSON] передавались у приватну власність наступні земельні ділянки: -ділянка № [NUMBER] , площею 0,25 га., цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; -ділянка № [NUMBER] , площею 0,26 га., цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Рішенням цієї ж сільської ради від 06.07.2020 р. № 28/8 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж вищевказаних земельних ділянок в натурі (на місцевості) та вирішено передати безоплатно у власність вказані вище земельні ділянки, уточнивши їх, а саме: -ділянка № [NUMBER] - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0097; -ділянка № [NUMBER] - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,26 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0098. Вказує, що обставина смерті спадкодавця стала причиною не отримання спадкодавцем правовстановлюючих документів на землю, а отже дана обставина унеможливлює спадкування земельних ділянок шляхом подачі відповідних документів нотаріусу. Також позивач [PERSON] зазначає, що в лютому 2022 р., отримав постанову нотаріуса, якою було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно з причини відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно у спадкодавця. За таких обставин [PERSON] просить визнати за ним право на завершення приватизації вказаних земельних ділянок та отримання правовстановлюючого документа на ці земельні ділянки, після смерті спадкодавця [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання, в якому у зв`язку із запровадженням воєнного стану та карантину в Україні не заперечує щодо розгляду справи без його участі та залишає питання щодо врегулювання спору на розсуд суду. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~спадкової справи\~№ 1-2021\~до майна\~померлого [INFO] \~ [PERSON] приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно з ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 13). Позивач є внуком спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження позивача і батька позивача [PERSON] (а.с. 12, 16). За життя [PERSON] 20.05.2011 р. склав заповіт, відповідно до якого жилий будинок та господарські споруди, які розташовані в [ADDRESS] , який розміщений на присадибній земельній ділянці площею 0.51 га. право на земельну частку (пай), майновий пай та на все майно на яке по закону матиме право, заповів своєму внуку [PERSON] (а.с. 14). Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 25.05.2022 р. за позивачем визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 21-22). Позивач зареєстрував своє право власності на даний об`єкт нерухомого майна у відповідному реєстрі (а.с. 24). Інший заповіт, складений 28.01.2019 р. спадкодавцем [PERSON] , на ім`я внучки [PERSON] щодо права на\~земельну частку\~пай (а.с. 15). [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 64). Відповідно до положень ч.2\~ст.1254 ЦК України\~заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки спадкодавець [PERSON] заповітом від 28.01.2019 р. лише частково змінив заповіт від 26.07.2020 р. (в частині права на земельну частку\~пай), тому в іншій частині заповіт від 26.07.2020 р. є чинним. Дочка спадкодавця [PERSON] , яка маж право на обов`язкову частку у спадщині, спадщину не прийняла. Позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0097, земельну ділянку площею 0,2600 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0098 нотаріусом відмовлено, з підстав, що право власності на зазначене нерухоме майно за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно, що стверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 20). З наявних у матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що спадкодавцю [PERSON] рішенням сесії Старогутівської сільської ради № 5/3 від 26.12.1995 р. на підставі\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок»\~безоплатно, у приватну власність, були передані земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в межах населених пунктів площею 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства площею 0,26 га (а.с. 31). За життя спадкодавець [PERSON] розпочав процес приватизації вказаних земельних ділянок, отримавши витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0097, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку площею 0,2600 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0098, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 25-30). 06.07.2020 р. Старогутівська сільська рада своїм рішенням № 28/8 затвердила [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передала [PERSON] безоплатно у власність земельні ділянки, а саме: - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,2500 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0097; - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,2600 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0098. Також встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом від 20.05.2011 р. померлого [PERSON] після його смерті звертався з письмовою заявою до відповідача Старовижівської селищної ради про повідомлення чи існує порядок завершення процедури приватизації вищевказаних спірних земельних ділянок та оформлення правовстановлюючих документів, проте як вбачається з письмової відповіді селищного голови від 23.11.2022 р. №841/02-0612-22 на даний час відсутній порядок завершення процедури приватизації вказаних у запиті земельних ділянок на особу [PERSON] (а.с. 42-44). Враховуючи наведені обставини, суд вважає встановленим той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого діда, але не має можливості оформити свого права власності на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку, а спадкодавець [PERSON] за життя не набув права власності на спірні земельні ділянки згідно з ст.125 ЗК України, проте за життя розпочав і не завершив на час смерті процедуру приватизації наданих йому безоплатно згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок» спірних земельних ділянок, які знаходяться на території відповідача, а тому це його право на завершення приватизації підлягає спадкуванню спадкоємцем після його смерті, що цілком відповідає зазначеним вище нормам матеріального права, які регулюють дані правовідносини. Таким чином враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що слід визнати за позивачем право на завершення приватизації та право на одержання на його ім`я правовстановлюючого документа про право власності на земельні ділянки, а саме: ділянку № [NUMBER] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0097 та ділянку № [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,26 га, кадастровий номер 0725085801:01:003:0098.

Outcome: approved