Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 17.02.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. В обґрунтування вимог вказав, що сімейне життя сторін не склалось через те, що у подружжя різні погляди на життя, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинені з січня 2022 р., подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.09.2022 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримала на особисту електронну пошту 03.10.2022 року (а.с. 19). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву. Інших заяв по суті справи до суду також не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано 17.02.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №222, що підтверджується змістом оригінала свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved