Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

у серпні 2022 року Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів в сумі 10392 грн. 14 коп. та судового збору в розмірі 2481 грн. Ухвалою суду від 11.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2022 до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного звернулася [PERSON] . Відповідач перебувала на обліку як безробітна в Чернігівському міському центрі зайнятості з 06.04.2010 по 27.02.2011, отримувала соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до акту №43 про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що в період перебування на обліку як безробітної, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 05.11.2007 по 16.12.2014. Про дані обставини відповідач не повідомила при реєстрації в центрі зайнятості, а в заяві про надання статусу безробітного від 06.04.2010 серед іншого зазначила, що не забезпечує себе роботою самостійно. У відповідності до пункту 12 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою КМУ від 14.02.2007 № 219 (який був чинний на момент виникнення спірних відносин), для одержання статусу безробітного громадянин особисто подав у день, що настає після встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не є найманим працівником не уклав договір цивільно-правового характеру і не зареєстрований як фізична особа-підприємець, а також копію довідки про його ідентифікаційний номер. Відповідно до пп. б) п. З ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення № 803-ХІІ від 01.03.1991 (який діяв на момент виникнення правовідносин), в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України особисте селянське господарство». Згідно з абзацом 2 підпункту 1 пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою КМУ від 14.02.2007 № 219 (який був чинний на момент вини спірних правовідносин), визначено, що громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування; в тому числі на сезонні або загальнодержавні оплачувані громадські роботи, державної реєстрації фізичної особи-підприємця, укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг. Таким чином, відповідачка не мала права на отримання статусу безробітної, перебувати на обліку як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю, оскільки вона відповідно до чинного законодавства належала до зайнятого населення. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», на застрахованих осіб, зареєстрованих установленому порядку як безробітних, покладено обов`язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Відповідно до довідки - розрахунку матеріального забезпечення від 10.05.2022 № 06/521 з 06.04.2010 по 31.12.2010 [PERSON] було виплачено 10392 грн. 14 коп. допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню. Чернігівський міський центр зайнятості 10.05.2022 надіслав рекомендованим листом претензію про необхідність повернення коштів. Станом на день подання позовної заяви грошові кошти Чернігівському міському центру зайнятості відповідачкою не відшкодовані. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 16.02.2022 під час внесення персональних даних [PERSON] до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та здійснення верифікації (перевірки) і моніторингу достовірності інформації, поданої для нарахування та отримання матеріального забезпечення, було встановлено, що відповідач під час перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості у період з 06.04.2010 по 27.02.2011 не повідомила, що була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 05.11.2007. У даному випадку початок перебігу строку позовної давності слід обраховувати з моменту виявлення інформації про порушення [PERSON] під час перебування її на обліку як безробітної умов виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів та судового збору підлягають задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved