Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на майно у вигляді 1/4 частки однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно було приватизовано у лютому 1998 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , а тому належить власникам на праві спільної сумісної власності. [PERSON] за життя заповіт не склав, а тому позивач, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме щодо частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 13.10.2022 року [PERSON] отримала на руки постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частка померлого (1/4) не була виділена в натурі. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів із проханням подати нотаріусу заяву про визначення частки у справі спільної сумісної власності за померлим, проте до цього часу такої заяви подано не було. Тому позивач просить суд визначити, що частка спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , у справі спільної сумісної власності становить 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.10.2022 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначила про відсутність заперечень порти задоволення позовних вимог; пояснила, що [PERSON] є її сином, який на момент розгляду справи перебуває за кордоном і також не заперечує проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що, згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.02.1998\~року Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). [INFO] [PERSON] помер (а.с.7). Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с.11), за життя померлий заповіт не посвідчував. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом положень статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №\~24-753/0/4-13 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Положеннями ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Судовим розглядом встановлено, що, починаючи з 14.01.1988 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджуються копією Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.01.1988 року (а.с.6). З метою оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А. від 13.10.2022 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки для виділення у натурі частки померлого з метою оформлення на неї спадкових прав нотаріусу не було надано договору про визначення розміру часток, укладеного між співвласниками спадкового майна за життя спадкодавця, або рішення суду про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, або заяви від співвласників про визначення частки у праві спільної сумісної власності за померлим (а.с.10). Відповідно до п. 4.16 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №\~296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Пунктом 4.19 Глави 10 Розділу ІІ Порядку №\~296/5 визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як вбачається із Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.02.1998 року Управлінням комунального майна та приватизації СМР, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка входить до складу спадкового майна, належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зважаючи на викладене, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , належить чотирьом власникам на праві спільної сумісної власності, за відсутності домовленості співвласників щодо розміру часток, на підставі наявних у справі доказів та за встановлених обставин, які не заперечуються відповідачами, суд вважає можливим визначити, що частка співвласника [PERSON] ,, померлого [INFO] , у справі спільної сумісної власності становить 1/4 частку вказаної нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно зі ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved