Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 07.05.2019 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 11.01.2022 року, останній має заборгованість\~у розмірі 58215,27 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 58215,27 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 09.09.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, призначено судове засідання на 03.11.2022 року. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглядати без участі сторони позивача. Відповідачу на його адресу зареєстрованого місця проживання, згідно інформації з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, судом було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, від 09.09.2022 року разом з копію позову та додатками до нього. Зазначений лист від суду було отримано відповідачем 19.10.2022 року, про що свідчить рукописний текст з підписом на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення (а. с. 52). 03.11.2022 року, в день призначеного судового засідання, представником відповідача до суду було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 53). Враховуючи викладене, та те, що відповідачем було отримано ухвалу про відкриття провадження та позов з додатками 19.10.2022 року (строк для подання відзиву не сплинув), з метою надання стороні відповідача можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема: ознайомитися з матеріалами справи та подати відзив на позов, - суд відклав розгляд справи на іншу дату, а саме на 29.11.2022 року, надавши відповідачу достатньо часу, як для ознайомлення з матеріалами справи, так і для підготовки відзиву і направлення його до суду т апозивачу. Проте, з 03.11.2022\~року та\~до призначеного\~судом засідання\~на 29.11.2022\~року,\~ні відповідач,\~ні його\~представник до\~суду не\~з`явилися. Також, ні відповідач, ні його представник з матеріалами справи не ознайомлювалися протягом 26 календарних днів та відзиву на позов до суду ні в установлені законом строки, ні з урахуванням наданого судом часу до 29.11.2022 року, не надійшло. Разом з тим, суд відклав розгляд справи на іншу дату 01.12.2022 року з метою надання додаткового часу стороні відповідача реалізувати свої процесуальні права. Однак, і до цього часу ні відповідач, ні його представник до суду не з`являлись, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Натомість 30.11.2022 року представником відповідача було подано заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його неможливістю прибути в судове засідання (а. с. 56). З огляду на вказане, суд зазначає, що провадження у справі відкрито 09.09.2022 року та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику\~сторін у судове засідання, а тому присутність представника відповідача в судовому засіданні не була обов`язковою. Також, суд зазначає, що з метою належного повідомлення (вчасної доставки поштової кореспонденції), судом було призначено розгляд справи на 03.11.2022 року, Ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками відповідач отримав ще 19.10.2022 року (а. с. 52). Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, з часу обізнаності про існування позову (19.10.2022 року) та до 01.12.2022 року, ні відповідач, ні його представник, до суду для реалізації своїх процесуальних прав відзив не надали та, враховуючи те, що законодавцем передбачено скорочені терміни розгляду справ, провадження у яких відкрито в спрощеному порядку, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2019 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву, від 07.05.2019 року, на підставі якої відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі: 0,00001 % річних за пільговий період, що складає 62 дні; 3,1 % щомісячно, що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період; 6,2 % щомісяця, у разі наявності простроченої заборгованості (а. с. 16). В порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 11.01.2022 року, останній має заборгованість\~у розмірі 58215,27 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 58215,27 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. (а. с. 9 15). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно норми ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням\~Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~та умов кредитного договору. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті\~кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2\~статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 58215,27 гривень, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2481,00 грн. (а. с. 1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved