Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТДВ "Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення суми страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних . В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що 27.05.2021 року з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом АР 5080912 на виконання вимог п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний їй автомобіль марки «DAЕWOO MATIZ» номерний знак [NUMBER] . Даний факт підтверджується Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2021 року, що набрала законної сили 22.06.2021 року, справа №686/14070/21, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] , водія автомобіля марки «Volkswagen Transporter» номерний знак [NUMBER] . Оскільки відповідальність заподіювача шкоди, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЗ/5080912 від 31.10.2020 року застраховано у ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», 07.06.2021 року нею на ім`я Генерального директора ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», було направлено заяву про страхове відшкодування та ряд інших документів, зокрема погодження розміру відшкодування в сумі 10 000 грн. 00 коп., відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте станом на 26 листопада 2021 року, ні письмового пояснення, ані страхового відшкодування вона не отримувала. Враховуючи вищезазначене та відсутність будь-яких дій з боку ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», щодо здійснення їй страхового відшкодування, нею 11.10.2021 року на адресу відповідача було направлено Вимогу про виплату страхового відшкодування, вимогу вручено - 18.10.2021 року. Однак, незважаючи на прохання здійснити страхове відшкодування або направити вмотивовану відмову у його здійсненні протягом 10 днів, станом на момент звернення до суду із позовом, ні відшкодування, ані направлення вмотивованої відмови з боку відповідача не надходило. Тому, поведінка відповідача є такою, що порушує чинне законодавство та її права як потерпілого внаслідок ДТП. Оскільки вина [PERSON] , у скоєнні ДТП, що призвело до пошкодження автотранспортних засобів, визнання судом, що являється відповідно до Закону страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування. 07.06.2021 року, разом із заявою про страхове відшкодування було направлено погодження розміру відшкодування в сумі 10 000 грн. 00 коп., відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Заяву про страхове відшкодування було направлено на адресу відповідача 07.06.2021 року, отже 90 денний термін для здійснення виплати сплинув 04.09.2021 року. 06.10.2022 року представником позивача до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач додатково зазначила, що 07.09.2021 року нею на електронну пошту відповідача надіслано заяву про страхове відшкодування, яку також було направлено 18.10.2021 року номер трекінгу - листа №2902200029888, проте жодної відповіді відповідач не надіслав. 23.09.2022 року, вона в самостійному порядку звернулась до експертного представника, згідно висновку за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №256/22 вартість матеріального збитку становить 15741,31грн. За виготовлення вказаного висновку нею було сплачено 2200грн. З врахуванням наведеного, положень ст.625 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить: стягнути з відповідача на її користь 15 741,21 грн. - страхового відшкодування, 2 200 грн. - витрат за проведення експертизи; 621,46 грн. - пеню за період з 06.09.2021 року по 29.11.2021 року; 4 241,93 грн. - пеню за період з 30.11.2021 року по 05.10.2022 року; 3 741,80 грн. - 3% річних за період з 06.09.2021 року по 30.09.2022 року; та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 27.05.2021 року о 08 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] в м.Хмельницькому по вул. Пілотська, 139 при виїзді на нерегульоване перехрестя з провулка Шпитального на вул. Пілотську здійснюючи поворот праворуч напрямку вулиці Я.Гальчевського не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі автомобілю «Daewoo Matiz» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Вказаними діями, [PERSON] порушив п. 16.11 та п. 2.3 б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Автомобіль «Daewoo Matiz» номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5080912 (строк дії з 31.10.2020р. по 30.10.2021р., розмір франшизи - 0 грн.). Згідно висновку експерта №256/22 від 23.09.2022р., виконаного експертом ДП «Експерт-Сервіс Авто» в м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр «Експерт-Сервіс АВТО» Бурдаш С.П.: вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «DAЕWOO MATIZ» (KLYA) 0.8і МХ 4 АТ 5 dr, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційним номер (VIN) [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 14.09.2022 року, по середній вартості нормо годин за даними Хмельницького регіонального відділення СЕУ, станом на час завершення виконання дослідження складає 15741,31 грн. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5082912; постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2021р.; висновком експерта №256/22 від 23.09.2022 року Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Спірні правовідносини регулюються також Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) та главою 82розділу ІІІ ЦК України. Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей. Крім наведеного, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Згідно п.36.5 вказаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Також ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з наведеним, суд приймає до уваги визначену висновком експерта №256/22 від 23.09.2022р. вартість матеріального збитку, заподіяну власнику автомобіля «DAЕWOO MATIZ», держ.номер [NUMBER] , яка складає - 15 741,31 грн., на день проведення експертизи. Представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на спростування висновків експерта, зазначених у висновку №256/22 від 23.09.2022р. При цьому позивачем та її представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] зверталася до ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про страхове відшкодування чи узгодження нею з страховою компанією розміру страхового відшкодування. Подані до суду заява про страхове відшкодування від 07.06.2021р. та погодження розміру страхового відшкодування від 03.06.2021 року вказаних обставин достовірно не підтверджують, оскільки не містять відомостей щодо їх направлення відповідачу та отримання останнім. Отже, позивачем не доведено порушення відповідачем строків виплати страхового відшкодування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно наявність підстав для стягнення пені та 3% річних. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення суми страхового відшкодування, пені та трьох відсотків річних підлягають частковому задоволенню і слід стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь позивача 15741,21грн. - страхового відшкодування матеріальної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. З врахуванням наведеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам 1422,52грн. - витрат за проведення експертизи №256/22 від 23.09.2022р., що підтверджені відповідною квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 16.09.2022р., 587,11грн. судового збору (24346,40/100=243,46; 15741,21/243,46=64,46%; 908/100 х 64,66 = 587,11грн.; 2200/100х64,66=1422,52грн.).

Outcome: partial