Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, членами якого були троє осіб, серед яких він, його батьки [PERSON] та [PERSON] . Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/3 частки вказаного будинку. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , яким було складено заповіт, згідно якого останній заповів позивачу [PERSON] належний йому на підставі приватної власності жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Білоскірка, Тернопільського району, Тернопільської області. Після смерті батька спадщину прийняв позивач, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки, він позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 28.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду постановленою 20.10.2022 без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Розглянувши справу, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 23.06.1997 секретарем Грабовецької сільської Ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області посвідчено заповіт за номером в реєстрі 125, згідно якого [PERSON] заповів належний йому на підставі приватної власності жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Білоскірка, Тернопільського району, Тернопільської області [PERSON] . Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 30.05.1991 Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області №76 від 26.04.1991, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 3-ох членів, головою якого є [PERSON] . Станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON] , 1932 р.н. голова двору, [PERSON] , 1940 р.н. дружина, [PERSON] , 1969 р.н. син, про що Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 16.02.2022 видана довідка №42. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 23.05.2022 ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , побудований в 1939 році, загальна площа 37,6 кв.м, житлова 33,4 кв.м. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.08.2021 Виконавчим комітетом Великогаївської сільською ради Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.08.2022 Виконавчим комітетом Великогаївської сільською ради Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. №1273/02-31 від 06.07.2022, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №591/2021 після смерті [PERSON] за заявою дружини померлого [PERSON] про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині та від прийняття спадщини за законом та заявою сина померлого [PERSON] про прийняття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Вищевказаною постановою [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір це сімейнотрудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином, [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] належало по 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на праві сумісної власності. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). [INFO] помер [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України про що у встановленому законом порядку подав відповідну заяву та в подальшому звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на частку у будинковолодінні по [ADDRESS] , що стало причиною звернення позивача до суду. [PERSON] 17.11.2021 подала заяву до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померлий [PERSON] отримував свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, однак частки у вказаному будинку залишились не визначеними, у зв`язку із чим нотаріусом відмовлено позивачеві в оформленні спадкових прав. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, є позивач [PERSON] . Відтак, судом встановлено, що [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належні останньому 1/3 частки спірного будинковолодіння. Таким чином, позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з метою належного захисту прав позивача позов [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved