Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» на його користь заборгованість по виплаті середнього заробітку у розмірі 86977,80 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Везем Шеппінг». У зв`язку з військовою агресією рф, позивача було призвано до лав ЗСУ, про що роботодавця було повідомлено та надано відповідну довідку із військової частини від 25.03.2022 №256/1. Починаючи з 28.02.2022 відповідач неправомірно припинив збереження середнього заробітку за позивачем, який гарантовано ч.3 ст.119 КзПП. Внаслідок неправомірних дій відповідача, згальний розмір середнього заробітку, який мав бути виплачений позивачу за період з 28.02.2022 по 18.07.2022 становить 86977,80 грн. Провадження у справі було відкрито ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.08.2022. Позивач у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача ТОВ «Везем Шиппінг» який про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився повторно, жодних заяв чи клопотань від відповідача не надходило. Відзиву, заперечень у встановлений законом строк не подано. Враховуючи вищевикладене наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Везем Шиппінг», дане підтверджується трудовим договором №454 від 29.12.2021. Згідно довідки №256/1 від 25.03.2022, позивач зарахований до лав ЗСУ 27.02.2022 та безпосередньо виконує покладені на нього обов`язки. Позивач звертався із скаргою на роботодавця до Державної служби України з питань праці, про що, останньому Головним управлінням Держпраці у Київській області була надана відповідь від 29.07.2022. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. З ст. 119 Кодексу законів про працю України (у редакції до 19.07.2022) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Частиною 5 ст.17 Конституції України гарантовано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами 3 та 4 ст.119 КЗпП України. Відповідно до ч.3 ст.119 КзпПУ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні було введено воєнний стан. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 69/202 в Україні оголошена загальна мобілізація. Таким чином, законом було визначено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий періодзберігаються місце роботи, посада і середній заробітокза місцемроботи,де вонипрацювали начас призову. Законом України «Про внесеннязмін додеяких законодавчихактів Українищодо оптимізаціїтрудових відносин`від 01липня 2022року за№ 2352-IX(набрав чинності 19.07.2022 р.) (п.п. 17 п. 1) внесено зміни до частини 3статті 119КЗпП України,а саме слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада". Таким чином, законом № 2352-IX було виключено положення ч.3 ст. 119 КЗпП України про те, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий періодзберігається середній заробітокза місцем роботи. За таких обставин за позивачем, з 28.02.2022 по 18.07.2022 , зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві (установі, організації), в якому він працював на час укладення контракту, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до приписів ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України № 100 від 8 лютого 1995 року, який застосовується в тому числі у випадках залучення працівників до виконання військових обов`язків (п.п.«ї» п.1 Порядку). Середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (абзац 3 п.2 Порядку). Згідно п.5 розділу ІV вказаного Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані два календарні місяці роботи на число відпрацьованих робочих днів у цих місяцях. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір середнього заробітку становить 86977,80 грн. Оскільки вказаний розрахунок проведено позивачем згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, він приймається судом до уваги при вирішенні спору. За таких обставин, загальний розмір середнього заробітку, який мав бути виплачений позивачу з 28.02.2022 по 18.07.2022 становить 86977,80 грн., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір за позов майнового характеру у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved