Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІФОРМ ПЛЮС» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 23320,16 грн та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені. Вимоги мотивує тим, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС», на підставі наказу №93-к від 14.04.2020 року був звільнений 15.04.2020 року за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Однак на день звільнення з роботи відповідач не провів повного розрахунку, передбаченого ст.116 КЗпП України. Відповідно до розрахункового листка за квітень 2020 року заборгованість по заробітній платі ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» перед [PERSON] становила 24723,41 грн, частину з яких - 1403,25 грн виплачено позивачу. Тому розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 23320,16 грн. За розрахунком позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.04.2020 по 20.07.2022 складає 204043 грн, проте у зв`язку з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2019 року у справі №761/9584/15-ц (провадження «14-623цс18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 року у справі №225/5266/18 (провадження №61-7884св19), просить стягнути розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до розміру заборгованості по заробітній платі, а саме до 23320 грн.16 коп. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 28.07.2022 року відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 27.10.2022 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до копії трудової книжки, [PERSON] 15.04.2020 року звільнений з ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України, на підставі наказу №93-к від 14.04.2020 року (а.с.4). З копії розрахункового листка вбачається, що борг ТОВ «Уніформ Плюс» перед [PERSON] станом на квітень 2020 року становить 24723,41 грн (а.с. 5). Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. В разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум в день звільнення, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (стаття 117 КЗпП України). Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 13 від 24.12.99 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Починаючи з наступного дня після звільнення 16 квітня 2020 року працівнику починає нараховуватися середній місячний заробіток і відбувається це до моменту повної виплати належних коштів. Розрахунок середнього заробітку проводиться у відповідності з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Абзацом третім пункту 2 вказаного Порядку визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов`язана відповідна виплата. За змістом абзацу першого пункту 8 Порядку, обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Сума середньоденної заробітної плати становить 447,83 грн (6768,69+5322,67 (заробітна плата за останніх два місяця роботи позивача (а.с.5) : 27 (кількість відпрацьованих робочих днів за останніх два місяця роботи позивача). Кількість робочих\~днів,\~належних оплаті\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за період\~з16.04.2020 по 22.07.2022 складає 566 робочих днів. Відтак,\~сума середньої\~заробітної плати\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~становить:\~447,83грн х 566 = 253471,78 грн. Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про стягнення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі заборгованості по заробітній платі, а саме 23320 грн.16 коп. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження виплати заборгованості по заробітній платі в повному обсязі. Відповідно до абзацу 2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд визнає необхідним застосувати п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved