Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування своєї заяви зазначила, що 15.10.2022 року вона звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком, 31.10.2022 року заявниці було повідомлено листом про відмову в призначенні пенсії за віком, аргументуючи відмову тим, що починаючи з січня 2022 року, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 річного віку, за наявності страхового стажу не менше 29 років, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - 22-32 років, починаючи з 01 січня 2019 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 65 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - 15-24 років. Згідно наданих нею документів та індивідуальних відомостей її страховий стаж на дату звернення становить 25 років 08 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До страхового стажу не зарахований період роботи з 02.06.1997 року по 15.03.1999 року у ПП «Орхідея» згідно трудової книжки серії [NUMBER] , оскільки підстава прийняття, номер та дата підстави прийняття, підстава звільнення, номер та дата підстави звільнення дописані та не засвідченні належним чином, печатка, що засвідчує запис про звільнення нечитабельна. Відомості про сплату страхових внесків за зазначений період роботи в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні. Для зарахування зазначеного періоду необхідно надати уточнюючу довідку. Право на призначення пенсії за віком вона набуде за досягнення 63 - річного віку. Відповідно до запису № 9 трудової книжки заявника № [NUMBER] , вона 02.06.1997 року на підставі наказу №2 від 04.06.1997 року була прийнята на посаду директора ПП «Орхідея», відповідно до запису №10 трудової книжки заявника № [NUMBER] , вона з 15.03.1999 року, на підставі наказу №41 від 15.03.1999 року була звільнена з посади директора ПП «Орхідея» у зв`язку із припиненням діяльності вищевказаного підприємства, п.1.ст.40 КЗпПУ, так, з 02.06.1997 року по дату звернення до суду пройшло 25 років, але печатка ПП «Орхідея», що засвідчує запис про звільнення в її трудовій книжці серія [NUMBER] повністю «читабельна», оскільки на печатці видно всі реквізити підприємства, а така відмова Управління Пенсійного фонду України в Київській області - є безпідставною, надуманою та суперечить вимогам ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.23 ЗУ від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.16 ЗУ від 02.10.1996 року №393 «Про звернення громадян», у разі незгоди мені рекомендовано оскаржити рішення органу, що призначає пенсії, в порядку підлеглості до вищого органу або в судовому порядку, тому вона вимушена була звернутись до суду з даною заявою, для захисту своїх прав, та інтересів. 10 листопада 2022 року винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Заявниця та її представник в судове зсідання не з`явились, представник заявниці подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представниця заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в судове засідання не з`явилась подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти вимог заяви не заперечила та просила прийняти рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження чи паспорті, а відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 15 жовтня 2022 року заявниця [PERSON] звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2013 року, надавши всі необхідні для цього копії документів. Листом № за 1000-0216-8/108961 від 31.10.2022 року за підписом Начальника відділу обслуговування громадян № 13 (сервісний центр) Наталії Василишиної заявниці було повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком. Рішенням №101650003794 від 24.10.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком начальник відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Донецькій області, [PERSON] , (екстериторіально) повідомила, що відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058- IV, починаючи - з січня 2022 року, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - 22-32 років. Починаючи з 01 січня 2019 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 65 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - 15-24 років. Згідно наданих заявницею документів та індивідуальних відомостей її страховий стаж на дату звернення становить 25 років 08 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До страхового стажу не зарахований період роботи з 02.06.1997 року по 15.03.1999 року у ПП «Орхідея» згідно трудової книжки серії [NUMBER] , оскільки підстава прийняття, номер та дата підстави прийняття, підстава звільнення, номер та дата підстави звільнення дописані та не засвідченні належним чином, печатка, що засвідчує запис про звільнення нечитабельна. Відомості про сплату страхових внесків за зазначений період роботи в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні. Для зарахування зазначеного періоду необхідно надати уточнюючу довідку. У зв`язку з чим право на призначення пенсії за віком вона набуває за досягнення 63 - річного віку. Відповідно до ст.23 ЗУ від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.16 ЗУ від 02.10.1996 року №393 «Про звернення громадян», у разі незгоди заявниці було рекомендовано оскаржити рішення органу, що призначає пенсії, в порядку підлеглості до вищого органу або в судовому порядку. Відповідно до запису № 9 моєї трудової книжки № [NUMBER] , я 02.06.1997 року на підставі наказу №2 від 04.06.1997 року була прийнята на посаду директора ПП «Орхідея». Відповідно до запису №10 моєї трудової книжки № [NUMBER] , я з 15.03.1999 року, на підставі наказу №41 від 15.03.1999 року була звільнена з посади директора ПП «Орхідея» у зв`язку із припиненням діяльності вищевказаного підприємства, п.1.ст.40 КЗпПУ. Так, з 02.06.1997 року по дату звернення до суду пройшло 25 років, але печатка ПП «Орхідея», що засвідчує запис про звільнення в трудовій книжці заявниці, серія [NUMBER] повністю «читабельна», оскільки на печатці видно всі реквізити підприємства, а така відмова Управління Пенсійного фонду України в Київській області - є безпідставною, надуманою та суперечить вимогам ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області - заінтересована особа ставить під сумнів фактично запис №9 від 02.06.1997 року та №10 від 15.03.199 року в трудовій книжці вказуючи, що дані записи про прийняття на роботу та про звільнення з роботи гр. [PERSON] «дописані та не засвідчені належним чином, печатка, що засвідчує запис про звільнення нечитабельна». Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.п. 2 п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правлінням Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Відповідно до п. 1, п. 2 Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. [PERSON] надала оригінал трудової книжки з усіма відповідними записами на підставі яких чітко відображений весь трудовий стаж заявниці. Крім того, відповідно до розділу 2 «Заповнення трудових книжок», а саме п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, затверджено Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 до трудової книжки вносяться: -відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; -відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; -відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; -відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, затверджено Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. З урахуванням вищевикладеного до трудової книжки заявниці було внесено записи № 9 та № 10 згідно вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, затверджено Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58, а тому правових підстав для відмови у нарахуванні та призначенні пенсії не було. У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що запис трудової книжки заявниці № [NUMBER] під № 9, «02.06.1997 року на підставі наказу № 2 від 04.06.1997 року була прийнята на посаду директора ПП «Орхідея» та запис №10, «15.03.1999 року, на підставі наказу № 41 від 15.03.1999 року була звільнена з посади директора ПП «Орхідея» у зв`язку із припиненням діяльності вищевказаного підприємства, п.1.ст. 40 КЗпПУ», є дійсним та таким, яке завірено належним чином згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, затверджено Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58. Позивачка зверталась до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком, однак отримала постанову про відмову в призначенні пенсії за віком, аргументуючи яку заінтересована особа вказує, що ставить під сумнів фактично запис №9 від 02.06.1997 року та №10 від 15.03.199 року в трудовій книжці вказуючи, що дані записи про прийняття на роботу та про звільнення з роботи заявниці [PERSON] «дописані та не засвідчені належним чином, печатка, що засвідчує запис про звільнення нечитабельна», у зв`язку з чим заявник звернулася до суду для встановлення акту належності правовстановлюючого документу. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, суд вважає доведеним факт під час розгляду справи, а тому заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved