Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення ним повноліття. Посилається на те, що відповідач виїжджає у Чеську Республіку, де отримує неофіційні заробітки у розмірі близько 1200-1800 доларів США. Стан здоров`я [PERSON] задовільний, він молодий за віком та інших непрацездатних осіб на утриманні не має. Вона не має власного житла, тому проживає у будинку батьків, ніде не працює. З метою створення сину нормальних умов для його духовного і фізичного розвитку просить задовольнити позов. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини, актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виконавчого комітету Дубівської селищної ради, з яких убачається, що позивачка проживає у будинку батьків та утримує дитину дошкільного віку. Сім`я малозабезпечена. На даний час ніде не працює. Батько відмовляється утримувати свого сина. На протязі року дитину не відвідував і нічого не надавав для життя дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~181\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~СК України\~передбачено,\~що частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує неповнолітню дитину, а також відсутність у відповідача істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" убачається, що з 1 липня 2022 року для дітей віком до 6-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2201 гривня, а з 1 грудня - 2272 гривні. Середня заробітна плата по Україні станом на січень 2022 року становила 14577 грн, а по Закарпатській області 12115 гривень. Тому суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, який має можливість працювати, у тому числі і за кордоном, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання свого сина щомісяця по 3000 гривень. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь спецфонду держбюджету судовий збір. \~За таких обставин,

Outcome: approved