Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтовує тим, що 05.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 14. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя в сторін не склалось через різні характери, відсутність взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Ганган В.Г. надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивача та його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, справу просив слухати у його відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий 05.09.2004 року. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданий 16.03.2006 року. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Спір відносно спільно нажитого майна та утримання дитини на день звернення до суду відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, що свідчить про його небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи із вказаного, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved