Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

06 липня 2022 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 листопада 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 21. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з вiдповiдачем не склалося, оскільки у них різні інтереси та погляди на сімейне життя. Між ними не існує взаєморозуміння, поваги та довіри. На даний час між ними відсутні подружні стосунки. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а формальна реєстрація шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 10 листопада 2012 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 21 та стягнути судові витрати. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 липня 2022\~року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року за клопотанням відповідача сторонам було надано термін для примирення - два місяці. На час терміну примирення провадження у справі зупинялось. 25 жовтня 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 10:00\~15 листопада 2022 року. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати та стягнути судові витрати. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову, заперечував щодо стягнення судових витрат. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 21, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10 листопада 2012 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на " [PERSON] " (а.с.5). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За час шлюбу у сторін народилися діти, яким на момент подачі позовної заяви до суду виповнився один рік: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28 березня 2013 року та серії [NUMBER] від 03 квітня 2018 року (а. с. 6, 7). Подружнє життя сторін не склалося, позивачка стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. Згідно ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не примирилися. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, поглядів на сімейне життя. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 24, 55, 56, 110 СК України,

Outcome: approved