Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Авансар», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем,\~зареєстрований у\~реєстрі за\~№68840,\~про стягнення\~із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Авансар»заборгованості в розмірі 35\~316 грн. 24 коп., а також стягнути з відповідача в її користь 10\~908, 00 грн. судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.10.2021 р. [PERSON] отримала поштою постанову про відкриття виконавчого провадження №67045725 від 05.10.2021 року з примусового виконання виконавчого напису №68840 від 28.05.2021 року, про стягнення із неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Авансар» заборгованості в розмірі 35\~316 грн. 24 коп. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Будь-яких договорів із ТОВ «Фінансова компанія\~«Авансар» вона не підписувала, грошових коштів, вимог чи розрахунків заборгованості ні від відповідача, ні від третьої особи не отримувала. Крім того, як вбачається із виконавчого напису, із неї стягується заборгованість за період із 18.03.2016 року по 01.06.2020 року, що є порушенням вимог ст. 257 ЦК України, якою загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки. Тому, оскаржуваний виконавчий напис вчинений із порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». В оскаржуваному виконавчому написі зазначено, що цей виконавчий напис вчинено на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~КМ України\~від 29.06.1999\~року №1172.\~Разом з\~тим,\~законодавством не\~визначений виключний\~перелік обставин,\~які свідчать\~про наявність\~спору щодо\~заборгованості.\~Ці обставини\~встановлюються судом\~відповідно до\~загальних правил\~цивільного процесу\~за наслідками\~перевірки доводів\~боржника та\~оцінки наданих\~ним доказів.\~Отже,\~однією з\~ознак безспірності\~вимоги,\~є відсутність\~заперечень боржника\~щодо заборгованості\~та її\~розрахунку,\~а також\~відсутності будь-яких\~суперечностей у\~поданих документах.\~На підтвердження\~безспірності заборгованості\~нотаріусу мають\~бути подані\~документи,\~що свідчать\~про визнання\~боржником вимог\~кредитора.\~Тобто,\~нотаріус повинен\~впевнитися у\~розумінні боржником\~пред`явлених до\~нього вимог\~і визнання\~їх.\~Крім цього\~зазначає,\~що належними\~доказами,\~які підтверджують\~наявність чи\~відсутність заборгованості,\~а також\~встановлюють розмір\~заборгованості,\~можуть бути\~виключно первинні\~бухгалтерські документи,\~зокрема,\~платіжні доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо.\~Однак,\~такі документи\~не були\~представлені нотаріусу.Позивач не\~погоджується із\~розміром заборгованості,\~вказаним у\~виконавчому написі,\~а тому\~вважає,\~що вона\~не є\~безспірною.Оскільки, ТОВ «Фінансова компанія\~«Авансар», шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса від 28 травня 2021 року, порушив права та законні інтереси [PERSON] , остання змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. 01 лютого 2022 року у даній цивільній справі №607/18730/21 проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Авансар» відзиву на позов не подав. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В. письмових пояснень щодо позову не подавав. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Авансар» в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Приватний нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенко\~Євген Михайлович в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №68840, про стягнення із [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Авансар», код ЄДРПОУ 40199031, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявськнй узвіз, буд. 5-Б, офіс 501/5, реквізити IBAN № [NUMBER] відкритий в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФАГОР», код ЄДРПОУ 40202955 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «ПЛЕЯДА», код ЄДРПОУ 40210636 відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору Факторингу) №3 від 22.05.2016 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», код ЄДРПОУ 39140702 на підставі Договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №2529958 від 18.03.2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.03.2016 року по 01.06.2020 року. Сума заборгованості становить 35 316,24 грн., що складається з: 14\~927,26 грн. заборгованість за тілом кредиту; 18\~638,98 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 900 грн. заборгованість по пені. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. \~ \~ \~ \~На підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, 05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В., відкрито виконавче провадження №67045725 про стягнення із [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 35\~316,24 грн. \~ \~ \~ \~Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат»\~ передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому\~Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172\~(п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до пунктів 1 - 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., № 296/5 (надалі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах (згідно Переліку), що встановлюють заборгованість, і які мають бути подані нотаріусу, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. \~ \~ \~ \~Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, зміст якої встановлений пунктом 2 глави 16 Порядку. \~ \~ \~ \~Пункт 3 глави 16 Порядку визначає виключний перелік умов вчинення виконавчого напису. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. \~ \~ \~ \~ Пунктами 3.3., 3.4. глави 16 Порядку встановлено, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис-вчиняється у межах цього строку, а строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. \~ \~ \~ \~Пунктом 3.5. глави 16 Порядку також встановлена імперативна норма, яка передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. \~ \~ \~ \~Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у справі за №6-887цс17 від 05.07.2017 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова). Проте, вказана\~Постанова\~не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до\~Постанови\~та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені\~Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим,\~Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй\~постанові\~у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~ 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, визнані нечинними з дня їх прийняття. З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. Оскаржений [PERSON] виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Крім того, аналогічна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження позивача. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною, доказів, які б спростовували твердження позивача, зазначені нею у позові, відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того,\~впорядку статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно із ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою вказаної статті\~ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача представляв адвокат Пономаренко І.А. згідно ордеру серії ТР №062399 від 08 жовтня 2021 року. 08 жовтня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Пономаренко Ігорем Анатолійовичем укладено Договір про надання правової допомоги, згідно умов якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту, а Клієнт зобов`язується надати Адвокату всі необхідні документи та оплатити гонорар. Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що за послуги за п.1.1 Даного Догвоору Замовник сплачує Виконавцю винагороду у розмірі 10\~000,00 грн. без врахування судових засідань, у випадку призначення судових засідань, замовник сплачує за кожне засідання суму в розмірі 2\~000 грн., за кожне засідання. На початок роботи, в момент підписання Договору завдаток 100% від суми договору у розмірі 10\~000,00 грн. Як вбачається із, наявної при матеріалах справи Квитанції до прибуткового касового ордера до договору від 08 жовтня 2021 року, [PERSON] , у справі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №68840 від 28.05.2021 року винесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., оплачено адвокату Пономаренко І.А. кошти в сумі 10\~000,00 грн. Згідно ч.4\~ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі\~наведеного,\~з урахуванням\~складності справи,\~обсягом виконаних\~адвокатом робіт,\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~таких робіт,\~з урахуванням\~принципу розумності\~та справедливості,\~а також\~враховуючи те,\~що позовні\~вимоги задоволено,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для часткового\~задоволення вимог позивача про стягнення із ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, суд враховує, що адвокат Пономаренко І.А. участі в судових засіданнях не приймав, ним було підготовлено лише позов та запит приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Відтак, суд вважає, що зазначена сума витрат буде відповідати участі адвоката у справі, складністю справи, предмету позову та обсягом виконаних ним робіт. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: partial