Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

У вересні 2021 року, до суду надійшов вказаний позов, в якому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь безпідставно стягнуті кошти у розмірі 16463,98 грн. Позов обґрунтовано тим, що 14.05.2012 року між позивачкою та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким банк надав їй кредитний ліміт у розмірі 17800,00 грн. Позивачка свої обов`язки за вказаним кредитом виконала повністю, проте відповідач безпідставно стягнув з її пенсійного рахунку кошти у розмірі 16463,98 грн. Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 09.02.2021 року, якою залишено без змін рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року, відмовлено у задоволенні апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] . У зв`язку із зазначеним позивачка була вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року провадження у справі відкрито, постановлено його здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися, просили розглядати справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, а також просив застосувати наслідки пропущення строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.05.2012 року між позивачкою та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким банк надав їй кредитний ліміт встановленого розміру на платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на отримання вказаного кредиту, що підтверджується її підписом в анкеті-заяві. Вказане підтверджується копією рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2020 року у справі №185/5880/20. У вказаному рішенні суду також викладені заперечення відповідачки, [PERSON] , з яких вбачається, що у період з 14.05.2012 року по 30.06.2020 року нею було отримано у користування кошти на загальну суму 17800,00 грн, а на погашення тіла кредиту за вказаний період було сплачено кошти у розмірі 96687,98 грн, з яких 80194,00 грн були внесені готівкою, а 16463,98 грн було автоматично списано банком з пенсійного рахунку. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Отже, суд приходить до висновку, що згідно вказаним обставинам по справі, дослідженим на х підтвердження доказам, наведеним нормам чинного законодавства, має місце безпідставне збагачення з боку відповідача за рахунок позивачки на суму 16463,98 грн і позов підлягає задоволенню. Проте суд звертає увагу на заяву представника відповідача про застосування наслідків пропущення строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до\~ч.3,4\~ст.267\~ЦК України\~позовна давність\~застосовується судом\~лише за\~заявою сторони\~у спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, позивачка звернулася до суду із позовом 07 вересня 2021 року, отже, строк позовної давності три роки стосується позовних вимог щодо повернення безпідставно набутих відповідачем коштів позивачки, які були перераховані з 07 вересня 2018 року по 07 вересня 2021 року. Посилання відповідача у своїх письмових поясненнях на 20 вересня 2021 року як на дату звернення до суду є безпідставним, оскільки цей строк починає свій відлік не з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме з дня звернення до суду позивачем. Отже, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, має розраховуватися за платежами виключно з 07 вересня 2018 року по 07 вересня 2021 року і становить 8493,84 грн . На підставі всього вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки суми безпідставно набутих коштів у розмірі 8493,84 грн У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 468,44 грн.

Outcome: partial