Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін по справі. У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить встановити факт батьківства , а саме, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] . В обгрунтування позову зазначила , що вона є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де в графі "Батько" зазначено " [PERSON] ". Відомості про батька спільної дитини у свідоцтві про народження зазначено з її слів , відповідно до вимог ст.135 СК України. Батьком дитини є [PERSON] , з яким вона з червня 2020 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] . У березні 2022 року [PERSON] був призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією та оголошенням в державі воєнного стану, а [INFO] року він загинув на фронті. Встановлення факту батьківства потрібно дитині , оскільки у майбутньому це буде пов`язано з виникненням, зміною або припиненням її особистих майнових прав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] заперечень проти позову не подали. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 30 листопада 2022 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про визнання позову . Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнали та пояснили, що їхній син [PERSON] , який загинув на фронті [INFO] року, дійсно проживав з позивачкою [PERSON] однією сім`єю і в них народилася дочка [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24 серпня 2022 року виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис №74 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Місце смерті - Харківська область, Ізюмський район, с.Степок. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10 березня 2021 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис №498 встановлено, що, [PERSON] народилася [INFO] . В графі батько зазначено [PERSON] , а у графі мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька. На підтвердження факту, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України є батьком [PERSON] , [INFO] позивач надала такі письмові докази: - копію свідоцтва таїнств хрещення і миропомазання виданого 16 вересня 2022 року, з якого встановлено, що батьком [PERSON] записано [PERSON] ; - копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26 березня 1990 року, з якого вбачається, що батьками [PERSON] записано відповідачів по справі: [PERSON] та [PERSON] . Також суду надано сімейні фотознімки на яких зображено батьків - [PERSON] , [PERSON] та їхню малолітню дитину [PERSON] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 51 Конституції України та ч. 2, ч. 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Також у роз`ясненнях, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазаначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду. Із наданих позивачкою доказів судом встановлено, що вона є особою, яка має право звертатись із вказаною позовною заявою, оскільки є матір`ю дитини, а також те, що відомості про батька дитини в актовому записі про її народження внесені за вказівкою матері. У пункті 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України також судам дано роз`ясненння, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. З врахуванням досліджених письмових доказів, беручи до уваги визнання відповідачами позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, у підготовчому засіданні суд дійшов висновку про задоволення позову. Встановлення факту батьківства потрібно дитині , оскільки у майбутньому це буде пов`язано з виникненням, зміною або припиненням її особистих майнових прав. За змістом ст.134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки у позовній заяві позивачка зазначила, що вона відмовляється від стягнення з відповідачів понесених нею судових витрат, а тому їх необхідно залишити за нею.

Outcome: approved