Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Суть заявленого позову по позиція сторін ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі", в особі представника Конєвої Л.Л., звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, в розмірі 11987,17 грн. та сплаченого судового збору у сумі 2481 грн., з підстав порушення споживачами правил користування електричною енергією. ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» свої позовні вимоги мотивує тим, що за адресою відповідача було зафіксовано факт самовільного підключення електроустановок до електромережі ОСР з порушенням схеми обліку. Так, 15 серпня 2020 року уповноваженими працівниками ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі, проводилась перевірка об`єкту відповідача «житловий будинок». Під час проведення зазначеної перевірки уповноваженими працівниками позивача було виявлено порушення відповідачем пунктів 1, 5.5.5, 8.3.4 та 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (надалі - Правила роздрібного ринку, ПРРЕЕ). У зв`язку з виявленими порушеннями уповноваженими працівниками позивача щодо об`єкту відповідача було складено Акт про порушення №К041030. Відповідно до пункту 11 Акту про порушення споживача запрошено на засідання комісії оператора системи з розгляду складеного Акту про порушення на 11 годину 29 вересня 2020 року. Однак, Акт про порушення №К041030 був розглянутий комісією без присутності споживача чи його представника. Рішення комісії було сформовано протоколом №171. Відповідно до вказаного рішення комісії Акт про порушення №К041030 підлягає до розрахунку відповідно до підпункту 6 пункту 8.4.2 Правил, за період 183 дні з 14 лютого 2020 року по 15 серпня 2020 року. Згідно з розрахунком до Акту про порушення №К041030 сума необлікованої електроенергії за період 183 дні з 14.02.2020 по 15.08.2020 становить 11987 гривень 17 копійок. 15 жовтня 2020 року листом на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням було направлено протокол комісії №171, розрахунок до Акту про порушення №К041030, повідомлення про оплату до зазначеного Акту про порушення. Станом на день подання позову жодних заперечень щодо порядку та розміру необлікованої електричної енергії, доказів щодо спростування зазначеного факту чи оплати заявленої до стягнення суми від відповідача не надходило, що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Позиція відповідача щодо заявленого позову Відповідач відзиву на позов не надав, та будь-яким іншим чином свою позицію щодо заявленого позову не висловив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Зазначений позов надійшов до Рокитнянського районного суду Київської області 17 лютого 2022 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2022 року переданий у провадження судді Чорненької О.І. 22 липня 2022 року надійшла відповідь на запит суду від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області та підтверджено місце реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки, виданої старостинським округом №2 Рокитнянської селищної ради Київської області від 15 липня 2022 року №02-20/222, згідно із записом в погосподарській книзі №9, особовий рахунок [NUMBER] , за [PERSON] , рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з воєнним станом в Україні, [PERSON] проживає за вказаною адресою без реєстрації. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи було призначено на 14 годину 14 жовтня 2022 року. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі. У разі неявки відповідача не заперечує проти відкладення справи у зв`язку з першою неявкою відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив. У зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено до 11 години 29 листопада 2022 року. Представник позивача у судове засідання не прибула. Натомість на електронну адресу суд направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку СМС повідомлень на номер його мобільного телефону. Відповідно до зазначених довідок, повідомлення про виклик до суду на 11 годину 29.11.2022 було доставлено на номер мобільного телефону відповідача о 16:11 14 жовтня 2022 року та о 14:23 17 жовтня 2022 року. Однак, відповідач у судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзиву на заявлений до нього позов відповідачем не надано. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Згідно з вимогами частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" є суб`єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з розподілення електричної енергії на території Київської області. Згідно рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Київобленерго" від 21.08.2020 року прийнято рішення щодо зміни найменування Товариства на ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі". 03 вересня 2020 року було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 15 серпня 2020 року уповноваженими працівниками ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі, проводилась перевірка об`єкту відповідача «житловий будинок». Під час проведення зазначеної перевірки уповноваженими працівниками позивача було виявлено порушення відповідачем пунктів 1, 5.5.5, 8.3.4 та 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (надалі - Правила роздрібного ринку, ПРРЕЕ), а саме самовільне підключення електороустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі ОРС з порушенняс схеми обліку шляхом накиду на ввід до будинку. Відповідно до пункту 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.. У зв`язку з виявленими порушеннями уповноваженими працівниками позивача щодо об`єкту відповідача було складено Акт про порушення №К041030. Відповідно до пункту 11 Акту про порушення споживача запрошено на засідання комісії оператора системи з розгляду складеного Акту про порушення на 11 годину 29 вересня 2020 року. Акт про порушення №К041030 був розглянутий комісією без присутності споживача чи його представника у зв"язку з їх неприбуттям на засідання. Рішення комісії було сформовано протоколом №171. Відповідно до вказаного рішення комісії Акт про порушення №К041030 підлягає до розрахунку відповідно до підпункту 6 пункту 8.4.2 Правил, за період 183 дні з 14 лютого 2020 року по 15 серпня 2020 року. Згідно з розрахунком до Акту про порушення №К041030 сума необлікованої електроенергії за період 183 дні з 14.02.2020 по 15.08.2020 становить 11987 гривень 17 копійок. 15 жовтня 2020 року листом на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням було направлено протокол комісії №171, розрахунок до Акту про порушення №К041030, повідомлення про оплату до зазначеного Акту про порушення. Відповідно до Договору №905/35 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 15 травня 2002 року, [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки, виданої старостинським округом №2 Рокитнянської селищної ради Київської області від 15 липня 2022 року №02-20/222, згідно із записом в погосподарській книзі №9, особовий рахунок [NUMBER] , за [PERSON] , рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з воєнним станом в Україні, [PERSON] проживає за вказаною адресою без реєстрації. Жодних заперечень від відповідача позивач не отримав. Станом на день подання позову до суду відповідачем не було здійснено оплату за використану електричну енергію. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відносини, пов"язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії", який набрав чинності з 11 червня 2020 року. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, врегульовані Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (надалі - Правила роздрібного ринку, ПРРЕЕ). Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про ринок електричної енергії" господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії. Згідно з Постановою НКРЕКП від 08.11.2018 року №1382 «Про видачу ПрАТ «Київобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом», з 01.01.2019 року ПрАТ «Київобленерго» - енергетична компанія, яка здійснює ліцензовану діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності відповідно до додатка і діє на підставі Статуту та ліцензії. Частиною 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавецем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальним споживачем житлово-комунальної послуги є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною 3 статті 2 Закону україни "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Тобто у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Частиною 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Пунктом 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до пункту 3.1.1. цих Правил, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку. Крім того, пунктом 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; 5) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 6) забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; 8) забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; 10) узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; 20) не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача; 22) утримувати власні мережі у стані, що відповідає вимогам нормативних документів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, оскільки, відповідач, як побутовий споживач електричної енергії винний в порушенні Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема, у безобліковому користуванні електричною енергією від технологічних електричних мереж позивача, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем по сплаті за використану, не обліковану внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, електроенергію, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та на підставі наведених положень цивільного законодавства підлягає задоволенню. Щодо судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481 гривня, що підтверджується платіжним дорученням №2010405201 від 03 лютого 2022 року. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 2481 гривень.

Outcome: approved