Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовується тим, що з 15.09.2020 син навчається на 3 курсі Навчально-наукового інституту агротехнології, селекції та екології Полтавського державного аграрного університету, на денній формі навчання, за державним замовленням. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому просить стягнути аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання. У судове засідання позивач не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, згідно з ч.11 ст. 128 ЦПК України викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та вважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою позивача проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно довідки №159/21-22 від 12 вересня 2022 року [PERSON] з 15.09.2020 навчається у Навчально-науковому інституті агротехнології, селекції та екології Полтавського державного аграрного університету, денної форми навчання, за освітньою-професійному програмою «Агрономія» за спеціальністю «201 Агрономія», за державним замовленням (а.с.13). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15 та постанові Верховного суду від 29.01.2018 року № 61-1717 св 18. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved