Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на користь ОК «ЖБК «Комунальник-15» суму заборгованості за фактично спожиті житлово-комунальні послуги станом на 1 липня 2019 року в розмірі 23274,16 грн., три процента річних у сумі 670,87 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 4837,21 грн., загальна сума становить 28782,24 грн. Стягнути з відповідача на користь ОК «ЖБК «Комунальник-15», витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. та судовий збір 1921,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що будинок у [ADDRESS] відповідно до ст.ст. 328, 329, ч. 2 ст. 331, ч. 1 ст. 384 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про кооперацію» є власністю Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник - 15». Оплата за спожиті житлово-комунальні послуги споживачами будинку у [ADDRESS] щомісячно перераховується на рахунок ОК «ЖБК «Комунальник-15» через рахунок комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» м. Києва відповідно до договору № 841-16 від 14 січня 2016 року, укладеного між КП «ГІОЦ» та ОК «ЖБК «Комунальник-15». Оплата за спожиті житлово-комунальні послуги відповідачем до 01 серпня 2017 року здійснювалась, а в подальшому не здійснювалась взагалі. Тобто, починаючи з серпня 2017 року до даного моменту за фактично спожиті житлово-комунальні послуги грошові кошти в погашення заборгованості відповідачем не сплачувались. Станом на 10 липня 2019 року заборгованість за особовим рахунком відповідача складає 23274,16 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем належним чином, позивач просив стягнути вказану заборгованість. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, стягненню підлягає 3% річних в сумі 670,87 грн. та 4837,21 грн. інфляційна складова боргу за період з 01.08.2017 по 10.07.2019 . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2020 розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №123234799 від 08.05.18. Згідно з довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.08.2017 по 01.07.2019 року борг відповідача у рахунках на сплату становить 23274,16 грн. Позивач, звертаючись з позовом до суду до відповідача про стягнення вказаної заборгованості посилався на ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625-629 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та просив стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася за період з 01.08.2017 по 10.07.2019, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. Заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, позивач не надав суду належних та достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б підстави вважати, що будинок у [ADDRESS] у період з липня 2017 року по червень 2019 року перебував на його балансі і позивачем надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які, на думку позивача, останнім не оплачувалися. Судом, шляхом огляду Єдиного реєстру судових рішень, встановлено та позивачем не спростовано, що 14 жовтня 2017 року було створено ОСББ «Липківського 15» та з 01 липня 2018 року воно є фактичним балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , [PERSON] . Крім того, у наданій суду довідці про нарахування та сплату по особовому рахунку [PERSON] не зазначено вид житлово-комунальних послуг, які, зі слів позивача, фактично надавалися відповідачу та які ним не оплачувалися, а також, виходячи з якого розрахунку утворилася заборгованість. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі Відповідно до пункту 1.6 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послу, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 60 від 25 квітня 2005 року, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. Будь-яких доказів, що позивач, у відповідності до п. 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг був визначений виконавцем будь-яких житлово-комунальних послуг у зазначеному будинку матеріали справи не містять. Власники квартир будинку у [ADDRESS] , серед яких є відповідач, створили ОСББ «Липківського 15», тобто, самостійно визначили виконавця житлово-комунальних послуг, надання яких оплачується відповідачем, що відповідає вимогам ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та наказу Держжитлокомунгоспу України № 60 від 25 квітня 2005 року. За таких обставин, твердження позивача про те, що відповідачу надаються послуги за колективним договором не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах. Отже, позивачем не доведено перебування на його балансі та утриманні будинку, в якому знаходиться належна відповідачу квартира, а тому немає підстав для стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми боргу. У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка, на думку позивача, має місце, відсутні підстави для застосування ст. 625 ЦК України. Вказана правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду від 20.08.2020 року у справі №760/20783/19 провадження №22-ц/824/9759/2020. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин на які він посилався як на підставу для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed