Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

09 травня 2022 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Будинок Комфорту» Мартиненко В.В. (а.с.33,34) звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 10 травня 2022 року справу передано за підсутністю на розгляд Дніпровському районному суду міста Києва (а.с.38). Позов обґрунтовано тим, що 11 серпня 2020 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] було укладено Договір оренди майна з правом викупу № 1144200811022 (далі - Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору ТОВ «Будинок Комфорту» передало [PERSON] передано у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди, а саме: майно із групи Телевізори, LCDtv37-45 SONY KD43XG7096BR (далі - Об`єкт оренди), строком оренди на 18 місяців зі сплатою відповідачем щомісячного платежу у розмірі 2 099,00 грн., вартість Об`єкту оренди при його викупі за 18 місяців - 37 782,00 грн. Позивач зазначає, що Договір оренди майна укладено з правом викупу у електронній формі через сайт ТОВ «Будинок Комфорту» https://domcomfort.ua (в особистому кабінеті) шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, котрий було надіслано [PERSON] через телекомунікаційну систему Log-file в СМС повідомленні на номер телефону, вказаний під час замовлення: [NUMBER] . Позивач вказує, що пунктом 7 Договору, зазначено, що Договір та Правила разом складають єдиний документ, та підписанням цього договору Орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє умови та зобов`язується виконувати умови цього Договору та Правил, текст яких знаходиться за у вільному доступі за посиланням: [INFO] ». Зобов`язання щодо надання Об`єкту оренди виконано шляхом направлення оператором поштового зв`язку «Нова пошта». Позивачем вказується, що відповідач отримав Об`єкт оренди, про що свідчать відомості оператора поштового зв`язку «Нова пошта», зокрема експрес-накладна (транспортна накладна) № 20450267557485 від 11 серпня 2020 року. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином відповідач не виконує, та не вносить орендні платежі визначені п. 3 Договору та розділу 5 Правил, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по сплаті орендних платежів, яка станом на 28 січня 2022 року становить 108 728,20 грн., яка складається з суми прострочених орендних платежів - 35 683,00 грн., суми пені за прострочені орендні платежі - 17 421,70 грн, суми штрафу за розірвання Договору (50% вартості Об`єкта оренди) - 17 841,50 грн та суми вартості Об`єкта оренди - 37 782,00 грн. Указану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 2481,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 серпня 2022 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу за адресою реєстрації його місця проживання судом двічі направлялась копія ухвали з додатками, разом з тим поштові відправлення, відповідно до повідомлень про отримання поштового відправлення, були вкладені оператором зв`язку у поштові скриньки відповідача, про що вчинені відповідні примітки. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, повідомлення відповідача про розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін здіснювалось шляхом викладення 18 жовтня 2022 року оголошення на офіційному веб - сайті суду (а.с.52), відповідач процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 серпня 2020 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144200811022, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», згідно умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передало у строкове платне володіння та користування Об`єкт оренди, а саме: майно LCDtv37-45 SONY KD43XG7096BR, вартістю 37 782,00 грн. (п.1 без ПДВ 31 485,00 грн., ПДВ 6 297,00 грн.), строком на 18 місяців зі сплатою відповідачем щомісячного платежу у розмірі 2 099,00 грн. з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених договором (а.с.11-16). Згідно з п.3 Договору сплата орендної плати у розмірі 2 099,00 грн. здійснюється орендарем до 11-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку дії оренди 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 11 лютого 2022 року. Передача Об`єкту оренди може здійснюватись через оператора поштового зв`язку «Нова пошта». Пунктами 8-11 Договору передбачено, що цей Договір та Правилами надання майна у оренду разом складають єдиний документ, підписанням цього Договору Орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє всі умови та зобов`язається виконувати умови цього Договору та Правил надання майна у оренду, текст яких знаходиться у вільному доступі за посиланням: https://dcomfort.com.ua/ru/about_us/pravila/. Підписавши цей Договір, Орендар надає Орендодавцю свою однозначну та безумовну згоду на обробку будь-яких його персональних даних, включаючи, але не обмежуючись збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, адаптування, зміну, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізацію, передачу), знеособлення, знищення відомостей про Орендаря без будь-яких обмежень та з метою виконання цього Договору та в рекламних цілях. Підписавши цей Договір, Орендар підтверджує, що до підписання цього Договору Орендодавець надав йому всю необхідну інформацію, яка надається до укладення договору відповідно за чинного законодавства України. Цей Договір вважається укладеним обома сторонами в момент прийняття Орендарем пропозиції щодо його укладення відповідно до пункту 3.3 Правил надання майна у оренду і діє до повного виконання Сторонами взятих зобов`язань за ним. З наведеного випливає, що додатково умови щодо оренди майна з правом викупу визначені у «Правилах надання майна в оренду», згідно з умовами договору, умови вказані у правилах мають виконуватися обома сторонами. Так, відповідно до п. 3.5. Правил надання майна в оренду, затверджених наказом Директора ТОВ «Будинок Комфорту» № 235 від 01 липня 2020 року (далі - Правил), передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі, за Товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою Товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом, що підтверджує факт передачі Об`єкта оренди у користування (надалі кожен окремо та разом - «Документ про передачу у користування»). Також згідно п. 3.6. Правил орендар при прийманні-передачі Об`єкта оренди зобов`язаний перевірити справність Об`єкта оренди, його зовнішній вигляд, технічний стан, комплектність та інші характеристики для можливості належного використання Об`єкта оренди за Догвовором оренди майна з правом викупу та даними Правилами. Підписавши Документ про передачу в користування, орендар підтверджує, що орендар мав можливість та перевірив відповідність переданого його об`єкта оренди всім вищезазаначеним ознакам, та те, що Об`єкт оренди в повній мірі відповідає таким. Отже, з наведених умов Правил вбачається, що факт передачі Об`єкта оренди у користування орендарю повинен бути засвідчений підписом останнього, вчиненого в одному із документів, перелічених у Правилах. За змістом статей 12, 16, 20, 43 ЦК України особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 319, 321 ЦПК України визначено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі статтею 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як указує ТОВ „Будинок Комфорту" на виконання умов договору 11 серпня 2022 року надіслало відповідачу Об`єкт оренди, що підтверджується Експрес-накладною № 20450267557485 ТОВ «Нова Пошта». Однак експрес-накладна №20450267557485 ТОВ «Нова Пошта» не містить інформації щодо отримання об`єкта оренди LCDtv37-45 SONY KD43XG7096BR відповідачем або його представником. Крім того, з доданої до позовної заяви вказаної експрес-накладної вбачається, що позивачем надіслано поштове відправлення фактичною вагою 10 кг, об`ємною вагою 59,58 кг та оголошеною вартістю 10 430,00 грн із вмістом - телевізор SONY KD43XG7096BR. При цьому, вартість телевізора, зазначена у роздруківці Договору №1144200811022 оренди майна з правом викупу від 11 серпня 2022 року - 37 782,00 грн, що суттєво відрізняється від тієї, що зазначена в експрес-накладній. З огляду на викладене, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні докази отримання Об`єкту оренди відповідачем у користування. Як визначено ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Згідно принципу диспозитивності, визначеному у ст. 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, не надав суду належних доказів того, що виконав свої зобов`язання за договором, в саме відповідно до пункту 3 договору передав орендарю об`єкт оренди протягом 5-ти робочих днів з дати підписання договору за Товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою Товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку „Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування. Отже, позивачем не доведено, що відповідач отримав та користування його майном, а відповідно відсутні підстави стягнення із відповідача плати, розмір якої встановлений договором найму. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі „Ruiz Torija проти Іспанії" метою мотивування є показати сторонам, що їх почули і, таким чином, це сприятиме тому, щоб вони погодились із рішенням. Водночас це зобов`язує суддю обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами і дотримуватись прав сторони захисту. Проте, обсяг обов`язку мотивування може змінюватися залежно від характеру рішення і має аналізуватись у світлі обставин справи. Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання („Van de Hurk проти Нідерландів" §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені („Boldea проти Румунії" §30) і була надана конкретна і чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи („Морейра Феррейра проти Португалії") . В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Будинок Комфорту», відшкодування судових витрат не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed