Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

У жовтні 2022 року представник позивача адвокат Дрожак Ю.М. через систему Електронний суд направила до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану позовну заяву. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 10.09.2021 року між позивачем [PERSON] та ТДВ «Страхова Група «Оберіг» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АР/2124557, за умовами якого цивільно-правову відповідальність належного страхувальнику транспортного засобу «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , було застраховано з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн., а за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 260\~000 грн. 27.05.2021 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АР/1520796, за умовами якого цивільно-правову відповідальність належного страхувальнику транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] , було застраховано з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю у розмірі 200 000,00 грн., а за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. Відповідно до умов вказаного договору ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку з вини [PERSON] сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. 12 травня 2022 року о 16 год. 45 хв. в м. Дніпрі по вул. Орловській, 6, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія та власника [PERSON] , та транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , власником зазначеного транспортного засобу є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Оскільки водій транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] визнав свою вину, учасники ДТП на місці склали спільне повідомлення про ДТП Європротокол. Як вбачається із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.05.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , складає 59\~698,16 грн. За складання вказаного звіту, позивачем було сплачено 1\~500 грн. 31.05.2022 року позивач направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, однак лист повернувся позивачу без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Також, документи для виплати страхового відшкодування направлялися відповідачу на електронну адресу, однак відповіді так і не надійшло. Позивач також звертався до МТСБУ із відповідним зверненням. Крім того, позивачем 27.08.2022 року на поштову адресу відповідача було направлено претензію щодо не виплати страхового відшкодування, однак лист повернувся позивачу без вручення. На адвокатський запит № 888 від 27.09.2022 року відповідь також не надано. Враховуючи викладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 59 698,16 грн., витрати на проведення звіту у розмірі 1 500,00 грн., а всього 61 198,16 грн., судові витрати по справі у загальному розмірі 8 170,90 грн., з яких: 992,40 грн. судовий збір по справі, 7000,00 грн. витрати на правову допомогу, 57,50 грн. направлення відповідачу документів, 36 грн. направлення відповідачу претензії, 42 грн. направлення адвокатського запиту, 43 грн. направлення відповідачу позову з додатками. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник позивача адвокат Дрожак Ю.М. надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції, однак конверт повернувся на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 10.09.2021 року між позивачем [PERSON] та ТДВ «Страхова Група «Оберіг» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АР/2124557, за умовами якого цивільно-правову відповідальність належного страхувальнику транспортного засобу «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , було застраховано з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн., а за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 260\~000 грн. (а.с. 22). 27.05.2021 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АР/1520796, за умовами якого цивільно-правову відповідальність належного страхувальнику транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] , було застраховано з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю у розмірі 200 000,00 грн., а за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн. (а.с. 23). Відповідно до умов вказаного договору ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку з вини [PERSON] сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Так, 12 травня 2022 року о 16 год. 45 хв. в м. Дніпрі по вул. Орловській, 6, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія та власника [PERSON] , та транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , власником вказаного транспортного засобу є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Оскільки водій транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнав свою вину, учасники ДТП скористались механізмом спрощеного оформлення ДТП та на місці склали спільне повідомлення про ДТП Європротокол (а.с. 21 оберт). Власником транспортного засобу «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 15-16). Власником транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 19-20). Як вбачається із звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.05.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Note», д.н.з. [NUMBER] , складає 59\~698,16 грн. (а.с. 46-52). Як вбачається із акту надання послуг (робіт) № 4865 від 18.05.2022 року, вартість замовлення із визначення матеріального збитку з оглядом КТЗ складає 1 500 грн. (а.с. 12). За складання звіту по визначенню матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.05.2022 року, позивачем сплачено 1 500 грн., що підтверджується копією квитанції № 143164533 від 17.05.2022 року (а.с. 12 оберт). Позивач своєчасно звернувся до відповідача із необхідними документами з метою виплати страхового відшкодування, а саме 31.05.2022 року направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 30), однак лист повернувся позивачу за закінченням терміну зберігання без вручення відповідачу. Також, документи для виплати страхового відшкодування направлялися відповідачу на електронну адресу, однак відповіді так і не надійшло. Позивач також звертався до МТСБУ із відповідним зверненням. Крім того, позивачем 27.08.2022 року на поштову адресу відповідача було направлено претензію щодо не виплати страхового відшкодування, однак лист повернувся позивачу без вручення. На адвокатський запит від 27.09.2022 року відповідь також не надано (а.с. 34-35). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, відповідно до ст. 1 Закону страховики це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування». За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 35.1 ст. 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Статтею 34 Закону визначено дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Зокрема, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем страхове відшкодування позивачу здійснено не було. Положеннями п. 33.2 ст. 33 Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення, мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Таким чином, європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції, при цьому заповнений бланк Європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП. Однією із виключних підстав для складання Європротоколу є саме наявність згоди водіїв учасників ДТП щодо обставин її скоєння. Як вбачається з наявного повідомлення про ДТП, воно складено обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному повідомленні (а.с. 21 оберт). Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі в ній. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Постановою правління\~НБУ України\~«Про деякі\~питання здійснення\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №\~108\~від 30.05.2022\~року затверджено за\~поданням Моторного\~(транспортного)\~страхового бюро\~України максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого. У пунктах 61 та 62 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Нормою частини 1 статті 1166\~ЦК України передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Octavia Combi», д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за полісом № АР/1520796 від 27.05.2021 року, за кермом забезпеченого транспортного засобу був [PERSON] , який визнав свою вину у вказаній ДТП, то відповідач ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» має виконати свій обов`язок за договором та сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Враховуючи викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 59\~698,16 грн. Крім того, положеннями п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За складання звіту по визначенню матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.05.2022 року, позивачем сплачено 1 500 грн. (а.с. 12 оберт). Оскільки судом встановлено, що відповідачем зобов`язання з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АР/1520796 виконано не було, вищенаведені витрати мають бути відшкодовані відповідачем на користь позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Представник позивача адвокат Дрожак Ю.М. просила суд стягнути з відповідача судові витрати по справі у загальному розмірі 8 170,90 грн., з яких: 992,40 грн. судовий збір по справі, 7000,00 грн. витрати на правову допомогу, 57,50 грн. направлення відповідачу 01.06.2022 року комплекту документів, 36 грн. направлення відповідачу 27.08.2022 року претензії, 42 грн. направлення адвокатського запиту № 888 від 27.09.2022 року, 43 грн. направлення відповідачу позову з додатками. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: копію договору № 2309 від 23.09.2022 року про надання правової допомоги (а.с. 8-9), додаток № 1 до вказаного договору (а.с. 9 оберт), акт виконаних робіт (послуг) від 30.09.2022 року (а.с. 13). Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі і під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010 року, № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010 року, № 37246/04). Пунктом 3.2 договору № 2309 від 23.09.2022 року про надання правової допомоги визначено, що адвокат має право на відшкодування витрат, здійснених ним у зв`язку із наданням юридичної допомоги Клієнту, в тому числі витрат на проїзд, паливо, витрат на ксерокопії, банківські відправлення, поштові відправлення, оплату судового збору та тощо (а.с. 9). Разом з тим, із акту виконаних робіт (послуг) від 30.09.2022 року вбачається, що сторони погодили наступну вартість наданих послуг, зокрема: консультація 500 грн., складання та направлення адвокатського запиту № 888 від 27.09.2022 року 1000 грн., складання позовної заяви 3000 грн., подання/направлення позовної заяви до суду 500 грн., участь у всіх судових засіданнях 2000 грн. (а.с. 13). Таким чином, оскільки складання та направлення адвокатського запиту № 888 від 27.09.2022 року входить у загальну суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7\~000 грн. за вказаним договором, то витрати у розмірі 42 грн. за направлення адвокатського запиту № 888 від 27.09.2022 року стягненню не підлягають. Крім того, направлення відповідачу 01.06.2022 року комплекту документів та 27.08.2022 року претензії про сплату страхового відшкодування було здійснено до укладення між позивачем та адвокатом договору № 2309 від 23.09.2022 року, а також до подання позовної заяви до суду, тому понесені адвокатом витрати у розмірі 57,50 грн. та 36 грн. за вищевказані дії суд не може віднести до витрат, пов`язаних із розглядом справи, а тому такі витрати не підлягають відшкодуванню. Таким чином, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання правової допомоги з ціною позову та задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги при розгляді справи в суді, у загальному розмірі 7\~043,00 грн. Крім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, із відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved