Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

05.01.2022 позивач звернувся в суд із зазначеним позов з таким обґрунтуванням. 27.02.2021 позивач і відповідач уклали договір № 02, за умовами якого відповідач в особі директора товариства Ковбашин Г.Ю. (продавець-постачальник) зобов`язався поставити позивачу хвойні обрізні матеріали породи ялина вартістю 5004 грн/куб м, а позивач зобов`язався прийняти товар та оплатити його. Договором також було передбачено, що окрема партія товару не менше як 42 куб м мала бути поставлена покупцю протягом 45 днів з моменту попередньої оплати у пункті завантаження село Верхній Бистрий Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області з підтвердженням прийняття товару підписанням покупцем супровідних документів. Договором попередня оплата була передачена в розмірі 70% від загальної партії товару, а повний розрахунок 30 % покупець проводить по факту прийомки пиломатеріалу на складі виробника . 27.02.2021 відповідач виставив позивачу рахунок № [NUMBER] для проведення попередньої оплати 70 % вартості замовленого товару за договором на суму 525420 грн. Позивач на виконання зазначених зобов`язань на підставі виставленого рахунку на попередню оплату сплатив відповідачу окремими платежами 674043 грн. згідно з квитанціями, виданими АТ «Альфа-Банк» : від 01.03.2021 № 98724919 - на суму 40000 грн; № 82-339К - на суму 19000 грн, 98730811 - на суму 34600 грн, від 03.03.2021 № 104402224 - на суму 31000 грн, № 82368К - на суму 40000 грн, № 104232341 - на суму 20000 грн, № 104405563 - на суму 31000 грн, № 104234631 - на суму 20000 грн, № 1-437К від 04.03.2021 - на суму 60000 грн, , № 1-901 К від 17.03.2021 - на суму 27000 грн, № 191374498 від 13.04.2021 - на суму 27000 грн, № 183583241 від 09.04.2021 - на суму 13500 грн, № 212242014 від 23.04.2021 - на суму 54500 грн; виданими ПАТ «Приватбанк» : від 01.03.2021 - на суму 100000 грн, від 04.03.2021 - на суму 21850 грн, від 11.03.2021 - на суму 27000 грн, від 22.03.2021 - на суму 13572 грн, від 23.03.2021 - на суму 27445 грн. Після сплати зазначених коштів позивач звернувся до відповідача з вимогою поставити товар , однак відповідач на це не відреагував, став уникати зустрічей , не відповідає на телефонні дзвінки. Позивач з цього приводу звернувся 19.10.2021 до Хмельницького рай управління поліції ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за обставинами не виконання договору поставки. Однак його заяву не було зареєстровано в ЄРДР. Позивач просить розірвати укладений між сторонами договір та стягнути з відповідача завдані йому збитки у розмірі 674043 грн , покликаючись на застосування положень Цивільного кодексу України ( статті 15, 628, 629, 526, 712, 655, 664, 611, 651 ч.2, 653 ч.5) та положення 7.2 Договору між сторонами у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем. Винесені в справі процесуальні рішення: - згідно з ухвалою судді від 06.01.2022 задоволено заяву позивача про забезпечення позову і накладено арешт на грошові кошти у сумі 674043 грн на банківському рахунку, який відкрито в «Альфа-Банк» із забороню проводити будь-які дії з цими коштами, вбласником яких є ТзОВ «Калигірка» - до вирішення цивільного позову по сут; - згідно з ухвалою судді від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі з призначенням підготовчого провадження; - згідно з ухвалою суду від 16.02.2022 постановлено проводити розгляд справи в режимі відео конференції для сторони позивача; - згідно з ухвалою суду від 07.07.2022 відмоено в задоволенні клопотання сторони відповідача про залучання в справу ТОВ «Звениград» і про призначення почеркознавчої експертизи підписи на контрактах № 01 від 27.02.2021 , № 03 від 01.03.2021 , укладених ТОВ «Калигірка» і фірмою DEJLA» , від імені якої діє громадянин Іраку [PERSON] і громадянин Іраку [PERSON] ; - згідно з ухвалою суду від 07.07.2022 закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд справи по суті. Позиція відповідача за змістом процесуальних заяв. Відповідач в особі уповноваженого представника позов заперечив повністю на основі такого обґрунтування позиції. 01.01.2021 ТОВ «Калигірка» і ТОВ «Звениград» уклали договір про спільну діяльність юридичних осіб шляхом об`єднання майна і зусиль з метою виробництва та експорту пиломатеріалів на виконання правочинів з третіми особами. 27.02.2021 ТОВ «Калигірка» як продавець і фірма «DEJLA» як покупець уклали контракт № 01 ,за умовами якого позивач зобов`язувався поставити цій фірмі 150 куб м хвойних обрізних пиломатеріалів породи ялина 1-2 сорту по ціні 180 доларів США за 1 куб м на умовах FCA-Міжгір`я за правилами Інкотермс 2010 з проведенням передоплати в розмірі 70 % замовленого товару на відповідний валютний рахунок. Позивач [PERSON] просив відповідача ТОВ «Калигірка» швидко виконати зазначений договір, а тому сторони уклали договір № 02 від 27.02.2021 як додаток до Контракту № 01. За цим договором про поставку 150 куб. метрів деревини по ціні 5004 грн/куб метрів позивач зобов`язувався попередньо оплатити 70% від загальної вартості товару ( 5004 грн х 150 куб м) х 70% = 525420 грн. Натомість у період з 01.03.2021 по 19.03.2021 позивач сплатив на рахунок відповідача попередньої оплати тільки на суму 187175 грн, не дотримавшись положень пункту 5.1 Договору № 02. Не зважаючи на неналежне виконання позивачем [PERSON] своїх зобов`язань Відповідач і ТОВ «Звениград» станом на 13.04.2021 підготовували до відвантаження пиломатеріали в кількості 38.15 куб м , про що було повідомлено Позивача мережою WhatsApp. Однак Позивач наполягав на відвантаженні продукції в республіку Ірак,а тому було укладено Контракт № 03 на поставку тих же 150 куб метрів пиломатеріалів фізичній особі громадянину республіки Ірак, , тобто не на фірму «DEJLA@, а фізичній особі Jasim Mohammed Ahmed. 16.04.2021 ТОВ «Звениград» в інтересах Відповідача ТОВ «Калигірка» відвантажило позивачу партію матеріалів об`ємом 38.15 куб м на суму еквівалентну у гривнях 190902,6, а 23.05.2021 - відвантажило позивачу партію пиломатеріалів об`ємом 34.05 куб м на суму , еквівалентну в гривнях 170386,2 . Відповідач вважає , що виконав зобов`язання перед Позивачем на загальну суму 361288 гривень 80 коп. Відповідач також заперечив одержання від Позивача суми 674043 грн, зазначивши , що Позивач покликається на квитанції , які не стосуються спірних правовідносин за Контрактом № 01, Договором № 02, Контрактом № 03, оскільки ці кошти були перераховані на особистий рахунок [PERSON] . Натомість остання частину цих коштів повернула відправнику , а саме 07.07.2021 у розмірі 27000 грн, 21.07.2021 - 54000 грн, 17.09.2-21 - 9980 грн, що підтверджується банківськими квитанціями. Відповідач вважає , що не порушив своїх зобов`язань, а тому не має підстав для розірвання договору і для відшкодування збитків. Представник позивача під час судового розгляду позовні вимоги підтримала повністю і додатково пояснила, що відповідач навмисно порушує питання участі в справі ТОВ «Звениград» , бо керівником цього підприємства є Олійник О. - зять керівника ТОВ «Калигірка», який намагається перешкодити виконанню договірних зобов`язань. Представник відповідача підтримав позицію за змістом відзиву на позов про повне заперечення позовних вимог. Встановлені судом обставини. Позивач, будучи громадянином Республіки Ірак,як фізична особа, яка має посвідку на постійне проживання в Україні, і зареєстрована платником податків в ГУ ДФС у Хмельницькій області, уклала договір № 02 від 27.02.2021 з Відповідачем ТОВ «Калигірка в особі директора Г.Ю. Ковбашин про купівлю-продаж (поставку) пиломатеріалів хвойних обрізних породи ялина згідно замовлення покупця окремою партією товару не менше 42 куб. м за ціною 5004 грн/куб. м ,з поставкою на складі в с. Верхній Бистрий Міжгірського (на даний час Хустського) району протягом 45 днів з моменту попередньої оплати в розмірі 70% від загальної партії товару. Зазначеним договором також передбачено такі умови : - товар вважається прийнятим після підписання покупцем супровідних документів ( п.3.4); - загальна кількість пиломатеріалу для поставки( придбання) - 150 куб. м (п.9.3); - повний розрахунок 30% покупець проводить по факту прийомки пиломатеріалу на складі виробника; неоплачений товар не відпускається (п.5.2); - відвантаження товару здійснюється за рахунок продавця (п.6.1); - доставка товару здійснюється транспортом покупця (п.6.2); - за порушення умов договору винна сторона відшкодовує спричинені збитки згідно чинного законодавства (п. 7.1); - спірні питання ви рішаються шляхом переговорів, а в разі непорозуміння - згідно чинного законодавства (п.8.1); - усі претензій розглядаються на протязі 30 днів з моменту отримання претензії(п.9.3). 27.02.2021 позивач отримав від відповідача рахунок № 01 на суму 525420 грн із зазначенням виду платежу попередня оплата за пиломатеріали хвойні обрізні 70% , 150 куб. м та реквізитів розрахункового рахунку ТОВ «Калигірка» в АТ «Альфа-Банк» [NUMBER] код ОКПО 43190314. Позивач як платник вніс на зазначений рахунок такі кошти згідно банківських квитанцій із зазначенням призначення платежу «попередня оплата за пиломатеріали хв.обр. згідно договору № 02 від 27.02.2021» : - № 82-339К від 01.03.2021 - 19000 грн; - № 82-368К від 03.03.2021- 40000 грн; - № 1-437К від 04.03.2021 - 60000 грн; - № 1-1901К від 17.03.2021 -27000 грн. Позивач також вніс в касу ТОВ «Калигірка» як оплату за пиломатеріали 41175 грн згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 19.03.2021. Позивач отримав від керівника ТОВ «Калигірка» [PERSON] реквізити її особових карткових рахунків в АТ «Альфа-Банк», код отримувача 1942403928 і на ці рахунки як платник вніс такі кошти згідно банківських квитанцій із зазначенням призначення платежу надходження готівки за ПК 5355-4021 [PERSON] : - № 98730811 від 01.03.2021 - 34600 грн; - № 98724919 від 01.03.2021 - 40000 грн; - № 1044002224 від 03.03.2021 - 31000 грн; - № 104405563 від 03.03.2021 - 31000 грн; - № 194232341 від 03.03.2021 - 20000 грн; - № 104234631 від 03.03.2021 - 20000 грн; - № 191374498 від 13.04.2021 - 27000 грн; - № 212242014 від 23.04.2021 - 54500 грн. Позивач отримав від керівника ТОВ «Калигірка» Ковбашин Г.Ю. реквізити її особового карткового рахунку в ПАТ «Приватбанк» і на цей рахунок як платник вніс такі кошти згідно банківських квитанцій із зазначенням призначення платежу попередня оплата за пиломатеріали: - від 04.03.2021 - 21850 грн, 20 коп. - від 11.03.2021 - 27000 грн; Зазначені обставини та банківські документи не оспорюються. Позивач подав до позову банківські квитанції ПАТ «Приватбанк» про отримання [PERSON] на її особовий банківський картковий рахунок такі платежі : - 22.03.2021 - 13572 грн 80 коп. (без зазначення платника і призначення платежу, як поповнення картки за номером) - 23.03.2021 - 27445 грн (без зазначення платника і призначення платежу, як поповнення картки за номером) ; - 01.03.2021 - 100000 грн (платником зазначено [PERSON] , вид платежу попередня оплата за пиломатеріали від [PERSON] ); Позивач також подав до позову банківські квитанції АТ «Альфа-Банк» про отримання [PERSON] на її особовий банківський картковий рахунок платіж : квитанція № 183583241 від 09.04.2021 - на суму 13500 грн (платником зазначено [PERSON] без зазначення призначення платежу). Ці обставини оспорюються. Оцінивши встановлені обставини, зміст позовних вимог , подані в справу сторонами докази, доводи представників, суд дійшов висновку , що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Нормативно-правове обґрунтування висновку суду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчи нити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу , сплатити грошу тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 цього Кодексу. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Згідно з статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) , який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях ,не пов`язаних з особистим, сімейним,домашнім або іншим подібним використанням , а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором , законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцем знаходження товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк. Встановлений договором,він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`зок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні,обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. За положеннями ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 статті 611 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч.5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін,друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку ,зокрема з витратами, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Із змісту договору між сторонами і встановлених обставин видно, що між сторонами виникло зобов`язання на підставі договору поставки (купівлі-продажу) обрізних хвойних пиломатеріалів породи ялина в обсязі 150 куб. метрів по ціні 5004 грн/куб. метр. Зокрема , позивач (покупець) зобов`язався оплатити попередньо відповідачу (поставщику-продавцю) кошти в розмірі 70% вартості загальної партії замовленого товару , а відповідач зобов`язався поставити (передати) позивачу зазначений товар. Повний розрахунок (30%) покупець зобов`язався здійснити по факту прийомки пиломатеріалу на складі виробника. (Розділ 5 договору). Окрім цього сторони домовились , що окрема партія товару 42 куб. м повинна була бути поставлена Покупцю протягом 45 днів з моменту попередньої оплати на складі Продавця в с. Верхній Бистрий Міжгірського , на даний час Хустського ,району Закарпатської області. Прийняття товару Покупець зобов`язався підтвердити підписанням супровідних документів (Розділ 3 договору). На виконання положень зазначеного договору позивач перерахував Відповідачу, зазначивши цільове призначення платежів як оплата за обрізні хвойні пиломатеріали : - в касу підприємства Відповідача 19.03.2021- 41175 грн; - на розрахунковий рахунок юридичної особи в АТ «Альфа-Банк» 146000 гривень окремими платежами з 01 по 17 березня 2021 року; - на особовий картковий рахунок керівника юридичної особи відповідача [PERSON] в АТ «Альфа-Банк» з 01.03.2021 по 23.04.2021 окремими частинами платежів на загальну суму 271100 гривень; - на особовий картковий рахунок керівника юридичної особи відповідача [PERSON] в ПАТ «Приватбанк» в березні 2021 двома окремими платежами на загальну суму 48850 грн 20 коп. Всього позивач, відповідно до умов договору, з належним підтвердженням та цільовим призначенням в березні-квітні 2021 сплатив відповідачу кошти на загальну суму 494125 грн 20 коп., яка визнається судом підтвердженою належними доказами. Натомість суд не бере до уваги посилання позивача про перерахування відповідачу коштів у розмірах: 13572,8 грн; 27445 грн (реквізити банківських квитанцій зазначені вище), бо ці документи не містять прізвище платника та цільове призначення платежу. Суд також не зараховує для виконання зобов`язання позивачем перерахування коштів в сумах 100000 грн; 13500 грн (реквізити банківських квитанцій зазначені вище), бо ці кошти перераховані не позивачем, а іншою фізичною особою [PERSON] . Під час судового розгляду представник позивача не надав належного підтвердження, що [PERSON] діяла за дорученням та в інтересах позивача. З цього приводу представник позивача надавала суперечливу інформацію та пояснення. Зокрема, спочатку що зазначена особа невідома позивачу, а опісля ,що ця особа могла діяти в інтересах позивача на його усне прохання. Окрім цього,сторона позивача не зазначила цю особу в справі зі статусом третьої особи і не клопотала про допит якості свідка. Натомість стороною відповідача в справу подано банківські квитанції (ПАТ «Приватбанк» від 01.07.2021,від 17.01.2021, від 01.07.2021) про повернення [PERSON] в розмірах 53000 грн, 9980 грн, 995 грн (а.с.92). Отже, в цій частині позовні вимоги відхиляються як не доведені належними , достовірними і допустимими доказами і констатує, що сторона позивача не виконала в цій частині положень статті 81 ч.1 ЦПК України. Суд відхиляє доводи сторони відповідача, що кошти, які отримала [PERSON] на особовий картковий рахунок не підлягають зарахуванню для цілей виконання договору, бо такі мали бути перераховані на розрахунковий рахунок відповідача як юридичної особи, а не керівнику підприємства особисто, - з огляду на таке обґрунтування. Всі вищезазначені кошти позивач перераховував чітко зазначаючи вид і призначення платежу в банківських квитанціях, тобто як оплату за придбання пиломатеріалів хвойних обрізних. Відповідач не заперечив доводи позивача про те, що особовий картковий рахунок директор Відповідача [PERSON] особисто надала позивачу. Отже, ці платежі не є випадковими, або ж здійснені за іншими угодами (договорами), а тому мають бути зараховані для виконання умов договору між сторонами. [PERSON] кошти , які вона отримала на особові банківські карткові рахунки з призначенням платежу за пиломатеріали від [PERSON] не повернула платнику. Отже, вони фактично прийняті для виконання договору. Суд також відхиляє покликання відповідача на те, що для розглядуваних в цій справі зобов`язань між сторонами слід узяти до уваги контракт № 01 від 27.02.2021, укладений ТОВ «Калигірка» і фірмою DEJLA, від імені якої діяв директор фірми гр. Республіки Ірак [PERSON] про поставку 150 куб м деревини,бо розглядуваний в цій договір є додатком до цього контракту згідно п.9.2 договору № 02 від 27.02.2021, по перше, цей контракт містить інші умови договору , ніж ті , що розглядаються судом , зокрема щодо ціни товару (180 доларів США за 1 куб м пиломатеріалів) і загальної вартості товару (27000 доларів США). По друге, контракт № 01 містить зовсім інші умови договору. По третє, цей контракт укладений між юридичними особами. Підписання контракту з підписом позивача (на думку сторони відповідача) та скріплення контракту печаткою з реквізитами позивача, саме по собі не стверджує того, що зобов`язання, передбачені цим контрактом мають безпосереднє відношення до розглядуваного судом спору. Суд відхиляє з цих же обґрунтувань покликання сторони відповідача на контракт № 03, укладений між ТОВ «Звениград» в особі директора Олійник А.Л. (продавця) з громадянином Республіки Ірак [PERSON] , бо такий є зобов`язанням між іншими особами та з інших умов договору. Жодного стосунку до розглядуваного спору також не мають докази сторони відповідача про поставку деревини за зазначеним контрактом. Адже зі змісту цих доказів (документів) не має підтверджень, що деревину отримував позивач. Також не має підстав брати до уваги в розглядуваній справі договір про спільну діяльність від 01.01.2021, укладений між ТОВ «Калигірка» і ТОВ «Звениград». Цей договір між двома юридичними особами - суб`єктами господарювання не може застосовуватись для ви рішення спору щодо виконання зобов`язань між позивачем і відповідачем в розглядуваній справі. З приводу цього висновку суду в справі винесено ухвалу від 07.07.2022 (а.с.139) з обґрунтуванням відмови в залученні третіх осіб і відмови в задоволенні клопотання про призначення експертизи. Не заслуговують на увагу і покликання сторони відповідача на те , що позивач з приводу не виконання умов договору № 02 від 27.02.2021 звертався в Хмельницький районне управління поліції ГУНП в Х хмельницькій області із заявою про вчинення керівником ТОВ «Калигірка» шахрайських дій ( подав заяву і надав пояснення). З яких вбачається, що позивач визнав про отримання ним у ТОВ «Калигірка» на виконання договору 100 куб м деревини. Як видно з копії цих документів заява і пояснення надавались в присутності гр. [PERSON] . Однак пояснення цієї громадянки в поліції не зафіксовані. Не має також посилання на представництво інтересів позивача [PERSON] . Статус цієї особи органом поліції не зафіксовано. Окрім цього, відповідач не надав у справу підтвердження цієї обставини, а саме те, що позивач на виконання положень розділу 3 договору № 02 від 27.02.2021 отримав дві партії товару пиломатеріалів хвойних обрізних розмірами по 50 куб м, тобто не подано підтверджуючих документів накладних, розписок, квитанцій, актів тощо з підписами позивача. Суд констатує, що в цій частині заперечень позову сторона відповідача не виконала належно вимоги статті 81 ч.1 ЦПК України і не подала належних, достатніх і допустимих доказів для спростування цих позовних вимог. З огляду на викладене обґрунтування, суд вважає, що є підстави для захисту прав позивача застосувати положення договору № 02 від 27.02.2021 (п.7.1) та вищезазначені положення цивільного законодавства щодо констатації необхідності розірвання договору і відшкодування завданих збитків, які суд вважає доведеними частково. Судові витрати у виді судового збору, які сплачені позивачем за подання позову, заяви про забезпечення позову, відповідно до положень статті 141 ч.1 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача в межах задоволених позовних вимог, а саме в розмірах 1% до ціни задоволених майнових позовних вимог 494125 грн 20 коп, тобто в сумі 4941 грн 25 коп., а також сума 960 грн (за задоволену немайнову вимогу) і сума 500 грн (судовий збір за забезпечення позову). Захід забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти на банківський рахунок відповідача із забороною проводити будь-які дії з цими коштами, постановлений згідно з ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.01.2022, у відповідності до положень статті 158 ч.7 ЦПК України не має підстав змінювати чи скасовувати.

Outcome: partial