Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

28.09.2021 року до Московського районного суду м.Харкова суду надійшла позовна заява Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та закріплення права на житло, в якій прохали позбавити батьківський прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Закріпити право на житло за малолітньою [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 07.10.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. 14.12.2021 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 08.03.2022 №2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Шевської О.І. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстав проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради знаходиться малолітня [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] . Батько дитини [PERSON] не приймає участі у житті дитини Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.12,13,44,76-82ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що що на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстав проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради знаходиться малолітня [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Дитина зареєстрована за місцем реєстрації батька. Наказом ССД по Московському району за № 88 від 26.06.2018 малолітня [PERSON] тимчасово влаштована до сім`ї знайомих [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . В Московському районному суді м. Харкова [PERSON] оспорював батьківство над малолітньою [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . До ССД по Московському району 28.08.2021 надійшло звернення [PERSON] щодо тимчасового влаштування малолітньої [PERSON] в її сім`ю. Наказом ССД по Московському району N° 123 від 28.08.2021 малолітня [PERSON] тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . До ССД по Московському району надійшла нотаріальнао посвідчена заява [PERSON] , від 04.09.2021 року в якій зазначається, що батько дитини матеріально доньку не підтримує, не забезпечує та не приймає участі у її вихованні; батько не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до заяви [PERSON] від 28.08.2021 вбачається, що батько дитини, [PERSON] , за час проживання малолітньої [PERSON] в їхній сім`ї, не дзвонив, не приїжджав, не приймав участі у житті житини, не цікавився станом здоров`я, успіхами y навчанні, матеріально не підтримував. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківськіх прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків i, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучити зі своєю матірю. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Відповідач надав письмову заяву про те, що не заперечує проти позбавленян його батьківських прав, не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду викладеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Малолітня [PERSON] перебуває тимчасово у сімї знайомих, Відповідно до ст. 71 ЖК України, жилове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шести місяців у випадку власштування дитини на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сімю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для бітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сімї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно зі ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства" у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім 'Ї. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, сід приходить до висновку про наявність підстав для закріплення права на житло за малолітньою [PERSON] . На підставі ст.141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн..

Outcome: approved