Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, та просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування заяви посилається на те, що знаходилася з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2015 року до дня його смерті [INFO] . Вона є особою з інвалідністю, з 01.04.2021 року їй повторно встановлено III групу інвалідності. Вона отримує соціальну допомогу у значно меншому розмірі, ніж пенсія, яку отримував чоловік, тобто саме його пенсія була основним постійним джерелом існування, тому після смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але 13.07.2022 отримала відмову в зв`язку з відсутністю доказів родинних стосунків в померлим годувальником. Також у прийнятому органом пенсійного фонду рішенні було зазначено про те, що для призначення їй пенсії по інвалідності у неї недостатньо страхового стажу. Тому вона змушена звернутись до суду із цією заявою, оскільки не має іншої можливості отримати документ на підтвердження того, що знаходилася на утриманні померлого годувальника. Заява надійшла до суду 17.08.2022 року. Ухвалами від 19.08.2022 та 12.09.2022 року двічі залишалася без руху. 26.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, надав клопотання про розгляд справи без його участі, будь - яких пояснень по суті заявлених вимог не надав /а.с.63/. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Судом встановлено, що 05.12.2015 року між заявницею та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується Свідоцтвом [NUMBER] від 05.12.2015 року, актовий запис № 278 /а.с.13/. Довідкою від 03.08.2022 року № 8 за підписом голови ОСББ «ОЛІМП 32» підтверджується факт проживання заявниці разом з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з лютого 2017 року по день смерті [PERSON] - [INFO] /а.с.12/. [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20.10.2021 року, виданого Металургійним відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області /а.с.18/. Рішенням від 13.07.2022 № 047150015314 начальника управління пенсійного забезпечення ГУПФУ в Рівненській області, яким розглядалася заява [PERSON] , їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у заявниці відсутній необхідний страховий стаж та не підтверджено родинні стосунки з годувальником /а.с.33/. Суд встановив, що ненадання заявницею органу УПФУ доказів її знаходження із померлим у зареєстрованому шлюбі став перешкодою в оформленні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При цьому суд приймає до уваги положення п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», яким передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до п.2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, в редакції, прийнятої Постановою правління ПФУ від 07.07.2014 № 13-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу Відповідно до підпункту 3 п.2.3 надається довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності). За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (п.2.16 Порядку). Згідно з п.2.11 цього Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово - експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Однім із Додатків до Порядку є Розписка - повідомлення, в якій заявник, звертаючись до УПФУ, зазначає перелік документів, які додаються ним до заяви. З матеріалів справи видно, що перелік документів, поданих [PERSON] разом із заявою до органу УПФУ містить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке є доказом укладення шлюбу з [PERSON] /а.с.13/. Отже, суд не встановив правомірності відмови органом пенсійного фонду в призначенні заявниці пенсії по втраті годувальника, однак погоджується з тим, що заявниця має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника передбачені ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. Відповідно до ч.2 цієї статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (ч.3 ст.36 Закону). Отже, за змістом наведених норм, факт визнання членів сім`ї померлого такими, що перебували на його утриманні, залежить від факту отримання ними допомоги, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Наданими заявницею документами підтверджено, що вона народилась [INFO] /а.с.7/, тобто на час звернення до пенсійного фонду не досягла ані пенсійного віку, ані віку 65 років. Однак, заявниця є особою з інвалідністю III групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК, згідно з якою третя група їй встановлена при повторному огляді 11.03.2021 року, на строк до 01.04.2023 року /а.с.11/. Згідно з посвідченням, виданим Інгулецьким УПСЗН виконкому Інгулецької районної умісті ради 22.03.2022, заявниці призначена державна соціальна допомога на оздоровлення у сумі 1769,00 грн. /а.с.10/. Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 29.08.2022 року, підтверджується, що [PERSON] за період з березня 2015 року по вересень 2021 року отримувала від Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради наступні доходи: 2 квартал 2015 року -3122,52 грн.;3 квартал 2015 року - 2847,00 грн.;4 квартал 2015 року - 2972,00 грн.;1 квартал 2016 року - 3222,00 грн.;2 квартал 2016 року - 3334,00 грн., 3 квартал 2016 року - 3390,00 грн.;4 квартал 2016 року - 3507,00 грн.;1 квартал 2017 року - 3741,00 грн.;2 квартал 2017 року - 3871,00 грн.;3 квартал 2017 року - 3936,00 грн.;4 квартал 2017 року - 4356,00 грн.;1 квартал 2018 року - 4356,00 грн.;2 квартал 2018 року - 4356,00 грн.;3 квартал 2018 року - 4356,00 грн.;4 квартал 2018 року - 4401,00 грн.;1 квартал 2019 року - 4645,56 грн.;2 квартал 2019 року - 4491,00 грн.;3 квартал 2019 року - 4692,00 грн.; 4 квартал 2019 року - 4766,00 грн.;1 квартал 2020 року - 4914,00 грн.;2 квартал 2020 року - 5914,00 грн.;3 квартал 2020 року - 5136,00 грн.;4 квартал 2020 року - 5193,00 грн.;з січня по червень 2021 року включно - по 1769,00 грн. щомісяця; з липня по вересень 2021 року включно - по 1854,00 грн. щомісяця /а.с.37-41/. Крім цього, у 2 кварталі 2016 року та у 3 кварталі 2019 року [PERSON] отримала від департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради 500,00 грн. та 2780,00 грн. відповідно. Інших доходів заявниця не мала. Згідно з довідками, виданими Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради № 279 від 19.07.2022 року та від 02.08.2022 № 302, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та їй відповідно до Закону «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю» призначено з 23.03.2015 року по 31.03.2023 року державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю III гр., розмір якої становить: з жовтня по листопад 2021 року включно - по 1854,00 грн. щомісяця; з грудня 2021 року по лютий 2022 року включно - по 1934,00 грн. щомісяця; з березня 2022 по серпень 2022 року - по 2100,00 грн. щомісяця /а.с.20-21, 42/. Відповідно до довідки про доходи № 7290 8423 6212 1215 від 29.08.2022 року чоловік заявниці [PERSON] перебував на обліку в Криворізькому південному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримував пенсію за віком у наступних розмірах: грудень 2015 року - 4360,17 грн., січень-лютий 2016 р.- по 4419,63 грн., березень 2016року -4822,41 грн., квітень 2016 року - 5106,50 грн., травень -червень 2016 року - по 5112,81 грн., липень-листопад 2016 року - по 5514,55 грн., грудень 2016 року - 5982,59 грн., січень 2017 року - 5967,29 грн., лютий -квітень 2017 року - по 5993,92 грн., травень-вересень 2017 року - по 6004,62 грн., жовтень 2017 року - 6215,83 грн., листопад 2017 року - 6214,42 грн., грудень 2017 року - січень 2018 року - по 6215,12 грн., лютий-листопад 2018 року - 6235,91 грн., з грудня 2018 року по лютий 2019 року включно - по 6243,34 грн., березень - червень 2019 року - по 7262,72 грн., липень - вересень 2019 року - по 7259,04 грн. з жовтня 2019року по лютий2020року включно - по 7262,72 грн., березень 2020року - 7288,74 грн., квітень 2020 року - 7375,48 грн., травень - листопад 2020 року - по 8156,20 грн., грудень 2020 року - 8855,14 грн., січень-лютий 2021 року - по 10893,41 грн., березень-червень 2021 року - по 12048,87 грн., липень - серпень 2021 року - по 12067,57 грн., вересень 2021 року - 36202,71 грн. /а.с.35/. Отже, судом встановлено, що розмірпенсії померлого чоловіка значно перевищував доходи заявниці. Аналіз вищевказаних документів дає суду підстави вважати встановленими такі обставини: заявник у справі - [PERSON] на час смерті чоловіка [PERSON] була особою з інвалідністю, пенсію не отримувала у зв`язку з відсутністю страхового стажу, отримувала державну допомогу особам з інвалідністю III групи, знаходилась з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, постійно проживала з нимза однією адресою. Оскільки розмір державної допомоги, яку отримувала [PERSON] в період з березня 2015 року по вересень 2021 року був значно меншим за пенсію чоловіка - [PERSON] ,суд вважає, що заявницею доведено, що дохід її чоловіка до його смерті був постійним і основним джерелом засобів до її існування, що являється необхідною умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Таким чином, суд вважає, що факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] та одержання нею від померлого годувальника допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим заяву про перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка слід задовольнити. Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй змогу реалізувати право на отримання пенсії по втраті годувальника, а тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved