Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Хустської районної стоматологічної поліклініки про визнання незаконним та скасування наказу головного лікаря Хустської районної соматологічної поліклініки №7-о від 09 серпня 2018 року «Про переведення працівників» в частині його переведення на посаду лікаря-стоматолога в госпрозрахункове відділення Хустської районної стоматологічної поліклініки. В позові [PERSON] також просив поновити його на попередній посаді лікаря-стоматолога в терапевтичне відділення №2 Хустської районної стоматологічної поліклініки з 15 серпня 2018 року та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 серпня 2018 року. За наданими відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 22 травня 2020 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи «Хустська районна соматологічна поліклініка» з її реорганізацією шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Хустська районна стоматологічна поліклініка» Хустської районної ради Закарпатської області (КНП «ХРСП), яке має статус правонаступника реорганізованої юридичної особи. Посилається на те, що 02 січня 2014 року, відповідно до наказу головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки він прийнятий на посаду лікаря стоматолога в порядку переведення з посади лікаря-стоматолога Драгівської дільничної лікарні. Наказом головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки №6-0 від 03.08.2018 року, на базі Хустської районної стоматологічної поліклініки створено госпрозрахункове відділення. Наказом головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки «Про переведення працівників» № 7-о від 09 серпня 2018 року позивача, разом з іншими працівниками, з 15 серпня 2018 року переведено на посаду лікаря стоматолога в новостворене госпрозрахункове відділення Хустської районної стоматологічної поліклініки. З даним наказом позивача у встановленому законом порядку ознайомлено не було. Вважає своє переведення на іншу роботу незаконним, таким, що порушило трудові права позивача передбачені ст. 32 КЗпП України, оскільки роботодавець самовільно вніс зміни до умов трудового договору укладеного з ним при прийнятті на роботу. При його переведенні на роботу в інше відділення змінюються умови роботи в частині норм відробітку, умов оплати праці, а також змінюються функціональні обов`язки, що має кваліфікуватися, як зміна істотних умов праці. В установленому законом порядку позивача не повідомлено за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також про зміни істотних умов праці та не попереджено у встановленій формі про переведення на іншу роботу. В усній формі головним лікарем Хустської РСП позивача було поставлено перед фактом, що з 15.08.2018 року позивач уже займає посаду лікаря-стоматолога в госпрозрахунковому відділенні Хустської райстоматполіклініки. На думку позивача, такі дії керівника є грубим порушенням вимог визначених ст. 32 КЗпП України. Позивач також звертає увагу на те, що відповідно до умов колективного договору укладеного 26.12.2017 року між адміністрацією Хустської районної стоматологічної поліклініки та профспілковим комітетом за уповноваженням трудового колективу, членом якої він являється, нормування і оплата праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат регулюються адміністрацією за погодженням із профспілковим комітетом Хустської РСП. У даному випадку у відповідача не було права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник - адвокат Габор Я.І. позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити в повному обсязі з підстав та обґрунтувань, викладених у змісті позову. [PERSON] пояснив, що внаслідок переведення на посаду лікаря стоматолога в новостворене госпрозрахункове відділення Хустської районної стоматологічної поліклініки відбулись істотні зміни в його роботі, зокрема: не було гарантовано мінімальної зарплати, відсутність забезпечення медикаментами, самозабезпечення у повному обсязі. Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Хустська районна стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області - Мацола А.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача вказує на те, 06.06.2018 року на загальних зборах колективу було ознайомлено присутніх зі змістом наказу ВОЗ ХРДА № 77-0 із наказом Хустської районної стоматологічної поліклініки № 5 від 01.06.2018 року протокол зборів. Оскільки декілька працівників в тому числі і [PERSON] відмовилися від підпису із ознайомленням із зазначеним наказом, то всім працівникам, посади яких підлягали переведенню на госпрозрахунок, в тому числі і [PERSON] , рекомендованим листом було надіслано письмове попередження про переведення в госпрозрахункове відділення, що свідчить про належне повідомлення працівника про майбутнє переведення посад на госпрозрахунок. Також, після надіслання позивачу письмового повідомлення, щодо майбутнього переведення в госпрозрахункове відділення на таку ж посаду, із такими самими умовами роботи, але у госпрозрахункове відділення, головним лікарем було ознайомлено всіх працівників зі змістом наказу № 7-0 від 09.08.2018 року «Про переведення в госпрозрахункове відділення ХРСП» із 15.08.2018 року. Від підпису про ознайомлення із зазначеним наказом позивач відмовився, про що комісією складено акт про відмову від ознайомлення [PERSON] з наказом № 7- 0 про переведення в госпрозрахункове відділення. Позивач не був звільнений з роботи, а був переведений на таку ж посаду із тими самими посадовими обов`язками, однак у новостворене госпрозрахункове відділення. Фінансування всіх посад госпрозрахункового відділення, залежить від отриманого від пацієнта доходу, в т.ч. лікарями - стоматологами, заробітна плата яких розраховується за відрядно преміальною оплатою праці, тобто на самоокупність. Із огляду на зазначене посади, які переведені на госпрозрахунок, в тому числі і 0,5 ставки посади лікаря-стоматолога на яку переведено [PERSON] , не фінансуються за рахунок бюджетних коштів. Крім цього, попередня посада лікаря - стоматолога в терапевтичного відділення №2 числилася у штаті Хустської районної стоматологічної поліклініки. Відповідно до штатного розпису в КНП «Хустська районна стоматологічна поліклініка» Хустської районної ради терапевтичне відділення №2 - відсутнє. Поновити [PERSON] на попередній посаді лікаря стоматолога в терапевтичного відділення №2 не можливо. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно наказу головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки [PERSON] прийнятий на посаду лікаря стоматолога в порядку переведення з посади лікаря-стоматолога Драгівської дільничної лікарні з 02 січня 2014 року. Наказом головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки №6-0 від 03.08.2018 року, на базі Хустської районної стоматологічної поліклініки створено госпрозрахункове відділення. Наказом головного лікаря Хустської районної стоматологічної поліклініки «Про переведення працівників» № 7-о від 09 серпня 2018 року, разом з іншими працівниками, з 15 серпня 2018 року позивач [PERSON] переведений на посаду лікаря стоматолога в новостворене госпрозрахункове відділення Хустської районної стоматологічної поліклініки. Метою переведення визначено виплату єдиного соціального внеску з наданням можливості повної виробничої зайнятості на 1,0 ставки і з метою забезпечення ефективного і повного обсягу надання стоматологічної допомоги населенню району. Даний наказ виданий на виконання рішення № 448 від 17.05.2018 року Хустської районної ради «Про рекомендації щодо проведення змін штатного розпису медичної установи «Хустської районної стоматологічної поліклініки шляхом переведення штатних посад в госпрозрахункове відділення», у зв`язку з недостатністю бюджетного фінансування стоматологічної служби Хустського району та пропозицій відділу охорони здоров`я Хустської РДА. На підставі даного рішення відділом охорони здоров`я Хустської РДА винесено наказ №77-0 від 30.05.2018 року «Про зміни в штатному розписі «Хустської районної стоматологічної поліклініки», яким наказано головному лікарю лікувального закладу перевести на госпрозрахункове відділення 38,75 штатних посад бюджетних ставок районної стоматологічної поліклініки з 01 серпня 2018 року, із забезпеченням виробничою зайнятістю працівників для можливості виплати соціального внеску в повному обсязі. Відповідно до п.1.3 вказаного наказу, у зв`язку з істотними змінами умов праці проінформувати профспілкову організацію РСП та попередити працівників лікувального закладу згідно чинного законодавства (ст. 32 ч. 3 Кодексу Законів про працю) з 01.06.2018 р.» Відповідно до частини першої та другої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві в установі, організації або в іншу місцевість хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускаються тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законом. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я. Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Попередженням є пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 607/14453/20 (провадження № 61-10296св21) зазначено, що: «виходячи зі змісту частини третьої статті 32 КЗпП України, зміна істотних умов праці включає зміну системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших. Перелік істотних умов праці не є вичерпним. Про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (частина третя статті 32 КЗпП України). Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу (частина четверта статті 32 КЗпП України). Суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що з 23 червня 2020 року, тобто з дня видачі оспорюваного наказу, позивач почав працювати у шкідливих умовах праці, що підтверджується листом КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» від 28 серпня 2020 року, відповідно до якого посада лікаря-невропатолога амбулаторно-поліклінічного відділення, попередня посада позивача, не належить до робіт зі шкідливими та важкими умовами праці, а посада лікаря-невропатолога інсультного відділення - належить до таких робіт, у зв`язку з чим з 23 червня 2020 року підвищено посадовий оклад у розмірі 15 %, у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці. Крім того, суди дійшли вірного висновку про те, що з 23 червня 2020 року змінилися трудові обов`язки позивача на посаді лікаря-невропатолога інсультного відділення, оскільки характер роботи у вищевказаному відділенні суттєво відрізняється від характеру роботи в організаційно-методичному консультативному відділенні, в якому позивач працював до переміщення, зокрема змінились його функціональні обов`язки: з консультативного прийому, надання консультативної неврологічної допомоги, організації і забезпечення надання амбулаторно-поліклінічної допомоги, здійснення аналітичної роботи - на швидку та невідкладну допомогу, лікування, діагностику та реабілітацію неврологічних хворих в умовах стаціонару. Робота в інсультному відділенні обумовлюється змінним графіком, тривалістю, нічними чергуваннями. Таким чином, робота позивача лікарем невропатологом у організаційно-методичному консультативному відділенні та в інсультному відділенні істотно відрізняється між собою за функціональними обов`язками, тобто після переміщення позивач повинен виконувати інші трудові функції і працювати у шкідливих умовах праці…Ураховуючи викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, дійшли обґрунтованого висновку про те, що було змінено істотні умови праці, у зв`язку із чим відповідач мав його попередити за два місяці про такі зміни і у випадку згоди позивача на продовження роботи перевести його на посаду лікаря-невропатолога інсультного відділення, чи у випадку незгоди на продовження роботи звільнити на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України. Проте фактично відбулось переведення на іншу роботу без його згоди, яке названо переміщенням, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Як вбачається із наказу відділу охорони здоров`я Хустської РДА №77-0 від 30.05.2018 року «Про зміни в штатному розписі «Хустської районної стоматологічної поліклініки», головному лікарю Хустської районної стоматологічної поліклініки наказано перевести на госпрозрахункове відділення 38,75 штатних посад бюджетних ставок районної стоматологічної поліклініки з 01.08.2018 року, із забезпеченням виробничою зайнятістю працівників для можливості виплати соціального внеску в повному обсязі. У зв`язку з істотними змінами умов праці поінформувати профспілку організацію РСП, та попередити працівників лікувального закладу згідно чинного законодавства (ст. 32 ч. 3 Кодексу Законів про працю) з 01.06.2018 р. Таким чином, факт зміни істотних умов праці працівників лікувального закладу при переведенні встановлюється даним наказом. Судом також досліджено Наказ начальника відділу охорони здоров`я Хустської районної державної адміністрації №99-0 від 03.08.2018 р. про створення в межах скоригованої установи, Хустської районної стоматологічної поліклініки, терапевтично-ортопедичного відділення на самофінансуванні, що також свідчить про зміну істотних умов праці та умов оплати праці зокрема. Як слідує з матеріалів справи, позивач [PERSON] у встановленому законом порядку не був повідомлений за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також про зміни істотних умов праці та не попереджений у встановленій формі про переведення на іншу роботу і звичайно не мав можливості надати свою згоду або не погодитися із запропонованими умовами праці. Натомість відбулось фактичне переведення позивача на іншу роботу без його згоди, незважаючи на те, що істотні умови праці позивача змінились. В ході розгляду справи доказів які б свідчили, що такі умови були дотримані адміністрацією Хустської РСП не встановлено. Такі обставини свідчать про наявність з боку адміністрації Хустської РСП порушень вимог визначених ст.32 КЗпП України. Крім цього, жодної оплати праці із врахуванням перебування на переведеній посаді [PERSON] на госпрозрахункове відділення згідно штатних посад бюджетних ставок районної стоматологічної поліклініки з 01 серпня 2018 року, із забезпеченням виробничою зайнятістю працівників для можливості виплати соціального внеску в повному обсязі не проводилося. Суд також звертає увагу на те, що [PERSON] є членом профспілкового комітету Хустської РСП з наданими повноваженнями представляти інтереси трудового колективу, і за умовами колективного договору укладеного 26.12.2017 р. між адміністрацією Хустської районної стоматологічної поліклініки та профспілковим комітетом, адміністрація не проводила погодження, нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат переведеним працівникам Хустської РСП. Згідно із ч. 4 ст.97 КЗпП України, власник, або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Порушені права позивача підлягають поновленню шляхом скасування наказу головного лікаря Хустської районної соматологічної поліклініки № 7-о від 09 серпня 2018 року «Про переведення працівників» в частині переведення [PERSON] на посаду лікаря - стоматолога в госпрозрахункове відділення Хустської районної стоматологічної поліклініки. З приводу доводів представника відповідача про неможливість поновлення позивача на попередньому місці роботи у зв`язку з ліквідацією терапевтичного відділення поліклініки, суд вважає, що ця обставина не може бути підставою відмови в поновленні позивача, оскільки у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений чи незаконно переведений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен відновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду. Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. Незаконно звільнений працівник не поновлюється на попередній роботі лише тоді, коли повністю ліквідоване підприємство, а не один із його структурних підрозділів (відділів, відділень тощо). За таких обставин справи, суд приходить до висновку про порушення трудових прав позивача [PERSON] та необхідності застосування процедури відновлення порушених прав, шляхом скасування наказу та поновлення позивача на роботі. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року з відповідними змінами та доповненнями (далі - Порядок). Згідно абз. 3 п. 2 Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. У зв`язку з наведеним, враховуючи долучену до матеріалів справи довідку - розрахунок середнього заробітку лікаря-стоматолога [PERSON] від 06.06.2022 року №59, суд приходить до висновку, що з комунального некомерційного підприємства «Хустська районна стоматологічна поліклініка» Хустської міської ради Закарпатської області на користь [PERSON] слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу суму - 54920,89 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Пунктом 2, 4 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати у межах суми платежу за один місяць та про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved