Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

В жовтні 2022 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що їй згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 15.09.2017 року, належить житловий будинок та будівлі і споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,1500 га, кадастровий номер: 5121655100:02:002:0157, що розташований по [ADDRESS] . Вказує, що колишня власниця вищевказаного будинку, [PERSON] , повідомила, що за вищевказаною адресою зареєстрований її знайомий [PERSON] , [INFO] , громадянин Молдови, який на момент купівлі-продажу будинку перебував на території України, працював по найму, на будівництві і мав намір знятися з реєстрації. На даний час [PERSON] , [INFO] , хоча і зареєстрований за адресою її будинку, проте не проживає в домоволодінні понад 5 років, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не виявив бажання, і з 2016 року їй невідомо його місце перебування та проживання. Оскільки факт реєстрації [PERSON] , порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 14 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Ухвалою суду від 09 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також зазначили, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання поштової судової повістки та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://vmk.od.court.gov.ua/sud1508/. Причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.ст. 11, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до інформаційної довідки №314517838 від 08.11.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] , на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 2-1738, виданого 15.09.2017, виданого Державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шавшою Г.М., належить житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 58,6 кв.м. З акту обстеження, складеного комісією Великомихайлівської селищної ради, вбачається, що під час проведення обстеження домогосподарства за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] , на праві приватної власності, встановлено що дійсно на даний час остання мешкає за вказаною адресою сама. В результаті обстеження встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не проживає за даною адресою, особистих речей, документів та іншого майна [PERSON] в будинку не виявлено. Зі слів сусідів відомо, що з 10.03.2016 року [PERSON] жодного разу не з`являвся. Вiдповiдно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вiдповiдно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Вiдповiдно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вiдповiдно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 р. №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 9 ЖК Української РСР,\~ніхто не\~може бути\~виселений із\~займаного жилого\~приміщення або\~обмежений у\~праві користування\~жилим приміщенням\~інакше як\~з підстав\~і в\~порядку,\~передбачених законом. Суд вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази в підтвердження того, що відповідач не проживає в спірному будинку понад встановлені законом шість місяців без поважних причин. Належних та допустимих доказів поважності причин відсутності у спірному будинку відповідачем до суду не надано. В справі відсутні будь-які докази в підтвердження того, що відповідач звертався до відповідних органів із заявами про неможливість проживання у спірному будинку через перешкоди, що чинила йому позивач або інші особи. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] , понад встановлений законом шестимiсячний строк. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] i визнання [PERSON] , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved