Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києві звернувся [PERSON] з позовом до Комунального підприємства «Київтеплоенерго», в якому просив зобов`язати Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок вартості комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води по квартирі [ADDRESS] з розрахунку на одну особу ,яка фактично проживає у зазначеній квартирі та одноосібно є споживачем комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води за період з травня 2018 року по червень 2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 8 договору купівлі - продажу, попередній власник квартири [PERSON] зобов`язався звільнити квартиру та знятись з реєстраційного обліку до 25 червня 2000 року. Свої зобов`язання [PERSON] виконав частково, 25 червня 2000 року звільнив належну позивачеві квартиру, але з реєстраційного обліку не знявся. З 25 червня 2000 року [PERSON] фактично в квартирі не проживає. Лише в кінці липня 2021 року за заявою позивача [PERSON] був знятий з реєстрації. Отже попередній власник в квартирі позивача не проживав та відповідно комунальною послугою з централізованого постачання гарячої води не користувався. З травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води за місцем знаходження квартири є КП «Київтеплоенерго». Відповідно до копій рахунків за комунальні послуги, за період з травня 2018 року по червень 2021 року, враховуючи, що квартира не була обладнана індивідуальним засобом обліку, відповідачем нараховувалась плата за централізоване постачання гарячої води з розрахунку на дві особи, тобто на позивача, який фактично проживав в квартирі та на попереднього власника, який фактично не проживав і не був споживачем комунальних послуг. Через нарахування відповідачем плати з розрахунку на дві зареєстровані в квартирі особи утворилась заборгованість за постачання гарячої води в сумі 15232 грн. 64 коп. З вказаною сумою позивач не згоден, оскільки відповідачем безпідставно нараховано заборгованість за послугу з централізованого постачання гарячої води за період з травня 2018 року по червень 2021 року згідно з кількістю зареєстрованих осіб, в той час як в квартирі фактично проживав лише позивач. Згідно відповіді КК «Центр комунального сервісу», КП «Київтеплоенерго» здійснив перерахунок та частково перерахував заборгованість за гарячу воду на суму 2451 грн. 63 коп. Отже, вважає, що відповідачем протиправно нараховано заборгованість за комунальну послугу з постачання гарячої води, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2022 року, головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М. 12 жовтня 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Київтеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості комунальної послуги з постачання гарячої води. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача в установлений судом строк не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Представник відповідача відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2000 року [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] у [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом 21 Київської державної нотаріальної контори Соловйовою Г.Л., реєстр № 2-1855. На момент продажу вказаної квартири, [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою. Крім того, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11 липня 2000 року. 28 липня 2021 року позивач звернувся до АО Відділу з питань реєстрації місця поживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА з заявою про зняття з реєстрації місця проживання колишнього власника квартири [PERSON] , оскільки останній не знявся з реєстрації у добровільному порядку. Листом ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 27.08.2021 повідомило позивача про те, що з липня 2014 року нарахування за послуги з централізованого постачання та відведення холодної води по квартирі [ADDRESS] до 14 липня 2021 року проводилось на 2 особи згідно показників загально будинкового приладу обліку води у порядку, визначеному п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. З липня 2021 року Товариством взято на абонентський облік квартирні прилади обліку холодної та гарячої води. Згідно звернення позивача та наданих до нього копій документів фахівцем Товариства проведено коригування нарахувань за надані послуги з централізованого постачання та відведення холодної води, відведення гарячої води на суму 11218 грн. 41 коп. Після проведеного коригування на особовому рахунку залишилась заборгованість в сумі 4468 грн. 83 коп. без врахування за серпень, яка підлягає сплаті. 21 грудня 2021 року позивач звернувся до КК «Центр комунального сервісу» з заявою про здійснення перерахунку комунальних послуг за гарячу воду з 25 червня 2000 року по день звернення, оскільки в квартирі відсутні лічильники обліку та комунальні послуги нараховувались на [PERSON] , який фактично не проживає в квартирі, додавши до заяви акт фактичного проживання, складений мешканцями сусідніх з позивачем квартир. 13 червня 2022 року позивач звернувся повторно до КК «Центр комунального сервісу» з заявою про перерахунок заборгованості за комунальну послугу, у зв`язку з тим, що підприємством було перераховано борг у незначній сумі. Листом КК «Центр комунального сервісу» від 10.06.2022 позивача повідомлено про те, що підприємством у травні 2022 року здійснено перерахунок боргу у бік зменшення за послуги з постачання гарячої води. Згідно з частиною першою статті 13 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що посвідчує його (їх) відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання. Відповідно до змісту пункту 32 Правил виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Суд критично ставиться до акту № 05, наданого позивачем як на підтвердження факту фактичного не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 25 червня 2000 року, складеного мешканцями сусідніх з позивачем квартир, оскільки він не відповідає вимогам офіційного документу, який може бути взятий судом до уваги як належний та допустимий доказ не проживання [PERSON] за вищевказаною адресою, як того вимагає п. 29, п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005. Інших офіційних документів на підтвердження факту не проживання [PERSON] за вказаною адресою суду не надано. За таких підстав, суд вважає, що позов [PERSON] до КП «Київтеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості комунальної послуги з постачання гарячої води не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при зверненні до суду із даним позовом на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», підлягає відшкодуванню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed