Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

у вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування частини витрат за ремонт та відновлення житлового будинку після пожежі. Позов обґрунтований тим, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.03.2019, частково скасованого постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.07.2019, виділені частки з спільного майна, а саме житлового будинку по [ADDRESS] , зобов`язано [PERSON] (далі відповідачку) та [PERSON] (далі позивача) виконати переобладнання будинку щодо улаштування дверних прорезів, перегородок тощо. Даний житловий будинок, згідно технічної документації має цокольний та перший поверх, які були ідентифіковані пожежниками, як перший та другій поверх. 06 грудня 2020 року виникла пожежа житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до звіту ГУ ДСНС України в Чернігівській області про пожежу від 06.12.2020 року, встановлено, що внаслідок пожежі вогнем знищено покрівлю по всій площі, пошкоджено перекриття по всій площині. Позивач звертався до [PERSON] і її представника [PERSON] з пропозицією прийняти дольову участь в усуненні наслідків пожежі та відновленні будівлі. Але на його багаторазові звернення та листи про участь в усуненні наслідків пожежі та відновленні будівлі було залишено без відповіді. Позивачем з 18 грудня 2020 року були розпочаті роботи по відновлюванню будівлі та укладений договір з будівельною компанією ПП ВКФ «Гефест» для усунення наслідків пожежі та відновлення будівлі. За умовами договору ПП ВКФ «Гефест» зобов`язується виконати роботи по ремонту житлової будівлі по [ADDRESS] з матеріалів заявника. Договірна вартість предмету договору складає 152 980 грн. 00 коп. На усунення наслідків пожежі та виконання будівельних робіт по відновленню будівлі витрачено 152\~980 грн. 00 коп., згідно договору від 18 грудня 2020 року №03/03/20 з ПП ВКФ «Гефест». На підтвердження та прийняття виконаних робіт був складений акт виконання робіт. На закупівлю будматеріалів було витрачено 250\~791 грн. 49 коп., що підтверджується чеками та накладними. Загальна сума витрат (робота, будівельні матеріали) складає 403\~771 грн. 49 коп., тобто 152\~980 грн. 00 коп. (договірна вартість робіт) та 250\~791 грн. 49 коп. (будівельні матеріали). [PERSON] є власником Ѕ частини житлової будівлі по [ADDRESS] та повинна утримувати свою Ѕ частку житлової будівлі та прилеглої території в належному стані, а при виконанні будь яких робіт та ремонту території і будівлі загального користування бути солідарною. Відповідно до звіту ГУ ДСНС України у Чернігівській області про пожежу від 06.12.2020 встановлено, що в наслідок пожежі вогнем знищено покрівлю по всій площі, пошкоджено перекриття по всій площині. Так як покрівля будинку знаходилася на Ѕ частині [PERSON] та на Ѕ частині позивача, то він вважає що усунення наслідків пожежі і відновлення житлового будинку повинно виконуватись власниками в рівних долях. Але відповідачка участі в усуненні наслідків пожежі, закупівлі будматеріалів, відновленні житлового будинку не прийняла, всі роботи були виконані позивачем. В заяві від 12.10.2021 позивач уточнив, що Ѕ частка відповідачки в силу конструктивних особливостей будівлі розташована зверху над його кімнатами, що унеможливлює відокремити частину покрівлі та інших конструкцій будинку. Щоб не було подальшого руйнування від опадів, вітру і інших кліматичних умов, було необхідно відновити покрівлю та інші конструкції будинку в цілому по всій площині. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.09.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 05.07.2022 на адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі подане представником відповідачки адвокатом Подлуцьким М.О. до закінчення воєнного стану в Україні. Ухвалою суду від 19.08.2022 у задоволенні клопотання відмовлено. У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачка [PERSON] , у судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася неодноразово шляхом розміщення оголошення про розгляд даної справи в суді, на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. З урахуванням думки позивача у справі, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] , оскільки судом дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення останньої про розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок [ADDRESS] на праві спільної часткової власності Ѕ частка належить на праві власності [PERSON] (а.с.5). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 08.08.1994 року б.№28 по [ADDRESS] належить Ѕ частка [PERSON] , Ѕ частка [PERSON] (а.с.6-7). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.03.2019 виділено [PERSON] 50/100 часток у будинку та господарських будівлях в [ADDRESS] , визнавши право власності на дану частку за [PERSON] (а.с.8-9). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.07.2019 Рішення в цій частині залишено без змін (а.с.10-11). Договором №03/03/20 від 18.12.2020 підтверджується укладення договору між ПП ВКФ «Гефест» та [PERSON] про виконання роботи по ремонту житлової будівлі по [ADDRESS] , вартість предмету договору складає 152\~980 грн. 00 коп. ( а.с.12). Відповідно до акту прийняття виконаних робіт по ремонту житлової будівлі, між ПП ВКФ «Гефест» та [PERSON] , вартість робіт склала 152\~980 грн. 00 коп. (а.с.13). Відповідно до рахунків по сплату, що містяться в матеріалах справи позивачем було придбано будівельні матеріали (а.с.18-22). [PERSON] надсилалися відповідачці повідомлення, в якому останній пропонував взяти участь у відновлення даху, а саме Ѕ частини, що належить [PERSON] (а.с.14-15). В матеріалах справи наявний звіт про причину виникнення пожежі, за яким остаточно причину пожежі встановити неможливо (а.с.16). Також наявна довідка Ніжинського МРВ Управління ДСНС України у Чернігівській області від 09.12.2020 №25-06/979, про те що 06 грудня 2020 року виникла пожежа житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). З матеріалів справи про пожежу №181 Ніжинського МРВ Управління ДСНС України в Чернігівській області, що виникла 06 грудня 2020 року в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , вбачається що встановити остаточну причину пожежі неможливо (а.с.82-94). Свідок [PERSON] суду показав, що він працював провідним інспектором Ніжинського МРВ УДСНС України у Чернігівській області. 06.12.2020 він був на місці пожежі за адресою: [ADDRESS] . Після гасіння, він провів огляд житлового будинку перший раз. На об`єкті було темно, містилося багато уламків після пожежі та залишків наслідків її гасіння та в першому звіті ним дійсно було зазначено про електромережу та бойлер, причину пожежі не було встановлено. При виїзді на об`єкт повторно, разом з начальником, ним було з`ясовано, що ємність була для води, а проводи були не електричні, а для підведення радіо, у зв`язку з чим, був складений новий звіт про пожежу, за висновком якого, остаточну причину пожежі також не встановлено. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.07.202 у справі [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління ДСНС України у Чернігівській області, про відшкодування збитків внаслідок пожежі, у задоволенні позову було відмовлено повністю. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за з ахистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.13 Конституції України та ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно із ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Отже, позивач, відповідач в силу вимог статей 322, 360 ЦК України зобов`язанні утримувати майно, що їм належить, та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна (постанова Верховного Суду від 06.05.2019 у справі № 712/10644/16). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст.544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети (постанови Верховного Суду, справи №521/3743/17-ц від 13.03.2019, № 703/2200/15від 19.08.2020). Судом встановлено, що рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.03.2019, яке частково скасоване постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.07.2019, фактично в повному обсязі в частині здійснення перепланування будинку сторонами виконано не було. Дах будинку поділений згідно часток сторін не був, тобто залишився в їх спільному користуванні, а тому сторони мають обов`язок по його спільному утриманні. Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що ним були проведенні ремонтні роботи по відновлення даху спільного будинку, який був зруйнований внаслідок пожежі, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором між ПП ВКФ «Гефест» та [PERSON] про виконання роботи по ремонту житлової будівлі по [ADDRESS] , актом прийняття виконаних робіт по ремонту житлової будівлі, між ПП ВКФ «Гефест» та [PERSON] , накладними, рахунками, чеками та квитанціями на придбання будівельних матеріалів. Таким чином, позивач належними доказами підтвердив факт того, що він поніс тягар утримання спільного майна. Доказів того, що пожежа виникла саме внаслідок неправомірних дій позивача, відповідачем надано не було. Таким чином відповідачка відповідно до вимог ст.360 ЦК України, як співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тому має компенсувати позивачу сплачену ним частину вартості понесених витрат пропорційно до розміру її частки у майні. Оскільки частка у праві власності на будинку відповідачки становить Ѕ, з неї слід стягнути Ѕ частину витрат, понесених на ремонт та відновлення житлового будинку після пожежі, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності зст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2019 (дві тисячі дев`ятнадцять) грн. 00 коп.

Outcome: approved