Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» з позовом до [PERSON] , третя сторона на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить визнати нежитлове приміщення непродовольчих товарів, що розташоване в будинку [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв. м., предметом іпотеки за іпотечним договором від 09.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., зареєстрований в реєстрі за №559. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №05/04/2008/840-К/435 від 09 квітня 2008 року, що становить 1\~842\~996 (одтин мільйон вісімсот сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення непродовольчих товарів, що розташоване в будинку [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв. м., що належить [PERSON] , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визнавши початкову ціну продажу предмета застави на рівні, не нижчому, за звичайний рівень цін на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Стягнути з [PERSON] судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №05/04/2008/840-К/435, відповідно до умов якого, [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 133\~043 (сто тридцять три тисячі сорок три) доларів США 76 центів, під 13.59 відсотків річних, строком до 08.04.2027 року. Кредитні кошти були видані [PERSON] для проведення розрахунків за договором купівлі продажу від 09.04.2008 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно якого [PERSON] придбав у власність нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №05/04/2008/840-К/435, 09 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., за реєстр. №559. Предметом іпотеки за вищевказаним договором є двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,0 кв. м., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 09.04.2008 року за реєстровим №556, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 09.04.2008 року за №2822011. Через невиконання [PERSON] умов кредитного договору №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року, з метою захисту своїх законних прав та інтересів ПАТ «КБ «НАДРА» був змушений звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 04 лютого 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесено заочне рішення про повне задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «НАДРА». Вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки,квартиру загальною площею 43 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року у розмірі 1\~842\~996 (один мільйон вісімсот сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень. 27 березня 2020 року проведено електронний аукціон №UA- EA-2020 03-05-000053-b за лотом №GL3N216954 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги за 187 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою та 1 беззаставним кредитним договором. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс». 24 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі №125. На виконання умов Договору, ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «НАДРА» кошти у розмірі 8\~868\~842,93 гривень без ПДВ. Таким чином, права вимоги за кредитним договором №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року та іпотечним договором від 09.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., за реєстр. №559 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс». ТОВ «Консалт Солюшенс» було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження за заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року по справі №521/15123/13. Після отримання матеріалів кредитної справи позичальника [PERSON] 13 липня 2021 року в ході проведення аналітично розшукової роботи ТОВ «Консалт Солюшенс» було встановлено, що 29 квітня 2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на об`єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з приміщень загальною площею 44,3 кв. м., основною площею 42,8 кв. м. Свідоцтво видане на підставі сертифікату відповідності від 24.03.2010 року №15000264, замість договору купівлі продажу від 09.04.2008 року, посвідченого Скопелідіс Т.Г. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстр. №556. З сертифікату відповідності від 24.03.2010 року №15000264 вбачається, що вищевказаний об`єкт є магазином непродовольчих товарів, який створений в результаті реконструкції квартири [ADDRESS] , яка є іпотекою за договором іпотеки від 09.04.2008 року. В подальшому [PERSON] подарував вказане приміщення непродовольчих товарів своєму синові [PERSON] за договором дарування від 11.04.2014 року. 17 липня 2017 року [PERSON] продав вказане приміщення непродовольчих товарів [PERSON] за договором купівлі продажу. 23 грудня 2017 року [PERSON] продав вказане приміщення [PERSON] за договором купівлі продажу. Станом на день подання позову власником приміщення є [PERSON] . Запис про іпотеку та заборону відчуження на квартиру [ADDRESS] наявний в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. ПАТ КБ «Надра», як іпотеко держатель не надавав дозволу на проведення реконструкції предмета іпотеки. Заборгованість за кредитним договором [PERSON] не погашена та складає 203\~256,55 дол. США. Через незаконну зміну цільового призначення предмета іпотеки з подальшим незаконним відчуженням та наявність зареєстрованого права власності на предмет іпотеки за третьою особою, звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку передбаченого статтями 37,38 Закону України «Про іпотеку» є неможливим, тому єдиним способом захисту прав та інтересів ТОВ «Консалт Солюшенс», є звернення до суду з позовом. 17.10.2022 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Врони А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до [PERSON] , третя сторона на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити. Судові витрати покласти на позивача. При цьому зазначає, що позивачем було надано інформаційну довідку №27044053 від 13.08.2021 року, сформовану стосовно квартири [ADDRESS] , відповідно до якої вбачається, що власником даної квартири, яка дійсно є предметом іпотеки, являється [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 09.04.2008 року за реєстровим №556, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 09.04.2008 року за №2822011; 28.04.2020 року відбулася зміна іпотекодержателя: ВАТ КБ «Надра» на іпотекодержателя: ТОВ «Консалт Солюшенс". Таким чином, на момент формування даної довідки запис про державну реєстрацію права власності, а також відомості про обтяження та заборону відчуження відносно квартири [ADDRESS] дійсні, відповідно до чого саме дана квартира, яка належить [PERSON] , є предметом іпотеки. [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , на підставі оплатного договору купівлі продажу, серія та номер 3-1816, виданий Другою одеською державною нотаріальною конторою 23.12.2017, яке було придбане останньою у [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки № 270435377 від 13.08.20321 року сформованої стосовно нежитлового приміщення, загальною площею 44,3 кв.м., розташованого в будинку [ADDRESS] , відсутні будь які відомості про реєстрацію іншого речового права, про державну реєстрацію іпотеки, про державну реєстрацію обтяжень та відомості стосовно заборон відчуження даного нерухомого майна. Набуваючи право власності на нежитлове приміщення відповідач добросовісно поклалася на відсутність в реєстрі відомостей про права інших осіб на дане нерухоме майно або інших обтяжень, окрім того остання не знала та не могла знати про обставини, на які посилається позивач. [PERSON] не є стороною ані кредитного договору, ані іпотечного договору, крім того остання добросовісно набула право власності на нерухоме майно, яке було придбане нею у [PERSON] за оплатним договором купівлі продажу від 23.12. 2017 року, та яке не є предметом іпотеки. \~ \~ \~ \~Попередній іпотекодержатель (ПАТ КБ «Надра») уже використав своє право на задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку, крім того новим іпотекодержателем ТОВ «Консалт Солюшенс» було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження за заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/15123/13ц, тим самим було здійснено волевиявлення спрямоване на виконання вищезазначеного рішення. В той же час, ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду з новим позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за тим же самим кредитним договором. Оскільки за заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вже звернуто стягнення на предмет іпотеки, визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на нежитлове приміщення, що належить відповідачу, в рахунок погашення того ж самого кредитного договору на цим позовом призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те саме зобов`язання та надмірне збагачення позивача. Таким чином, право позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вже було захищено заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року, що виключає можливість звернення стягнення на майно належне відповідачу в рахунок погашення заборгованості за тим самим кредитним договором, стороною якого відповідач не являється. Між [PERSON] та адвокатом Вроною А.В. було укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №302 від 05.10.2022 року, відповідно до якої гонорар адвоката за надання правової допомоги складає 900 доларів США 00 центів, що в гривневому еквіваленті з урахуванням встановленого НБУ курсу долара становить 32\~904 грн. Таким чином, попередня (орієнтовна) сума судових витрат, що були понесені відповідачем складається з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32\~904 грн. Від представника ТОВ «Консалт Солюшенс» на адресу суд надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Зазначає, що при розгляді вказаної справи, пріоритет повинен надаватись спеціальному Закону України «Про іпотеку», а саме положенню статті 23, а не висновкам Великої Палати Верховного Суду, які висловлені в постанові від 15.06.2021 року по справі №922/2416/17. Більш того, не можливо ставити факт припинення чи не припинення іпотеки в залежність від добросовісності набувача іпотечного майна, що очевидно не відповідає нормам частини першої статті 17 та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку», які не тільки не визначають такої умови для припинення іпотеки, а й навпаки прямо встановлюють, що при переході права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача такого майна, навіть тоді, коли він не знав про обтяження майна іпотекою (тобто незалежно від добросовісного набувача). Навіть якщо і брати до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року по справі №922/2416/17, то слід також звернути увагу, що існує 3 окремі думки суддів зі складу Великої Палати, які частково не згодні з висновками викладеними в постанові. 04.02.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси по справі 521/15123/13 ц було винесено заочне рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 43 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] шляхом надання ПАТ «КБ «Надра» право укласти договір купівлі продажу з будь якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. Кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за кредитним договором №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року у розмірі 1\~842\~996 (один мільйон вісімсот сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень. Вказаним рішенням визначено спосіб задоволення вимог позивача шляхом надання ПАТ «КБ «Надра» право укласти договір купівлі продажу з будь якими особами. ТОВ «Консалт Солюшенс» просить суд захистити його права та законні інтереси в інший спосіб, а саме: шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. На момент ухвалення рішення Малиновським районним судом м. Одеси [PERSON] вже здійснив незаконну зміну цільового призначення предмета іпотеки, реконструювавши предмет іпотеки в нежитлове приміщення. Виконати вказане рішення було неможливо. Звернення до суду з вказаним позовом при наявному рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не суперечить закону, не є подвійним стягненням та не призведе до надмірного збагачення позивача. Представник позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив її задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовної заяви та просили залишити позовну заяву без задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином та своєчасно. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ч.1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема це може бути письмовими доказами. Судом встановлено, що 09.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №05/04/2008/840-К/435, відповідно до умов якого, [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 133\~043 (сто тридцять три тисячі сорок три) доларів США 76 центів, під 13.59 відсотків річних, строком до 08.04.2027 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №05/04/2008/840-К/435, 09 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 43 кв.м., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим №559, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №2822011. Кредитні кошти були видані [PERSON] для проведення розрахунків за договором купівлі продажу від 09.04.2008 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно якого [PERSON] придбав у власність нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Через невиконання [PERSON] умов кредитного договору №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року, ПАТ «КБ «НАДРА» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 04 лютого 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесено заочне рішення про повне задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «НАДРА». Звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 43 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року у розмірі 1\~842\~996 (один мільйон вісімсот сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень. Право вимоги за кредитним договором №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року та іпотечним договором від 09.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., зареєстрованого за №559, перейшло до ТОВ «Консалт Солюшенс», на підставі договору №GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 січня 2022 року у справі №521/15123/13-ц за заявою представника ТОВ «Консалт Солюшенс», було замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (ЄДРПОУ 20025456) її правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65040, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308) у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Малиновським районним судом м. Одеси у справі №521/15123/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з інформаційної довідки, наданої позивачем, №270440453 від 13.05.2021 року, яка сформована стосовно квартири [ADDRESS] , власником даної квартири, яка є предметом іпотеки, являється [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого Скопелідіс Т.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 09.04.2008 року за реєстровим №556, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 09.04.2008 року №2822011; 28.03.2020 року відбулася зміна іпотекодержателя: ВАТ КБ «Надра» на іпотекодержателя: ТОВ «Консалт Солюшенс». Таким чином, на момент формування даної довідки запис про державну реєстрацію права власності, а також відомості про обтяження та заборону відчуження відносно квартири [ADDRESS] дійсні, відповідно до чого саме дана квартира, яка належить [PERSON] , є предметом іпотеки. Відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу, серія та номер 3-1816, виданого Другою одеською державною нотаріальною конторою 23.12.2017 року, яке було придбано останньою у [PERSON] . В той же час, відповідно до інформаційної довідки № 270435377 від 13.08.20321 року сформованої стосовно нежитлового приміщення, загальною площею 44,3 кв.м., розташованого в будинку [ADDRESS] , відсутні будь які відомості про реєстрацію іншого речового права, про державну реєстрацію іпотеки, про державну реєстрацію обтяжень та відомості стосовно заборон відчуження даного нерухомого майна. Таким чином, набуваючи право власності на нежитлове приміщення [PERSON] , добросовісно поклалася на відсутність в реєстрі відомостей про права інших осіб на дане нерухоме майно або інших обтяжень, окрім того остання не знала та не могла знати про обставини, на які посилається позивач. Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах: №922/2416/17 від 15.06.2021 року; №922/3537/17 (провадження №12-127гс19) від 23.10.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не є стороною ані кредитного договору №05/04/2008/840-К/435 від 09.04.2008 року, ані іпотечного договору від 09.04.2018 року. Відповідач добросовісно набула право власності на нерухоме майно, яке було придбане нею у [PERSON] за договором купівлі продажу від 23.12.2017 року, та яке не є предметом іпотеки. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Попередній іпотекодержатель ПАТ «КБ «Надра» уже використав своє право на задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку. Крім того, новим іпотекодержателем ТОВ «Консалт Солюшенс» було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження за заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/15123/13ц, яка ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2022 року була задоволена, тим самим було здійснено волевиявлення спрямоване на виконання вищезазначеного рішення. ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду з новим позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за тим же самим кредитним договором. Так як за заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вже звернено стягнення на предмет іпотеки, визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на нежитлове приміщення, що належить відповідачу, в рахунок погашення того ж самого кредитного договору за цим позовом призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те саме зобов`язання та надмірне збагачення позивача. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.02.2022 року у справі №591/6204/20. Отже, право позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вже було захищено заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року, що виключає можливість звернення стягнення на майно належне відповідачу в рахунок погашення заборгованості за тим самим кредитним договором, стороною якого відповідач не являється. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до [PERSON] , третя сторона на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання майна предметом іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати стягненню не підлягають. Що стосується вимог відповідача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Між [PERSON] та адвокатом Вроною А.В. було укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №302 від 05.10.2022 року, відповідно до якої гонорар адвоката за надання правової допомоги складає 900 доларів США, що в гривневому еквіваленті з урахуванням встановленого НБУ курсу долара становить 32904 грн. Отже, з ТОВ «Консалт Солюшенс» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32904 грн.

Outcome: approved