Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 17.02.2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Їх спільне життя з відповідачем не склалося так як у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим виникали різні непорозуміння, які в свою чергу поступово переросли в сварки і призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинились, спільного господарства вони з відповідачем не ведуть оскільки проживають окремо, окрім того відповідач фактично протягом останніх восьми років проживає з іншою жінкою в цивільному шлюбі. Сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, на даний момент спорів відносно спільного майна у них немає, у зв`язку з відсутністю порозуміння між ними, строку для примирення просить не надавати та бажає залишити право надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Ухвалою суду від 14.09.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.02.2000 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З позову вбачається, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При розгляді позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved