Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вищевказаним позов до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просять визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинок [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого сторона позивача посилається на те, що вони є власниками на праві приватної спільної часткової власності будинку [ADDRESS] . Згідно з будинкової книги у даному будинку, окрім них, значаться зареєстровані й відповідачі. Стверджується, що останні не проживають у будинку понад п`ять років без поважних причин, не сплачують комунальні платежі, утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку нема. Вказує, що реєстрація відповідачів у належному їм будинку створює для них перешкоди у вільному розпорядженні користуванні житловим приміщенням. В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час слухання справи були повідомлені належним чином, зокрема шляхом виклику через вебпортал Судова влада України, відзив до суду від них не надходив. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши доводи сторони позивача, суд приходить до наступного висновку. Договором дарування частини житлового приміщення від 22.12.2016та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.12.2016, а також інформаційною довідкою №306779319 від 08.08.2022 підтверджується належність будинок [ADDRESS] позивачам на праві спільної часткової власності (1/2). З будинкової книги будинку [ADDRESS] підтверджується, що в такому зареєстровані позивачі та відповідачі, а також [PERSON] , [INFO] . Аналогічна інформація відображена у довідках відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, наданих на запит суду, за якими відповідачі значаться зареєстрованими за вказаними адресами. Актами про відсутність (непроживання) особи за місцем реєстрації від 01.10.2018, від 25.02.2020, від 01.08.2022, виданими ТОВ «Управління житлом», зафіксовано, що відповідачі у будинку зареєстровані, однак не проживають в такому з 2000 року і по даний час, участі в утриманні житла не приймають, особистих речей, які б їм належали, в будинку немає. В судовому засіданні від 15.11.2022 були допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що в будинку проживає лише [PERSON] та члени його родини, відповідачі щонайменше п`ять останніх років у житловому будинку не проживають. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР\~ визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або\~членів його сім`ї\~за ними\~зберігається жиле\~приміщення протягом\~шести місяців. Відповідно до ч.2\~ст. 64 ЖК УРСР\~до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 163 ЖК УРСР\~визначено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою\~статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За положенням ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до пп. 2 п. 50 Порядку декларування\~та реєстрації\~місця проживання\~(перебування),\~затвердженого постановою\~КМУ від\~7\~лютого 2022\~року №\~265,\~зняття із\~задекларованого/зареєстрованого\~місця проживання\~(перебування)\~здійснюється на\~підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки стороною позивача доведено, що відповідачі не проживають у будинку [ADDRESS] понад п`ять років. При цьому реєстрація місця проживання останніх в будинку, що належить на праві власності позивачам, створює незручності, зокрема посилює тягар утримання помешкання, а також унеможливлює вільне розпорядження та користування таким. Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved