Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

у липні 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла з Олександрівського районного суду Донецької області цивільна справа за позовною заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. Представником позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що здійснюючи свою діяльність, Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» в опалювальний період 2004-2021 років надавала теплову енергію в квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Відповідачі проживають у вказані квартирі та за користування тепловою енергією мають заборгованість за період з 01 липня 2004 року по 31 травня 2021 року в розмірі 50631,89 грн, яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь. Також представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь інфляційні витрати в розмірі 7268,10 грн, три відсотки річних в сумі 159,75 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 03.08.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду. 15 листопад 2021 року позивач звернувся із заявою про зміну позовних вимог, просив стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за користування тепловою енергією за період 01.07.2004 року по 31.10.2021 рік, у розмірі 39 403,16 грн, суму інфляційних витрат в розмірі 5061,90 грн, 3 % річних - 108,45 грн. 26 січня 2022 року ухвалою суду, провадження у справі за позовом обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці Дружківкатепломережа до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надану позивачем теплову енергію\~ за адресою: [ADDRESS] , за періоди, з 01.10.2008 року по 31.03.2010 року, з 01.04.2010 року по 30.08.2013 року, та з 01.04.2018 року по 28.02.2021 року закрито, в іншій частині продовжено розгляд, явку представника позивача визнано обов`язковою. 25 листопада 2022 року представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надіслали заяву, в якій просили до заборгованості за теплову енергію за період з 01.07.2004 року по 31.03.2018 рік застосувати строк позовної давності, відмовити у її стягненні. Проти стягнення заборгованості за період з 01.03.2021 року по 31.10.2021 рік в розмірі 2597,41 грн. не заперечували. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини по наданню з боку комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» та споживанню, з боку відповідачів [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , комунальних послуг з надання теплової енергії. Так, відповідно до повторно наданого до суду розрахунку заборгованості, після зміни позовних вимог, сума боргу по оплаті за постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] за період з квітня 2007 року по жовтень 2021 року нарахована у розмірі 38 645,95 грн. (а.с. 92-94), за період з липня 2004 року по жовтень 2021 року, суми інфляційних витрат в розмірі 5061,90 грн, 3 % річних - 108,45 грн (а.с. 87-91). Разом з тим, суд не може погодитися з визначеним позивачем періодом та розміром заборгованості, з огляду на наступне. Так, ухвалою суду від 26 січня 2022 року провадження у справі за даним позовом, в частині вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості за надану позивачем теплову енергію за періоди з 01 жовтня 2008 року по 31 березня 2010 року, з 01 квітня 2010 року по 30 серпня 2013 року та з 01 квітня 2018 року по 28 лютого 2021 року, закрито. Ухвала суду набрала законної сили. Отже, суд розглядає вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідачів за теплову енергію, з урахуванням зміненої позовної заяви за період з 01.07.2004 року по 01.10.2008 рік, за період з 01 вересня 2013 року по 31.03.2018 рік, з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 рік. Як вбачається з рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 20.11.2007 року, справа №2-271/2007 рік, позивач звертався до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію в квартиру [ADDRESS] за період 2002 рік по 2007 рік. Позов було задоволено частково стягнуто заборгованість за період з грудня 2005 року по 01 травня 2007 рік в сумі 487 грн 27 коп. Таким чином, період заборгованості з 01.07.2004 року по травень 2007 рік розглядався Олександрівським судом Донецької області та було прийнято рішення. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26 травня 2010 року, справа №2-309/2010 рік, відмовлено у стягненні заборгованості з оплати послуг теплопостачання з відповідачів на користь позивача за період з жовтня 2008 року по березень 2010 року. Рішення набрало законної сили. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01.04.2014 року, якою залишено без змін рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 17 лютого 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за теплопостачання за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2013 року включно. (а.с. 157-158). Таким чином судом встановлено, що судами вже досліджувалась заборгованість за період з 01 липня 2004 року по 01 вересня 2013 року та були прийняті рішення по заборгованості за теплову енергію. Крім того, Добропільським міськрайонним судом Донецької області було винесено судовий наказ про стягнення солідарно з боржників [PERSON] , [PERSON] , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» заборгованості по оплаті за опалення за період з 01 квітня 2018 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 16 400,74 грн, суми інфляційних збитків у розмірі 1654,64 грн, трьох відсотки річних у розмірі 45,24 грн. Судовий наказ набрав законної сили 27 травня 2021 року. У встановленому законом порядку судовий наказ скасовано не було. Позивачі [PERSON] та [PERSON] визнали заборгованість за період з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 рік в розмірі 2597 гривень 41 копійка, яка підтверджена у наданому позивачем розрахунку (а.с. 94). Окрім того, судом встановлено, що заборгованість по сплаті за теплову енергію за адресою: [ADDRESS] за період з 01 вересня 2013 року по 31.03.2018 рік, яка не була предметом розгляду у суді раніше, відповідно до розрахунку позивача, становить 25 284 грн 63 коп. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами оплата за теплову енергію за період з 01 вересня 2013 року по 31.03.2018 рік не здійснювалась, згідно розрахунку, з листопада 2014 року по березень 2016 року, відповідачем погашалась заборгованість за теплову енергію, за рішенням суду по справі 2/240/84/14. На підставі ст. ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання також виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Судом встановлено, що відповідачі за вказаною адресою отримують теплову енергію, однак не в повному обсязі виконують свої зобов`язання щодо сплати за її споживання перед позивачем. Також, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за теплову енергію за період з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 рік в розмірі 2597 гривень 41 копійка, суму інфляційних витрат за період з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 рік в розмірі 307 грн 99 коп, 3 % річних 7 грн 15 коп. До заборгованості яка виникла до квітня 2018 року відповідачі просили застосувати позовну давність, та відмовити в задоволенні вимог в цій частині. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У статті 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. (ст.264 ЦК). Позивач звернувся до суду з позовом 07.07.2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачі погашали заборгованість, з листопада 2014 року по березень 2016 року, з листопада 2018 по січень 2019 року, тобто відповідачами було вчинено дії, що свідчать про визнання ними свого боргу у вигляді здійснення оплат, а тому, перебіг строку позовної давності неодноразово переривався та позивачем не пропущено. Враховуючи викладене, з відповідачів слід також стягнути солідарно заборгованість за період з 01 вересня 2013 року по 31.03.2018 рік в сумі 25 284 грн. 63 коп, інфляційних витрати за період з 01 вересня 2013 року по 31.03.2018 рік в розмірі 3360 грн. 37 коп, 3 % річних у розмірі 69 грн. 56 коп. Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» було сплачено 2270,00 грн. судового збору (а.с.27). Оскільки позов задоволено частково, то сплачена позивачем сума судового збору підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1610 грн. 68 копійок.

Outcome: partial