Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON] . В обґрунтування позову вказувала, що сторони від спільного проживання мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/6205/18 змінено розмір аліментів на 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини. З липня 2017 року законодавством змінений розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розмір аліментів, що стягуюся на утримання сина в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством, що порушує права дитини. 11.08.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.09.2022 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 17.11.2022 року від представника відповідача - адвоката Єфремової І.І. на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з заявленими вимогами частково. Зазначає, що розуміє свої батьківські обов`язки по відношенню до сина [PERSON] , сплачує аліменти за рішенням суду та по можливості приймає участь у додаткових витратах на дитину. Однак відповідач створив нову сім`ю, має дочку [PERSON] , [INFO] та дружину, яка є особою з інвалідністю другої групи, внаслідок онкологічного захворювання, що значно ускладнює його матеріальне становище у зв`язку з потребою проведення профілактичного лікування, яке є достатньо вартісним. Вказує, що на даний час не працевлаштований та постійного заробітку не має, його нерегулярних заробітків вистачає лише на харчування та предмети першої необхідності, знайти роботу в умовах воєнного стану важко, тож знаходиться у важкому моральному та матеріальному становищі. Просить встановити розмір аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 01.12.2022 року від позивача на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, а також висловлено прохання відкликати виконавчий лист по справі № 357/6205/18 після погашення заборгованості та набрання законної сили рішення у даній справі, просить розглядати справу без її участі. 01.12.2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням задовольнити зменшені позовні вимоги позивача, просить проводити розгляд\~ справи без участі сторони. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони у справі з 04.09.2004 року по 13.01.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від спільного проживання позивач та відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 14.05.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2019 року у справі № 357/6205/18 змінено розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду від 14.07.2010 року у справі № 2-7703/2010, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , на 1 000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини, виконавчий лист у справі № 2-7703/2010 відізвано. Згідно з витягами з Реєстру Білоцерківської територіальної громади № 2022/000185938, № 2022/000185903 від 28.07.2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , з 22.02.2012 року. 04.06.2014 року відповідач вдруге одружився з [PERSON] , що вбачається з копії повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2015 року. Від другого шлюбу відповідач має дочку [PERSON] , [INFO] , згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.06.2014 року. [PERSON] є особою з другою групою інвалідності з 31.05.2022 року внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, - за даними довідки МСЕК серії АВ № 1088111. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Перевіряючи доводи позивача викладені в позові, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] та зміни розміру аліментів, що стягуються на її користь з відповідача на утримання спільного сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду даної позовної заяви, тобто в розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved