Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (надалі «Відповідач 1»), міського голови м. Івано-Франківська Марцінківа Р.Р. (надалі «Відповідач 2»), про скасування розпорядження №239/1-с від 19.08.2022 року про звільнення Позивача, поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на момент пред`явлення позову у розмірі 12 222,47 грн., та розрахованого до моменту добровільного поновлення відповідачами порушених прав Позивача, або, у разі відмови добровільно поновити порушені права Позивача, до моменту прийняття судом кінцевого рішення у даній справі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2022 року у справі №344/11960/22 залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача Департамент культури Івано-Франківської міської ради (надалі «Відповідач 3»). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2022 року у справі №344/11960/22 залучено до участі у даній справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Івано-Франківську дитячу музичну школу №3 ім. А. Кос-Анатольського та [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивача, на його думку, було незаконно звільнено з посади директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України (в зв`язку із закінченням строку трудового договору), оскільки, як зазначив представник Позивача, при звільненні Позивача порушено норми та вимоги, зокрема, Закону України «Про культуру», Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На думку представника Позивача, комплексний аналіз положень законодавства України про освіту, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Закону України «Про культуру» дає можливість прийти до висновку, що директор комунальних закладів у сфері культури за загальним правилом призначається на посаду шляхом укладення з ним контракту\~ виключно за результатами конкурсу. Як виключення, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії правового режиму воєнного стану міський голова може призначати осіб на відповідні посади та звільняти з них без конкурсного відбору, однак граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено без конкурсу, здійснює свої повноваження тимчасово, до моменту проведення конкурсу. Як зазначено у позовній заяві, при призначенні новим директором школи [PERSON] її можна було призначати лише виконуючим обов`язки директора виключно на період дії воєнного стану до його закінчення та проведення конкурсу. Як наслідок, таке призначення [PERSON] на посаду без приставки в.о., на думку представника Позивача, є незаконним, а тому не було підстави для винесення розпорядження міського голови №234/1-с від 19.08.2022 року, яким [PERSON] було звільнено із займаної посади.\~ У зв`язку з незаконним, на думку Позивача, звільненням з посади, ним також пред`явлено вимогу про поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив на позов Відповідача 1. Представником Відповідача 1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, на адресу суду подано Відзиві на позов, в якому вона заперечила проти позовних вимог, вважаючи доводи позову безпідставними. Заперечуючи проти позовних вимог, представник Відповідача 2 у відзиві на позов покликається на те, що надавши згоду на призначення виконуючим обов`язки директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського до призначення керівника цього закладу у встановленому законом порядку, Позивач мав усвідомлювати, що він виконуватиме такі обов`язки тимчасово до вирішення питання призначення керівника даного закладу, а, відтак, може бути звільнений від їх виконання на підставі розпорядження уповноваженого на це органу. Крім того, у відзиві на позов представник Відповідача 1 посилається на те, що посада виконуючого обов`язки директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського у штатному розписі даної школи відсутня, а тому поновлення Позивача на цій посаді є неможливим. Крім того, Позивачем, на думку представника Відповідача 1, жодним чином не обґрунтовано незаконність прийняття міським головою розпорядження від 19.08.2022 року №238/1-с про призначення на посаду директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. [PERSON] . Додатково зазначила, що згідно з ч.2 ст.23 Закону України «Про позашкільну освіту» керівника закладу позашкільної освіти призначає на посаду та звільняє з посади засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган. В судовому засіданні представник Відповідача 1 проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні. Відповідач 2 міський голова м. Івано-Франківська Марцінків Р.Р., явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. відзиву на позов від Відповідача 2 до суду не надходило. Представником Відповідача 3 Департаменту культури Івано-Франківської міської ради, подано до суду Відзив на позов, в якому він покликається на безпідставність позову, просить відмовити в його задоволенні. Як зазначено у відзиві на позов представника Відповідача 3, Івано-Франківська дитяча музична школа №3 ім. А. Кос-Анатольського за своїм правовим статусом є закладом позашкільної освіти, а не закладом культури, відтак, на думку представника Відповідача 3, спеціальним законом, який регулює питання діяльності школи, в тому числі, порядок призначення її керівника, є Закон України «Про позашкільну освіту», статтею 23 якого визначено, що призначення керівника закладу позашкільної освіти відбувається засновником (засновниками) або уповноваженим ним (ними) органу. Повноваження міського голови на призначення та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності в силу статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», як зазначив представник Відповідача 3 у відзиві, є дискреційними. Відтак, на думку представника Відповідача 3, директор позашкільного закладу освіти, яким є Івано-Франківська дитяча музична школа №3 ім. А. Кос-Анатольського, призначається шляхом укладення з ним строкового трудового договору (контракту) без проведення конкурсу, а відповідні посилання представника Позивача на норми статті 21 Закону України «Про культуру», на його думку є безпідставними, оскільки норми даного закону не поширюються на спірні правовідносини. В судовому засіданні представник Відповідача 3 проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні з викладених у відзиві Відповідача 3 підстав. Представником третьої особи Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського, на адресу суду направлено заяву про розгляд справи без участі її представника. Третьою особою [PERSON] на адресу суду направлено заяву, в якій вона посилається на призначення її на посаду директора школи у відповідності до норм чинного законодавства по контракту, як особу, яка відповідає кваліфікаційним вимогам, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову та здійснювати розгляд справи без її участі. Заслухавши в судовому засіданні пояснення Позивача та його представника, представників Відповідача 1 та Відповідача 3, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. На підставі Розпорядження міського голови Івано-Франківська №249/1-с від 19.08.2021 року «Про призначення виконуючим обов`язки [PERSON] » (а.с.60) [PERSON] було призначено виконуючим обов`язки директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського з 25.08.2021 року до призначення керівника згідно з чинним законодавством. Розпорядженням міського голови Івано-Франківська №239/1-с від 19.08.2022 року «Про звільнення з роботи [PERSON] » (а.с.62) [PERSON] , виконуючого обов`язки директора дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського, звільнено із займаної посади 22.08.2022 року в зв`язку із закінченням строку трудового договору, п.2 ст.36 КЗпП України. Згідно Акту про ознайомлення виконуючого обов`язки директора дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського з розпорядженням міського голови від 19.08.2022 р. №239/1-с «Про звільнення з роботи [PERSON] » від 22.08.2022 року, підписаного трьома особами, [PERSON] ознайомлено з розпорядженням міського голови від 19.08.2022 р. №239/1-с «Про звільнення з роботи [PERSON] » та вручено копію цього розпорядження. Проте [PERSON] підписатися про ознайомлення з розпорядженням міського голови відмовився (а.с.63). Крім того, винесенню розпорядження №239/1-с від 19.08.2022 року «Про звільнення з роботи [PERSON] » передувало Розпорядження міського голови Івано-Франківська №238/1-с від 19.08.2022 року «Про призначення на посаду директора [PERSON] » (а.с.64), яким [PERSON] призначено на посаду директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського з 23.08.2022 року згідно укладеного контракту. 23 серпня 2022 року між міським головою Марцінківим Р.Р. та [PERSON] було укладено Контракт з керівником закладу, що належить до комунальної власності міста, згідно якого [PERSON] призначається на посаду директора, яким [PERSON] призначено на посаду директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського\~ на період з 23.08.2022 року по 22.08.2023 року включно (а.с.103-1107). Посилаючись на незаконність призначення [PERSON] на посаду директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського, порушення вимог закону при її призначенні на цю посаду, у зв`язку з чим, вважаючи своє звільнення незаконним та безпідставним, [PERSON] в особі свого уповноваженого представника звернувся до суду з даним цивільним позовом. За загальним правилом, будь-яке звільнення особи у трудових відносинах має бути обґрунтованим, тобто, мати чітко вказану підставу для звільнення, передбачену Кодексом законів про працю України, а також бути наслідком дотримання встановленої законом процедури. Статтею 5-1 Кодексу законів про працю України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1 статті 5-1 Кодексу законів про працю України). Частиною 1 статті 21 Кодексу законів про працю України\~ визначено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина 3 статті 21 Кодексу законів про працю України). Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (частини 1,2 ст. 23 Кодексу законів про працю України). Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є, зокрема, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (частина 3 статті 40 Кодексу законів про працю України). З матеріалів справи Судом встановлено, що у спірних правовідносинах у 2021 році міським головою Івано-Франківська з [PERSON] було укладено строковий трудовий договір шляхом оформлення розпорядження міського голови Івано-Франківська №249/1-с від 19.08.2021 року «Про призначення виконуючим обов`язки [PERSON] ». Вказаним розпорядженням [PERSON] було призначено виконуючим обов`язки директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського з 25.08.2021 року до призначення керівника згідно з чинним законодавством. Тобто, строк дії даного трудового договору сторонами було визначено вказівкою на подію, яка повинна настати призначення керівника згідно з чинним законодавством. В подальшому, Розпорядженням міського голови Івано-Франківська №238/1-с від 19.08.2022 року [PERSON] було призначено на посаду директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського з 23.08.2022 року згідно укладеного контракту (контракт укладено 23 серпня 2022 року на період з 23.08.2022 року по 22.08.2023 року включно). Таким чином, подія, яка є терміном закінчення дії строкового трудового договору з [PERSON] (оформленим розпорядженням міського голови від 19.08.2021 року) настала відбулося призначення керівника Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського. Настання та існування цієї обставини стороною Позивача не спростовано належними засобами доказування. В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що Розпорядження міського голови Івано-Франківська №238/1-с від 19.08.2022 року, яким [PERSON] було призначено на посаду директора Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського з 23.08.2022 року згідно укладеного контракту,\~ оскаржувалося Позивачем чи іншою особою, та було визнано незаконним і скасовано у встановленому чинним законодавством порядку. Не є вказане розпорядження і предметом даного судового провадження, оскільки позовних вимог про визнання його незаконним та скасування [PERSON] не заявлялося,\~ що також самостійно підтвердив у судовому засіданні представник Позивача. Стосовно посилання представника Позивача на те, що призначення [PERSON] на посаду директора відбулося незаконно (без проведення конкурсу), і це є автоматичною підставою для поновлення Позивача на роботі, Суд вважає необхідним зазначити наступне. Передусім, чинне законодавство України, яке регулює спірні правовідносини, не містить норми, яка б встановлювала нікчемність рішення про призначення директора музичної школи на посаду у зв`язку з недотриманням відповідних законодавчих вимог (наприклад, не проведення конкурсу, неналежне оформлення рішення тощо). Фактично, обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач в якості правових підстав своїх вимог посилається на незаконне призначення (недотримання встановленої законом процедури), на його думку, директором музичної школи громадянки [PERSON] , оскільки її було призначено без проведення конкурсу, як це передбачено статтею 21 Закону України «Про культуру». Так, статтею 21 Закону України «Про культуру» визначено особливості трудових відносин та працевлаштування в закладах культури. Зокрема, згідно з частиною 1 даної норми керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п`ять років за результатами конкурсу. Таким чином, дана норма регулює порядок призначення керівників державних та комунальних закладів культури. Статтею 1 Закону України «Про культуру» визначено, зокрема,що: 5) заклад культури юридична особа, основною діяльністю якої є діяльність у сфері культури, або структурний підрозділ юридичної особи, функції якого полягають у провадженні діяльності у сфері культури. Крім того, пунктом 5-1 статті 1 Закону України «Про культуру» відокремлено таке поняття, як заклад освіти сфери культури: 5-1) заклад освіти сфери культури юридична особа, що забезпечує здобуття мистецької освіти та/або підготовку кадрів у сферах культури та мистецтв. Таким чином, у розумінні законодавства про культуру поняття «заклад культури» та «заклад освіти сфери культури» не є тотожними. Крім того, Закон України «Про культуру» не містить положення про те, що заклад освіти сфери культури є одним із видів закладів культури. При цьому, системно-логічне тлумачення змісту пункту 5 та пункту 5-1 статті 1 Закону України «Про культуру» свідчить про те, що основою відмінністю закладу культури та закладу освіти сфери культури є критерій виду основної діяльності даної юридичної особи, якими є: діяльність у сфері культури (заклад культури) здобуття мистецької освіти та/або підготовку кадрів у сферах культури та мистецтв (заклад освіти сфери культури). Таким чином, Суд наголошує, що норма статті 21 Закону України «Про культуру» регулює особливості трудових відносин та працевлаштування виключно в закладах культури. Посилання представника Позивача в судовому засіданні на те, що оскільки в даному законі «Про культуру» відсутня інша окрема норма щодо особливостей трудових відносин та працевлаштування в закладах освіти сфери культури, відтак, для врегулювання порядку працевлаштування у закладах освіти сфери культури автоматично за аналогією підлягає застосуванню норма статті 21 Закону України «Про культуру», є безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Статуту Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського (нова редакція), затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020 року №341-3 (а.с.80-88) Івано-Франківська дитяча музична школа №3 імені Анатолія Кос-Анатольського є комунальним закладом позашкільної освіти сфери культури, початковою ланкою спеціальної мистецької освіти. Засновником Закладу є Івано-Франківська міська рада. Наказом Міністерства культури України від 09 серпня 2018 року № 686 затверджено Положення про мистецьку школу, яке визначає порядок організації діяльності мистецьких шкіл сфери культури, що є закладами спеціалізованої мистецької освіти (музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо), які надають початкову мистецьку освіту. Пунктом 2 Розділу І Положення про мистецьку школу визначено, що мистецька школа є закладом позашкільної освіти сфери культури і здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про освіту», «Про позашкільну освіту», «Про культуру», інших законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства культури України, рішень засновників мистецьких шкіл, у тому числі місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх повноважень, визначених законами України, а також цього Положення і власного статуту. Пунктом 2 Розділу ІІІ Положення про мистецьку школу визначено, що права та обов`язки засновника мистецької школи визначаються статтею 25 Закону України «Про освіту», частиною шостою статті 10 Закону України «Про позашкільну освіту», цим Положенням та статутом мистецької школи. Абзацом четвертим пункту 2 Розділу ІІІ Положення про мистецьку школу визначено, що засновник мистецької школи: укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником мистецької школи, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та статутом мистецької школи, та розриває його з підстав та у порядку, що визначені законодавством та статутом мистецької школи. Згідно з пунктом 3 Розділу ІІІ Положення про мистецьку школу\~ безпосереднє управління мистецькою школою здійснює її керівник директор. Директор забезпечує освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність мистецької школи. Директор представляє мистецьку школу у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без доручень у межах повноважень, передбачених законом та статутом мистецької школи. Директор призначається засновником мистецької школи відповідно до статті 26 Закону України «Про освіту» та статуту з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою та мають вищу освіту. Додаткові кваліфікаційні вимоги до директора та порядок його обрання (призначення) визначаються Законом України «Про позашкільну освіту» та статутом мистецької школи. Аналогічна норма міститься в пункті 7.4 Розділу 7 статуту Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського (нова редакція), затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020 року №341-3 (а.с.80-88), якою визначено, що директор закладу призначається на посаду з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою і мають вищу освіту та звільняється з посади міським головою шляхом укладання чи розірвання контракту відповідно до законодавства. Частиною 1 статті 25 Закону України «Про освіту» визначено, що права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіти. Згідно ч.2 статті 25 Закону України «Про освіту» засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа), зокрема: укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти; розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про освіту»\~ керівник закладу освіти призначається засновником у порядку, визначеному законами та установчими документами, з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою і мають вищу освіту. Додаткові кваліфікаційні вимоги до керівника та порядок його обрання (призначення) визначаються спеціальними законами та установчими документами закладу освіти. Державну політику у сфері позашкільної освіти, її правові, соціально-економічні, а також організаційні, освітні та виховні засади врегульовано Законом України «Про позашкільну освіту». Відповідно до статті 1 даного закону: заклад позашкільної освіти складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів; заклад спеціалізованої позашкільної освіти заклад позашкільної освіти, що надає спеціалізовану освіту мистецького, спортивного, військового або наукового спрямування; мистецька школа заклад спеціалізованої мистецької освіти: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо, який надає початкову мистецьку освіту. Частинами 1, 2 статті 23 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено, що трудові відносини в системі позашкільної освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Керівника закладу позашкільної освіти призначає на посаду та звільняє з посади засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган. Отже, відповідними нормами Закону України «Про освіту», Закону України «Про позашкільну освіту», Положення про мистецьку школу, завердженого Наказом Міністерства культури України від 09 серпня 2018 року № 686, Статуту Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського (нова редакція), затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020 року №341-3, передбачено єдиний порядок призначення керівника закладу освіти (в тому числі, позашкільного, яким є Івано-Франківська дитяча музична школа №3 ім. А. Кос-Анатольського), який передбачає призначення такого керівника (директора) засновником або уповноваженим ним органом. Вимоги щодо проведення конкурсу, як підстави призначення керівника позашкільного закладу, в тому числі мистецької школи, дані нормативно-правові акти не містять. В той же час, стаття 21 Закону України «Про культуру», на необхідність застосування якої у спірних правовідносинах покликається Позивач, до спірних правовідносин не застосовується, оскільки регулює особливості трудових відносинах у закладах культури, яким Івано-Франківська дитяча музична школа №3 ім. А. Кос-Анатольського не є. Відтак, посилання представника Позивача на порушення статті 21 Закону України «Про культуру», як на підставу заявлених позовних вимог, є необґрунтованими та недоречними. Необґрунтованими є також посилання представника Позивача на відповідні положення ст. ст. 9,10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» щодо порядку призначення відповідних керівників без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, оскільки, як вже було зазначено раніше, при призначенні керівника позашкільного навчального закладу, у тому числі мистецької школи, проведення конкурсу чинним законом не обумовлено. Стосовно доводів сторони Позивача про те, що, на їх думку, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню аналогія закону, Суд зауважує, що відповідно до частини 9 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Спірні ж між сторонами правовідносини (щодо порядку призначення директора музичної школи) чітко врегульовані нормами закону (відповідними нормами Закону України «Про освіту», Закону України «Про позашкільну освіту», Положення про мистецьку школу, завердженого Наказом Міністерства культури України від 09 серпня 2018 року № 686, Статуту Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського (нова редакція), затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020 року №341-3), а тому підстави застосування аналогії закону чи аналогій права в даному випадку відсутні. Стосовно посилання представника Позивача в судовому засіданні на практику призначення директорів музичних шкіл в інших територіальних громадах, Суд зауважує, що чинним законодавством не заборонено засновнику позашкільного закладу освіти, в т.ч. сфери культури, провести конкурс по призначенню директора такого закладу, однак це не є його обов`язком.\~ Щодо доводів Позивача в судовому засіданні на загальну спрямованість політики держави щодо призначення осіб молодого віку на керівні посади, наявність у нього значних здобутків у сфері музики, користування повагою у відповідних мистецьких колах, у викладацькому оточенні тощо, Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другоюстатті 21 Закону України «Про культуру», є повноваженнями сільського, селищного, міського голови. За своїм характером такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які здійснюються з певною свободою розсуду. Суд не може втручатися у суть здійснення таких дискреційних повноважень (суть прийнятих рішень), а лише перевіряє, чи реалізовані такі повноваження у відповідності до статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи все вищезазначене в сукупності, Суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання звільнення Позивача незаконним є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду справи стороною позивача не спростовано факту існування для звільнення Позивач передбачених законом підстав.\~\~ Відтак, у зв`язку з цим, безпідставними є похідні позовні вимоги про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Суд також зауважує на допущенні представником Позивача описки у прохальній частині позовної заяви у номері оскаржуваного розпорядження №239/1-с від 19.08.2022 року про звільнення Позивача, оскільки замість вірного номера «№239/1-с» ним зазначено «№234/1-с». Оскільки розпорядження про звільнення Позивача, яке ним оскаржується, має номер «№239/1-с», і саме копію даного розпорядження (з номером №239/1-с) було додано до позовної заяви, Суд вважає, що мала місце описка з боку представника Позивача. Відповідно до ст. 81\~\~ ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 5-1, 36, 42, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про освіту», Закону України «Про позашкільну освіту», Положення про мистецьку школу, завердженого Наказом Міністерства культури України від 09 серпня 2018 року № 686, Статуту Івано-Франківської дитячої музичної школи №3 ім. А. Кос-Анатольського (нова редакція), затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020 року №341-3,

Outcome: dismissed