Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва 18.01.2022 року з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт належності йому, [PERSON] , та померлій [PERSON] правовстановлюючого документа: свідоцтва про право власності на житло, виданого Міською службою приватизації державного фонду міста Миколаїв 16.05.1994 року згідно з розпорядженням №0505 від 10.05.1994 року. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла матір заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Заявник та його рідна сестра [PERSON] прийняли спадщину у встановлений законом строк. Одним з об`єктів спадщини є 2/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавиці [PERSON] , її померлій матері (бабі заявника) [PERSON] та заявнику [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частці кожному. Для оформлення спадкових прав заявник звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В., надавши, в тому числі, свідоцтво про право власності на житло, видане Міською службою приватизації державного фонду міста Миколаїв 16.05.1994 року згідно з розпорядженням №0505 від 10.05.1994 року. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. від 05.10.2021 року було відмовлено у вчинені нотаріальної дії: видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 2/3 частки у праві власності на вище зазначену квартиру, оскільки у свідоцтві про право власності на житло, виданого Міською службою приватизації державного фонду міста Миколаїв 16.05.1994 року згідно з розпорядженням №0505 від 10.05.1994 року прізвище спадкодавиці вказано українською мовою « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Прізвище самого заявника у вказаному свідоцтві також вказано невірно « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». З огляду на викладене заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності правовстановлюючого документа з метою реалізації спадкових прав. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.01.2022 року було відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої заяву про встановлення факту підтримав та наполягав на її задоволенні. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника Миколаївської міської ради та прийняття рішення за наявними в суді матеріалами. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої просила задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі. Заінтересована особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицька Ганна Василівна у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи., суд приходить до наступного. Згідно ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За нормами ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 319 ЦПК України регламентовано, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка народилася на станції Укурей Чернишевського району Читинської області, 31.05.1997 року була документована паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Місцем реєстрації [PERSON] з 03.02.1982 року є адреса: [ADDRESS] . Прізвище, ім`я та по батькові російською мовою у паспорті зазначені як: [PERSON] . Заявник [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Миколаєві, [INFO] був документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Місцем реєстрації [PERSON] з 12.03.1988 року є адреса: [ADDRESS] . Прізвище, ім`я та по батькові російською мовою у паспорті зазначені як: [PERSON] . 12.04.1994 року [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] (російською мовою) звернулися до керівника органу приватизації з проханням оформити передачу в приватну спільну часткову власність квартиру, яку вони займають, за адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням органу приватизації служби приватизації державного житлового фонду Виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів №0505 від 10.05.1994 року [PERSON] (російською мовою), яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , вказану квартиру було передано у приватну спільну часткову власність. Згідно зазначеного розпорядження №0505 від 10.05.1994 року, міською службою приватизації державного житлового фонду Виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів 16.05.1994 року було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого посвідчено, що квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частці кожному. При здійсненні перекладу у вказаних вище документах прізвища, ім`я, по батькові [PERSON] , [PERSON] и [PERSON] (російською мовою) на українську було допущено орфографічну помилку та вказано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , замість вірного перекладу прізвища українською мовою « [PERSON] », що відповідає нормам українського правопису. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. від 05.10.2021 року було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом на 2/3 частки у праві власності на квартиру, якам розташована за адресою: [ADDRESS] . Для оформлення спадкових справ спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту того, що померла [PERSON] та власниця 1/3 частки квартири [PERSON] є одна й таж сама особа. Листом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 11.11.2021 року №Б-6297 було повідомлено про неможливість виправлення прізвища співвласниці квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та роз`яснено право звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. З огляду на викладене, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та наявності підстав для її задоволення, оскільки під час судового розгляду з сукупності досліджених судом, належних, допустимих та узгоджених між собою доказів було встановлено факт належності [PERSON] та померлій [PERSON] правовстановлюючого документа: свідоцтва про право власності на житло, виданого Міською службою приватизації державного фонду міста Миколаїв 16.05.1994 року згідно з розпорядженням №0505 від 10.05.1994 року. При цьому суд враховує, що вказаний факт породжує юридичні наслідки; за наведених вище обставин чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Куруючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved