Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що 21 серпня 2015 року зареєструвала шлюб\~ з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 338. Від сумісного життя мають неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання сина, на момент звернення до суду з позовом, не має. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що вона просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем, також вимушена просити стягнути аліменти на утримання сина, який проживає разом з нею. Належний рівень життя для дитини вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в ДП «Конотопський лісгосп» та має постійний дохід більше 10000 грн. Інших осіб на утриманні відповідач не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. На підставі вищевикладеного вона і звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] \~ в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 13). Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 12). Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Галяна С.В. від 03.11.2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено\~ судове засідання (а.с. 10). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 338 (а.с. 6). Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками (а.с. 8). Сторони не живуть сімейним життям, втрачено почуття поваги і любові один до одного, відсутнє взаєморозуміння. За таких обставин збереження сім`ї протирічило б їх інтересам, а також інтересам\~ неповнолітньої дитини, а тому шлюб сторін слід розірвати. Неповнолітній син зареєстрований та проживають з матір`ю [PERSON] (а.с.7), потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі (а.с. 12). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] \~ в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. \~ У відповідності ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved