Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

[PERSON] , в особі представника за договором адвоката Шалапаюк В.Л., звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , треті особи без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчий комітет Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в особі Центру надання адміністративних послуг, виконавчий комітет Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в особі Служби у справах дітей, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON] є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час у вказаному будинку залишаються зареєстрованими відповідачі, які протягом останніх 10 років не проживають за даною адресою, місце їх фактичного проживання позивачу невідоме, оскільки вони не перебувають у жодних відносинах. Крім того, вказаний будинок на даний час знаходиться у непридатному для проживання стані. Разом з цим, відповідачі не бажають добровільно знятися з місця реєстрації. Залишення зареєстрованими відповідачів у будинку створює перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, власник будинку змушений нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг, сплачуючи такі за відповідачів. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Шалапаюк В.Л. в судове засідання не з`явились. При цьому, представник подав заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання безповажно не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не подали. Представники третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчого комітету Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в особі Центру надання адміністративних послуг, виконавчого комітету Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в особі Служби у справах дітей в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому, представник служби у справах дітей подав заяву про розгляд справи без його участі, просив розгляд справи провести за наявними в матеріалах справи документами. В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідачі не подали відзив; позивачка не надала заперечення проти такого вирішення справи. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року у вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. 23 серпня 2022 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Шалапаюка В.Л. про зміну предмету позову, а саме просив вважати правильною датою народження відповідача [PERSON] 26.02.1962 року, а не 22.02.1962 року як вказано у позові. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та підготовче засідання у вказаній справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Право власності позивача [PERSON] на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджено копією Витягу про з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.11.2020 року. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За змістом частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Так, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 181 ЦПК України, у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - отримати відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті. Згідно копії довідки №163 від 07.06.2022 року, виданої виконавчим комітетом Великобийганської сільської ради Берегівського району Закарпатської області встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак не проживають за вказаною адресою більш ніж 10 років. Вказаний факт підтверджено і висновком органу опіки та піклування Великобийганської сільської ради, наданого на виконання ухвали суду. Цивільним кодексом України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження своїм майном, вимагати усунення перешкод. У даному випадку відповідачі не є наймачами або власниками будинку, в якому вони зареєстровані. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідачі суду не подали. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та добровільно не знялись із реєстрації місця реєстрації, чим порушують права власника житла, тому позовна заява є підставною і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved