Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до судового наказу № 610/1098/20 виданого 01 червня 2020 року Балаклійським районним судом Харківської області з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючим з 15 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Наголошує, що спільна дитина проживає разом з нею, як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] та відповідно просить суд припинити стягнення аліментів. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що дитина постійно проживає з ним та знаходиться на його утриманні. А тому підстав для задоволення позву немає. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року відкрите провадження у справі у спрощеному провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити його. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надавши письмові пояснення у справі, де посилалася на те, що вона мешкає з батьком на перебуває на його утриманні. Суд, дослідивши підстави позовної заяви, відзиву на позов, а також докази, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а у своїй сукупності, з точки зору достатності, дійшов до наступних висновків. Обставини, встановлені судом і зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до судового наказу № 610/1098/20 виданого 01 червня 2020 року Балаклійським районним судом Харківської області з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу стягнення аліментів з позивача проводяться в межах виконавчого провадження № 62301356 відкритого Ізюмським ВДВС в Ізюмському районі Харківської області ОСМУМЮ 10 червня 2020 року, стягувачем у яких є відповідач [PERSON] . Позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Васелівською сільською радою Балаклійського району Харківської області 07 липня 2006 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Позивач у своєму позові наголошує, що спільна дитина проживає разом з нею, як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження своїх доводів позивач надала: - фотокопію із за стосунку «Дія» довідки переселенця № 5921-7500873099, про те, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до постанов КМУ за № 509 від 01 жовтня 2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб», за № 269 від 13 березня 2022 року «Про внесення змін до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб», так для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад; а тому відповідний орган надає відповідну довідку ВПО. Таким чином, позивач, як ВПО відповідно до вказаних підзаконних актів надала відомості про те, що вона проживає у м.Ромни, однак у встановлений законом спосіб відомості щодо проживання разом з позивачем дитини суду не надано; - фотокопію довідки про те, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] та знаходиться на утриманні матері. Довідка видана головою квартального комітету № 16, та містить відбиток штампу Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 03 червня 2022 року. Всупереч вимогам Законі України «Про правовий режим воєнного стану», «Про надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» - довідка видана не виконавчим комітетом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, або центром надання адміністративних послуг відповідно до місця проживання, тобто не відповідає вимогам Закону. А тому вказана «довідка» також не є підтвердженням проживання спільної дитини сторін з позивачем. Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України. Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не надано достатніх доказів, що неповнолітня дитина - [PERSON] на час розгляду справи постійно проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Враховуючи вищезазначене, позов [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є необґрунтованим та не підлягає задоволенню у зв`язку із недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed