Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про госпіталізацію у психіатричний заклад в примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , який був госпіталізований 12 листопада 2022 року о 12 годині 45 хвилин до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня». Після особистого огляду [PERSON] , було зроблено висновок про необхідність його госпіталізації у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] також був оглянутий 12 листопада 2022 року комісією лікарів-психіатрів Чернівецької обласної психіатричної лікарні у складі медичного директора Січкаря О.І., зав. 1-го відділення [PERSON] , лікаря психіатра Кобевки В.М., які підтвердили наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу та обґрунтованість рішення про примусову госпіталізацію та прийшли до висновку, що обстеження та лікування громадянина [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного відділення. Заявник просить призначити [PERSON] примусову госпіталізацію у психіатричному закладі Чернівецька обласна психіатрична лікарня. Представник Чернівецької обласної психіатричної лікарні Кобевка В.М. у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі і підтвердила обставини, що в ній викладені. Прокурор Герман К.В. в судовому засіданні пояснила, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] обґрунтована, у зв`язку з чим вона не заперечує проти її задоволення. Законний представник [PERSON] , його сестра [PERSON] при вирішенні даної заяви покладається на розсуд суду. [PERSON] у судовому засіданні вважає, що на даний час відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви. При цьому суд, заслухавши пояснення лікаря-психіатра Чернівецької обласної психіатричної лікарні, прокурора, законного представника, особи, стосовно якої подано заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Відповідно до пункту 1 принципу 15 Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги (затверджені Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119), коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації. Відповідно до частини шостої статті 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно із ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно із ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу повинно розглядатися як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою, оскільки воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу. 12 листопада 2022 року [PERSON] був госпіталізований до Чернівецької обласної психіатричної лікарні. Після огляду 12 листопада 2022 року комісією лікарів-психіатрів Чернівецької обласної психіатричної лікарні у складі медичного директора Січкаря О.І., зав. 1-го відділення [PERSON] , лікаря психіатра лікаря психіатра Кобевки В.М., було встановлено у [PERSON] психічні розлади за діагностичними критеріями гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, що обумовлює його небезпеку для себе й оточуючих та може завдати суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога і лікування можливе тільки в умовах психіатричного відділення. За вищенаведених обставин та норм права, суд вважає, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] для надання йому психіатричної допомоги підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved