Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку спрощеного позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідача щодо визначеного позивачем предмету спору з вимогоючи стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період в сумі 114 598, 31 грн. Ухвалою судді від 27.09.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Крім того, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки він суд не повідомив. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Судом об`єктивна встановлено, що згідно виконавчого листа Летичівського районного суду Хмельницької області, виданого 17.03.2011 року з [PERSON] , [INFO] стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину починаючи з 02 березня 2011 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач ухиляється від участі в утриманні дітей та належного виконання рішення суду, не сплачував аліменти, а тому станом на 12.07.2022 року допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 114 598,31 грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданою Летичівським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Крім того, вказана заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача також підтверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем Слободянюк Н.М. станом на 12.07.2022 рік. Дійсно, згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Водночас, у відповідності до положень ч. 2 ст. 196 СК України може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.06.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період та у розмірі, заявлених останньою, а саме з 01.01.2015 р. по 12.07.2022 р., що становить 114 598,31 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved