Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

13.10.2022 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 13 січня 2010 року Єфремівською сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №1). Також просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », яке вона при укладанні шлюбу не змінювала та стягнути з відповідача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір та витрати по наданню правничої допомоги при зверненні до суду у розмірі 700,00 грн. Заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надавала. В обгрунтування позову позивачкою було зазначено, що у сторін відсутні спільні сімейні інтереси, є різними погляди на життя, а також втрачені почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені за 5 років до подання заяви про розірвання шлюбу та спільне господарство з того часу не ведеться. Ухвалою судді від 27 жовтня 2022 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з можливістю подання заяв по суті позову у порядку статей 178-180 ЦПК України, справу було призначено до судового розгляду на 21 листопада 2022 року (а.с.16). Перед судовим засіданням 21.11.2022 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог (а.с.20). Також 21.11.2022 року перед судовим засіданням від відповідача по справі надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.21). У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.18-19). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи у судовому засіданні без їх участі, при цьому відповідач визнав позовні вимоги, а позивачка наполягала на їх задоволенні, суд вважає за можливе розглянути справу у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. При цьому суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 13.01.2010 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований у Єфремівській сільській раді Первомайського району Харківської області (актовий запис №1), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Єфремівської сільської ради Первомайського району Харківської області 13.01.2010 (а.с.4), яке після розгляду справи погашається. Від шлюбних відносин сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Єфремівської сільської ради Первомайського району Харківської області 25.07.2011 року (актовий запис №11 від 25.07.2011 року)(а.с.5) та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Єфремівської сільської ради Первомайського району Харківської області 18.01.2013 року (актовий запис №1 від 18.01.2013 року)(а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою та визнані відповідачем підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам сторін по справі. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Щодо стягнення з відповідача заявлених позивачкою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, в даній справі, враховуючи визнання позову відповідачем до початку вирішення справи по суті, позивачу слід повернути 50% сплаченого нею при зверненні до суду судового збору, що становить 496,20 грн., а з відповідача на її користь слід стягнути інші 50% сплаченого судового збору, що становить інші 496,20 грн. Стосовно витрат на професійну правничу допомогу, то вони повинні бути стягнуті з відповідача у повному обсязі відповідно до вимог ст.137 ЦПК України як такі, що підтверджені належними доказами їх понесення з боку позивачки, а також складності справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт. На підставі зазначеного та

Outcome: approved