Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів. Позов обґрунтований тим, що 14.09.1996 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] 04.08.2010 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області шлюб між ними було розірвано. 23.09.2011 [PERSON] одружилась та змінила прізвище на [PERSON] 14.12.2021 позивач змінила ім`я та прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2011 року було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] (зараз [PERSON] ) аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 17.01.2011 року, до досягнення дітьми повноліття. В подальшому позивачем було подано на виконання до ВДВС у місті Тернополі виконавчий лист № 2-1139/11 виданий 10.02.2011 року Тернопільським міськрайонним судом та відкрито виконавче провадження № 40676354. 31.07.2018 державним виконавцем Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки 30.07.2018 р. надійшло відповідне клопотання стягувача, так як на той час [PERSON] пообіцяв сумлінно виконувати свій обов`язок по утриманню дітей. Повторно виконавчий лист № 2-1139/11 від 10.02.2011 р на виконання не подавався, хоча строк подачі не виконання ще не сплив. Рішенням Вінницького міськрайонного суду від 15.05.2015 року було задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 06.04.2015 року і до закінчення нею навчання або не більше як до виповнення нею 23-річного віку. За вказаним рішенням виконавчий лист № 127/7537/15-ц від 18.06.2015 було подано на виконання до Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, відкрито виконавче провадження№ 47986753 та 06.08.2018 року повернуто стягувачу за його заявою із закінченням виконавчого провадження. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, а [INFO] - 23-річного віку. На даний час вона з [PERSON] , [INFO] , проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS] і він перебуває на повному її утриманні. Повноліття [PERSON] настане [INFO] . Так як, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2011 було вирішено стягувати з [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) до досягнення дітьми повноліття, то на даний час на сина [PERSON] можуть стягуватися лише 1/6 від всіх видів заробітку відповідача. Вказаний розмір аліментів є недостатнім і таким, що не зможе задовольнити всі потреби дитини і забезпечити достатній нормальний рівень життя дитини, тому вона просить визначити розмір аліментів та стягувати з дати подання вказаного позову до суду, з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 09.11.2022 від представника позивача адвоката Цвєткова О.В. на електронну адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій адвокат просив змінити розмір аліментів визначений попереднім рішенням суду та стягувати з дати подання вказаного позову до суду з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 06.07.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками, направлена відповідачу повернулася до суду. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 14.12.2021 [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я про що 14.12.2021 складено актовий запис № 11. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені [PERSON] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.10.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.09.2011 у Петриківській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 13 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1627 (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] з 13.12.2021 по теперішній час, а [PERSON] зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою з 29.10.2021 по теперішній час (а.с.8-9). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2011 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 17.01.2011 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2015 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.04.2015 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до виповнення 23-річного віку (а.с.11). За змістом\~ст. 51 Конституції України, дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідност.8\~Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180\~СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182\~СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181\~СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1ст. 192\~СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,\~ст. 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Встатті 8 Закону України «Про охорону дитинства`гарантовано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до частини першої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Згідно положень ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріального становища дитини, стан здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у постанові від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13 зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.4ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни розміру стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України. При цьому, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006. Відповідно до ст.141\~ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., від сплати якого позивач звільнена.

Outcome: approved