Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Рокитнівської селищної ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що з 16 жовтня 2009 року по 20 березня 2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2014 року у справі №571/230/14-ц. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду, після розлучення дітей залишено проживати з матір`ю. В даний час діти проживають з нею та її чоловіком [PERSON] , [INFO], за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач жодним чином не допомагав в утриманні дітей, вона змушена була звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. Згідно рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2014 року у справі №571/1069/14-ц з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 800 гривень щомісячно. Дана обставина свідчить про те, що відповідача не хвилює життя дітей, наявність у них продуктів харчування, одягу, взуття, лікарських засобів, іграшок, тощо. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею спільно із її чоловіком [PERSON] , без участі та підтримки відповідача. Відповідач ніколи не шукав шляхів для зустрічей та спілкування з дітьми, не вітає дітей з днем народження, днем ангела та іншими святами, не передає подарунків, у жодній із можливих комунікацій не спілкується з дітьми. На сьогоднішній день діти не прив`язані до батька, оскільки не пам`ятають його. Вона не чинить жодних перешкод у спілкування відповідача з дітьми, однак він сам цього не бажає . Таким чином відповідач вихованням дітей не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім навчанням та підготовкою до самостійного життя. Вказане виявляється у відсутності забезпечення дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, у відсутності спілкування з дітьми в обсягах достатніх для їх нормального самоусвідомлення. Відповідач не відвідує дітей, не сприяє засвоєнню ними загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання дітьми освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками, що і є наявним в поведінці відповідача, який фактично свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України, Закон України «Про охорону дитинства», Конвенцію ООН про права дитини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у заяві та доповнила, що після розлучення у 2016 році відповідач залишив її з дітьми та повернувся проживати в [ADDRESS], з того часу життям дітей не цікавився, лише кілька разів приїжджав до дітей на день народження. У 2018 році вона одружилася з [PERSON] , який повністю взяв на себе батьківський обов`язок по вихованню та утриманню її синів. Після того, як відповідач отримав позовну заяву про позбавлення батьківських прав, кілька разів телефонував та розмовляв із старшим сином. Менший син відмовився з ним говорити. Однак, вона не має наміру допомагати відповідачу налаштовувати стосунки з дітьми, оскільки діти не бажають з ним спілкуватися. Крім того, після позбавлення батьківських прав має намір вирішити питання про внутрісімейне усиновлення. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що після розлучення він пішов проживати окремо та за рішенням суду почав платити аліменти. У 2019 році потрапив у дорожньо-транспортну пригоду після якої неодноразово оперувався. На даний час має намір та бажає спілкуватися з дітьми. Буде заробляти гроші та допомагати дітям. Просить не позбавляти його батьківських прав. Представник відповідача [PERSON] зазначив, що після розлучення між сторонами склалися неприязні стосунки, через почуття образи на дружину перестав спілкуватися з дітьми. Потім потрапив в ДТП, мав лежачий стан, протягом трьох років не міг ходити. Однак на даний час він хоче налагодити стосунки з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Вважає, що відповідачу слід надати шанс на виправлення ситуації тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] пояснила суду, що комісією з питань захисту прав дитини Рокитнівської селищної ради розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Було встановлено, що відповідач з дітьми не проживає, тривалий час з ними не спілкується. Як встановлено, відповідач опинився у складних життєвих обставинах, після ДТП став інвалідом, майже три роки не ходив, тривалий час лікувався. У зв`язку з тривалим лікуванням має борги, аліменти на дітей не платить. Однак, він бажає спілкуватися з дітьми та хоче приймати участь у їх вихованні. Згідний, щоб аліменти утримували з його пенсії. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом захисту прав дітей, комісією одноголосно було прийнято рішення про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] та [PERSON] .. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження дітей батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (6-7). Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20.03.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01.08.2014 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 09 липня 2014 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.12). 20 жовтня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.15). Згідно довідки №6271 від 26.07.2022 Рокитнівського відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі [PERSON] , [PERSON] з січня місяця 2022 року по червень місяць 2022 року не сплачував аліменти згідно з виконавчим листом №571/1069/14-ц від 14.08.2014, який видано Рокитнівським районним судом Рівненської області (а.с.14). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №2555 від 22 липня 2022 року комісією Березівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, у сім`ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS], під час перевірки встановлено, що [PERSON] проживає в будинку, який побудований з блоків, накритий металочерепицею. Опалення пічне, зовні будинок поштукатурений та побілений. Вікна пластикові, двері дерев`яні. Підлога дерев`яна, пофарбована. Є всі необхідні меблі для проживання та будівлі для ведення домашнього господарства. Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та її чоловіка [PERSON] зареєстровано шлюб у 2018 році. Діти забезпечені усім необхідним. Сторонніх доходів немають. Підприємницькою дільністю не займаються (а.с.19). Згідно довідок Кам`янської лікарської амбулаторії ЗПСМ Сарненського району Рівненської області №20 та №21 від 22.07.2022, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають в [ADDRESS] . Під час планових та позапланових відвідувань лікаря, з дітьми завжди перебувала мама [PERSON] , [INFO] .. Батько [PERSON] з дітьми лікаря не відвідував жодного разу. Ліки та медичні засоби дітям завжди купувала мама (а.с.21-22). Згідно характеристики Обсіцької гімназії Березівської сільської ради №90 від 22.07.2022, мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] активно займається вихованням дітей, стежить за успішністю дітей, за їх побутовими умовами, харчуванням, одягом. Активно цікавиться життям синів в гімназії, допомагає їм з заняттями, виконує функцію моральної підтримки членів сім`ї. Мати дітей спілкується з педагогами, які навчають синів, цікавиться шкільним життям дітей, постійно відвідує батьківські збори, шкільні заходи разом з чоловіком, [PERSON] . Батько дітей, [PERSON] , контакту із гімназією, де навчаються діти не підтримує, із вчителями не спілкується, жодного разу в гімназії не був (а.с.23). Практичний психолог Полюхович Тетяна згідно довідки від 22.07.2022 повідомила, що батько [PERSON] учня 6 класу, [INFO], [PERSON] , [INFO], учня 4 класу, [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає. Поспілкувавшись з дітьми, зробила висновок, що діти не сприймають [PERSON] як батька та між батьком і дітьми відсутній стійкий психологічний зв`язок, емоційний контакт. [PERSON] з 2016 року не піклувався про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей (а.с.28). Згідно характеристики Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №2538 від 15.07.2022, [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS]. Проживаючи на території Березівської сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе позитивно. Заяв та скарг від жителів сільської ради на дану громадянку не поступало. Завжди прислуховується до думки інших. Виконавчим комітетом сільської ради до адміністративної відповідальності не притягувалась. Веде активний спосіб життя. Весела, життєрадісна, ввічлива. Виховує трьох неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні. На даний час не працює (а.с.25). Статтею 18 вказаної Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. В силу вимог ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Статтею 164 СК України визначено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні, за участі психолога КУ «Центр надання соціальних послуг» Атаманчук І.А., допитано малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Малолітній [PERSON] пояснив суду, що проживає в [ADDRESS] з мамою [PERSON] та татом [PERSON] , знає про тата [PERSON] . Чому тато [PERSON] проживає окремо від них пояснити не може та не знає, чи бажає він спілкуватися з ним надалі. Малолітній [PERSON] пояснив суду, що проживає в [ADDRESS] з мамою [PERSON] та татом [PERSON] , знає про тата [PERSON] , який проживає в [ADDRESS]. Чому тато [PERSON] проживає окремо не знає, але він не заперечує проти спілкування з татом [PERSON] . Будучи допитаною як свідок психолог КУ «Центр надання соціальних послуг» [PERSON] пояснила суду, що відповідача [PERSON] знає більше року, оскільки працює з ним як з особою, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Також під час спілкування з відповідачем було встановлено, що він має двох малолітніх синів, про яких розповідає із захватом, однак, через розлучення з ними не спілкується. Було встановлено, що [PERSON] потрапив у ДТП, за станом здоров`я не може заробляти на життя та допомагати дітям, хоч бажає їм допомагати. У спілкуванні з дітьми встановила, що діти виховані та йдуть на контакт. Однак, діти не розуміють, що таке позбавлення батьківських прав, тому що в них є тато [PERSON] . Знають тата [PERSON] , але не розуміють, чому він живе окремо. З поведінки дітей видно, що діти хочуть контактувати з татом [PERSON] . Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Крім того, у даному рішенні Європейським судом звернуто увагу, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Як на підставу позбавлення батьківських прав, позивач покликається на те, що відповідач [PERSON] проживає окремо, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не шукає зустрічі з дітьми та не цікавиться ними більше 8 років, що свідчить про вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. При вирішенні вказаного спору суд приймає до уваги обставини, що встановлені в судовому засіданні: 1) відповідно до рішення суду від 20.03.2014, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з 2016 року сторони стали проживати окремо. 2) 20.10.2018 позивач одружилася вдруге, створила нову сім`ю з [PERSON] .. 3) у 2019 році відповідач [PERSON] потрапив у ДТП, упродовж трьох років не ходив, проходив довготривале лікування з оперативними втручаннями, став інвалідом. 4) відповідач [PERSON] заперечує проти позбавлення його батьківських прав та вказує, що не втратив інтересу до участі у вихованні дітей, бажає спілкуватись з дітьми, однак, через складні життєві обставини та відсутність коштів не міг допомагати дітям матеріально, у зв`язку з чим виник борг по аліментах. У постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №204/1199/16-ц (провадження № 61-170св17) суд дійшов висновок, що наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дітей батьківських прав. Як зазначив в судовому засіданні відповідач та представник відповідача, [PERSON] не сплачував аліменти, оскільки за наслідками ДТП тривалий час лікувався та продовжує лікуватися, у зв`язку з чим має великі борги. Згідно долучених доказів судом встановлено, що при повторному огляді 17.08.2022 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності з 01.01.2022 довічно, що підтверджується довідкою МСЕК Серія 12 ААВ №484061 (а.с.53). [PERSON] отримує державну соціальну дорогу по інвалідності, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації №02-10/1499 від 07.10.2022 (а.с.52). Згідно епікризу КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради встановлено, що [PERSON] проведено тотальне безцементне ендопротезування правого кульшового суглобу (а.с.56). Відповідно до довідки №3701/624 від 13.05.2020, [PERSON] встановлено діагноз: закритий вколочений перелом шийки правої стегнової кістки зі зміщенням. Асептичний некроз голівки правої стегнової кістки. Вартість штучного суглобу - ендопротез кульшового суглобу безцементної фіксації складає 86 700 гривень, що підтверджується рахунком на оплату по замовленню [PERSON] №МТ200513-01 від 13 травня 2020 року (а.с.59,60,67). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Рокитнівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Рокитнівської селищної ради від 11 жовтня 2022 року №601, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, виходячи виключно з інтересів дітей, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.68,69-70). Згідно положень ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Аналізуючи висновок органу опіки та піклування , суд погоджується з таким рішенням, оскільки вказаний висновок органу опіки є обґрунтованим. Враховуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками відповідачем, які б були підставою застосування відносно нього крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed