Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

29.08.2022 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 30.04.2017 року [PERSON] , підписанням анкети-заяви приєднався до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (далі Банк). На підставі вказаної анкети-заяви [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складають між ним та Банком кредитний договір (далі - Договір). Також відповідно до умов та правил клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 12.02.2022 року складає 16\~681,07 грн., з яких: 13\~409,37 грн. заборгованість за кредитом, 3\~271,70 грн. заборгованість по відсоткам, 0 грн. штраф. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16\~681,07 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В. письмово просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи заперечень не надав. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час, дату, місце розгляду справи, однак, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 30.04.2017 року відповідачем [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 7 зворотній бік). Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згодний, а також примірник якого відповідач отримав шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Підписавши анкету-заяву відповідач зобов`язався виконувати умови та правила надання банківських послуг. Згідно\~зі ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст.ст.\~79,\~80\~ЦПК України\~визначено,\~що достовірними\~є докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи,\~а достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. На підтвердження укладення кредитного договору між сторонами Банком надано вищевказану анкету-заяву та витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» та витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» про тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с.7-зворот - 13). Також позивачем надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 30.04.2017 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] станом на 12.02.2022 року, відповідно до якого заборгованість становить 16\~681,07 грн., з яких: 13\~409,37 грн. заборгованість за наданим кредитом, 3\~271,70 грн. заборгованість за процентами (а.с.5-7). Однак, позивачем не надано жодного доказу видачі картки відповідачу, типу картки, виписки за рахунком. Враховуючи викладене та на підставі ст. 13 та 81 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову через недоведеність позивачем виконання Банком умов договору та надання відповідачу кредитних коштів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed