Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, де заінтересованою особою є Черкаський міський центр зайнятості, у якій просить встановити факт припинення трудових відносин з ФОП [PERSON] з посади продавця з 31.12.2001 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 07.11.2001 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір, яким [PERSON] прийнято на роботу, на посаду продавця. В подальшому трудові відносини були припиненні. Також, зазначає, що у 2022 році [PERSON] звернувся до Черкаського міського центру зайнятості з метою отримання статусу безробітного. Листом від 31.05.2022 року було повідомлено, що згідно з наданих даних Єдиної інформаційно - аналітичної системи між [PERSON] та ФОП [PERSON] не було в установленому порядку припинені трудові відносини, а трудовий договір № 1946 не знято з реєстрації, а тому, рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин. Також, заявник звернув увагу суду, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 09.09.2014 року ФОП [PERSON] припинив свою діяльність. Крім того, заявнику також відомо, що [PERSON] помер, а тому не може з`явитися до служби зайнятості для підтвердження факту припинення трудових відносин. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демику Р.В. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 жовтня 2022 року було відкрито провадження у справі окремого провадження та призначено судове засідання з повідомленням сторін. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. до початку розгляду справи подав заяву в якій заявлені вимоги про встановлення факту, підтримав та просив здійснити розгляд цієї справи безйогої участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом було встановлено, що 06 вересня 2005 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені, виданого Відділом реєстрації актів цивільного тану по Придніпровському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. (а.с.12) Також встановлено, що 07.11.2001 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладений Трудовий договір між працівником та фізичною особою. (а.с.4-5) Згідно з п. 1.1. договору є безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п.2 Договору працівник зобов`язаний виконувати реалізацію хлібобулочних випрів на Центральному ринку. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП [PERSON] припинив свою діяльність. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Від встановлення факту припинення трудових відносин залежить зміна прав заявника. Так, факт того, що трудові правовідносини між [PERSON] та ФОП [PERSON] фактично підтверджуються Трудовим договором між працівником та фізичною особою від 07.11.2001, відомостями є Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.4-10). Заявник [PERSON] , не може належним чином підтвердити факт припинення трудових правовідносин з ФОП [PERSON] , оскільки діяльність останнього припинена. Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно заявнику для реалізації права на працевлаштування. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, передбачено частиною 1 статті 38 Кодексу законів про працю України. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, тобто таким, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника згідно ст. ст. 38, 39 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. У відповідності до ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Таким чином, неможливість заявника реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку є порушенням його права на працю, а заявлені вимоги по встановлення факту припинення трудових правовідносин з ФОП [PERSON] з 31.12.2001 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved