Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Позовні вимоги мотивували тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який наразі навчається на ІІІ курсі денної форми навчання в Університеті імені Альфреда Нобеля у м.Дніпро, на контрактній осонові, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає, тому позивачі просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою 23-х років. Ухвалою від 24 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21 листопада 2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. У судове засідання позивачі не з`явились, надали спільну заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, на задоволені позову наполягали, проти заочного розгляду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що 05.09.2022 року він потрапив у ДТП в якому отримав тяжкі тілесні ушкодження, та на данний час він перевуває на реабілітації та знаходиться на обліку у невролога. Повідомив, що на данний час не має фізичної можливості працювати та отримувати дохід, також повідомив, що син та колишня дружина проживають у його квартирі. На підтвердження зазначених у відзиві обставин надав довідку від лікаря невролога складену 18.11.2022 року, довідку огляду чергового лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №6»ДМР Приймального відділення від 05.09.2022 року, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11103 від 08.09.2022 року. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] є студентом денної форми навчання в Університеті імені Альфреда Нобеля у м.Дніпро, на контрактній осонові, що підтверджується довідкою від 23.08.2022 року (а.с. 9), стипендію не отримує. \~ \~ \~ \~Сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення 23-річного віку не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов`язує обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину саме з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв`язку із витратами, пов`язаними з навчанням, а також за наявності юридичного факту - наявності у батьків можливості надання такої допомоги. \~ \~ \~ \~При вирішенні\~спору суд\~враховує,\~що відповідач\~на данний\~час у\~зв`язку зі\~станом здоров`я\~позбавлений можливості\~працювати та\~отримувати дохід. Тобто, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не має об`єктивної можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, в силу зазначених судом вище обставин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Відповідно дост. 264\~ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 7\~ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed