Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

20 січня 2022 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що їй - [PERSON] на праві власності на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 0427/9535/12 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2016 року, серія та номер НВХ 292333 належить 5/18 частин домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач - [PERSON] є співвласником спірного домоволодіння, якому належить також 5/18 часток в порядку спадкування за законом. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 16 січня 2019 року про поділ домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками в натурі, припинення права спільної часткової власності вимоги [PERSON] були задоволені. [PERSON] виділено в житловому будинку літ. А: приміщення 1-6 + 1-7 (10,2кв.м.+ 7,0кв.м.) - житлові кімнати; 1-3 (5,3кв.м.) житлову кімнату; сіни - 1-2(9,3кв.м.); ганок; козирок; вбиральня літ.З; зливна яма - №2; Ѕ літнього душу літ.Л; Ѕ колодязя № 1; Ѕ хвіртки № 3; Ѕ воріт № 4; Ѕ огорожі № 5; Ѕ огорожі № 6; Ѕ огорожі № 7; Ѕ огорожі № 8; замощення № 9; сарай літ.Ж. Разом: площа квартири [ADDRESS] - 22,5 кв.м. Визначено, що для поділу житлового будинку необхідно провести наступні переобладнання: приміщення 1-2 обладнати під кухню; демонтувати частину перегородки довжиною 2,13 м між приміщеннями 1-6 та 1-7; обладнати під житлову кімнату площею 17,2 кв.м.; встановити перегородку між приміщенням 1-2 та 1-1. А інша Ѕ частина житлового будинку літ. А з відповідними надвірними будівлями виділена відповідачу. Відповідач по справі - [PERSON] мешкає у спадковому будинку, фактично користується всією спірною частиною домоволодіння - житловим будинком літ. А. Доступу до своєї частини будинку позивач не має. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1205 га, яка є не приватизованою. Позивач не має доступу до своєї власності, позбавлена можливості виконати рішення суду та виконати необхідні переобладнання, оскільки відповідач не пускає її у двір домоволодіння. Представник позивача неодноразово приходила до будинку, щоб вирішити вселення мирним шляхом, але відповідач погрожує фізичною розправою в разі, якщо позивач без його згоди зайде в двір. Своїм проживанням в належній позивачу частині житлового будинку літ. А домоволодіння [ADDRESS] відповідач перешкоджає позивачу, як власнику, користуватися, розпоряджатися належним майном на свій розсуд. Вирішити цей спір добровільно відповідач відмовляється, тому що між позивачем і відповідачем протягом багатьох років склалися неприязні стосунки. Ухвалою судді від 27 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 27 жовтня 2022 року допитано свідків у справі: [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні 17 листопада 2022 року представник позивача позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позову. Вказала, що неодноразово при спробі позивача та її представника потрапити до належної позивачу частини будинку викликались співробітники правоохоронних органів, які фіксували заяви позивача, однак допомогти позивачу потрапити до належного їй майна не змогли, вказуючи на наявність цивільних правовідносин. Відповідач, інші особи, які проживають у будинку без реєстрації зі згоди відповідача погрожують позивачу фізичною розправою та не пускають до будинку. Зазначила, що інші 8/18 частини домоволодіння не є власністю ані позивача, ані відповідача, є окремим будинком, який виділено у власність іншій особі. У судове засідання 18 листопада 2022 року представник позивача не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подавав. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. У відповідності до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року у справі № 0427/9535/2012 /а.с.7-8/ за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи Новомосковська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку, зокрема, визнано за [PERSON] право власності на 5\\27 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом (за правом представлення) після бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Рішенням Новомосковського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 16\~січня 2019\~року у\~справі №\~183/6448/16\~/а.с.9-11/\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ домоволодіння між співвласниками в натурі, припинення права спільної часткової власності: визнано за [PERSON] право власності на 5/18 частин домоволодіння [ADDRESS] , та виділити їй у користування квартиру [ADDRESS] , згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3561/3562-17 від 27 лютого 2017 року, в житловому будинку літ. А: приміщення 1-6+1-7 (10,2кв.м.+7,0 кв.м.) житлова кімната; 1-3 (5,3 кв.м.) - житлова кімната, сіни 1-2 (9,3 кв.м.); ганок; козирок; вбиральня літ.З; зливна яма - №2; Ѕ літнього душу літ. Л; Ѕ колодязя № 1; Ѕ хвіртки № 3; Ѕ воріт №4; Ѕ огорожі №5; Ѕ огорожі №6; Ѕ огорожі №7; Ѕ огорожі № 8; Ѕ замощення №9; сарай літ.Ж. Разом: площа квартири [ADDRESS] - 22,5 кв.м. визнано за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на 5/18 частин домоволодіння [ADDRESS] , та виділити йому у користування квартиру [ADDRESS] , згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3561/3562-17 від 27 лютого 2017 року, в житловому будинку літ. А: приміщення - 1-5 (8,2 кв.м.) - житлова кімната; 1-4 (15,0 кв.м.) - житлова кімната; сіни 1-1 (8,8 кв.м.); вбиральня літ.К; зливна яма - №10; Ѕ літнього душу літ. Л; Ѕ колодязя № 1; Ѕ хвіртки № 3; Ѕ воріт №4; Ѕ огорожі №5; Ѕ огорожі №6; Ѕ огорожі №7; Ѕ огорожі № 8; Ѕ замощення №9; сарай літ.Д.; навіс літ.Е. Разом: площа квартири [ADDRESS] - 23,2 кв.м. припинено право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] . стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] , грошову компенсацію різниці вартості виділених часток у майні в сумі 1390,00 грн. 00 коп. зобов`язано [PERSON] провести наступні переобладнання: Приміщення 1-2 обладнати під кухню; Демонтувати частину перегородки довжиною 2,13 м між приміщенням 1-6 та 1-7 обладнати під житлову кімнату площею 17,2 кв.м.; Встановити перегородку між приміщенням 1-2 та 1-1. зобов`язано [PERSON] провести наступні переобладнання: Закласти дверний отвір між приміщенням 1-1 та 1-4; Улаштувати дверний отвір між приміщенням 1-1 та 1-4; Віконний отвір обладнати в дверний в приміщенні 1-1 (встановлення подвійних дверей) з улаштуванням ганку та козирка. Судом встановлено також, що 5/9 частин домоволодіння [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по 5/18 частин належить [PERSON] та [PERSON] . Обставини щодо часток у праві власності сторін підтверджується також наданими у даному судовому засіданні позивачем у засвідчених копіях свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.12/, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /13/, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.14-15/. З показів свідка [PERSON] вбачається, що він є сусідом [PERSON] . Приблизно у вересні 2022 року на її прохання він поїхав до м. Новомосковська Дніпропетровської області разом з [PERSON] та [PERSON] . Коли вони приїхали до території домоволодіння [ADDRESS] , [PERSON] або [PERSON] постукала у хвіртку подвір`я. Після чого з будинку вийшов чоловік та підійшов до хвіртки. На прохання [PERSON] допустити її та [PERSON] до належної [PERSON] частки будинку чоловік почав лаятися та повідомив про те, що не відчинить. Після чого [PERSON] викликала поліцію. О 10-11 годині дня вони поїхали назад до м. Підгороднє Дніпропетровської області, оскільки до домоволодіння [ADDRESS] їх не пустили і потрапити туди вони не змогли. З показів свідка [PERSON] , який є сусідом [PERSON] вбачається, що на прохання [PERSON] він разом з [PERSON] приблизно у липні 2022 року їздив до м. Новомосковська Дніпропетровської області. Під`їхавши на машині до території домоволодіння [ADDRESS] він бачив та чув, як [PERSON] вийшла з машини, підійшла до хвіртки домоволодіння та почала гукати людей, які там знаходяться щоб потрапити до будинку. Приблизно через п`ять хвилин вийшла незнайома йому жінка та вислухавши пояснення [PERSON] про необхідність потрапити до будинку, як представника [PERSON] почала кричати та сваритися, відмовляючись надати доступ за вказівкою господаря будинку [PERSON] . У відповідності до висновку, погодженого начальником ВП Новомосковського РВП в Дніпропетровській області від 15 вересня 2022 року № 244, 27 серпня 2022 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить прийняти міри до [PERSON] , який перешкоджає їй вселитися в половину 1/2 частину будинку по [ADDRESS] , яка належить їй за спадщиною. В ході перевірки звернення [PERSON] пояснила, що в [ADDRESS] , в неї за спадщиною від бабусі є 1/2 частина будинку. Також [PERSON] пояснила, що власник другої половини будинку [PERSON] не дає можливості заселитися їй в свою частину будинку. За даним фактом опитати [PERSON] не виявилося можливим. Враховуюче те, що в даній події відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України, а вбачаються цивільно-правові відносини справи по яким вирішують не інакше як в суді за скаргою потерпілого повідомлення вважається розглянутим, матеріали списано до справи Новомосковського РВП /а.с.38/. За таких обставин вбачається наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу права користування позивачем належним їй майном. Вирішуючи позов, суд виходить з таких норм законодавства. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплено положення, відповідно до яких громадяни, що мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно з частинами 1, 3 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положенням ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Судом встановлено, що будинок належав сторонам на праві спільної часткової власності. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2019 року у справі № 183/6448/16 проведено поділ домоволодіння між співвласниками в натурі, зобов`язано сторони вчинити дії з такого припинення. Припинено права спільної часткової власності сторін. Однак, доказів на підтвердження виконання рішення суду в частині дій зобов`язального характеру не надано. Надані докази вказують на те, що відповідач створює перешкоди в доступі позивача до належного їй житлового приміщення. При цьому, хоча право спільної часткової власності припинено, однак позивачем набуте право особистої приватної власності на 5/18 частин домоволодіння [ADDRESS] - квартиру [ADDRESS] , згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3561/3562-17 від 27 лютого 2017 року, в житловому будинку літ. А: приміщення 1-6+1-7 (10,2кв.м.+7,0 кв.м.) житлова кімната; 1-3 (5,3 кв.м.) - житлова кімната, сіни 1-2 (9,3 кв.м.); ганок; козирок; вбиральня літ.З; зливна яма - №2; Ѕ літнього душу літ. Л; Ѕ колодязя № 1; Ѕ хвіртки № 3; Ѕ воріт №4; Ѕ огорожі №5; Ѕ огорожі №6; Ѕ огорожі №7; Ѕ огорожі № 8; Ѕ замощення №9; сарай літ.Ж. Разом: площа квартири [ADDRESS] - 22,5 кв.м. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. Відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення. Цей спосіб захисту може знаходити свій прояв у вимогах про усунення перешкод у здійсненні права спільної власності між співвласниками. Верховний Суд неодноразово зазначав, що норми ст.ст. 15, 16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Для захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, особа може використовувати вимоги про: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (абзаци 1-10 частини другоїстатті 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений не тільки договором або законом, але й судом у визначених законом випадках (абзац 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, та призводить до їх відновлення. Таким чином, суд вважає доведеними і обґрунтованим позовні вимоги, оскільки на момент розгляду справи встановлено, що відповідач проживає у спірному житловому приміщенні, яке складає 5/9 частин домоволодіння [ADDRESS] та 5/18 з яких належить йому на праві приватної власності, користується ним, позивач у належній їй на підставі рішення суду квартирі [ADDRESS] , яка складає 5/18 частин не проживає і має намір вселитися. Також, наданими позивачем доказами підтверджується, що між сторонами існує конфліктна ситуація, відповідач створює перешкоди позивачу у користуванні належним їй майном, не допускає останню на подвір`я житлового будинку, що унеможливлює доступ до належної позивачу квартири, чим порушує охоронювані законом права останньої. Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Отже, позивач має право вимагати від відповідача усунути перешкоди у вільному володінні та користуванні майном шляхом вселення у нього. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved