Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У вересні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та зміну розміру аліментів. Посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Весь час донька проживає з позивачем, Позивач займається її вихованням та утримує її. Тому [PERSON] просила суд визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , з матір`ю та змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання доньки. 25 жовтня 2022 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме щодо зміни розміру аліментів (а.с.62-63). Просила в цій частині позову провадження по справі закрити. 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 вересня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.38). На адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] (а.с.49) від 23 вересня 2022 року, в якій він зазначив, що визнає позов [PERSON] в частині визначення місця проживання доньки [PERSON] та не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з позивачем. Розгляд справи просив провести без його участі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 жовтня 2022 року було прийнято відмову позивача [PERSON] від позовної вимоги щодо зміни розміру аліментів, та закрито провадження у справі № 359/6251/22 в цій частині позовних вимог (а.с.66). У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] направив на адресу суду заяву (а.с.70), в якій просив розгляд справи провести без нього та врахувати висновок органу опіки та піклування, вважала за можливе позов задовольнити. Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст.\~200, ст.\~206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.12). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] \~та [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 березня 2009 року (а.с.13). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 10 грудня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1\~ст.161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до\~ст.8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~кожен має\~право на\~повагу до\~свого приватного\~і сімейного\~життя,\~до свого\~житла і\~кореспонденції.\~ Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував позитивні зобов`язання держави щодо забезпечення вказаних інтересів в аспекті дотримання статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та вказував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови. По-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. По-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним («Neulinger and Shuruk v. Switzerland» від 8 січня 2009 року, заява № 41615/07, «Mamchur v. Ukraine» від 16 липня 2015 року, заява № 10383/09). Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З акта обстеження житлово-побутових умов позивача (а.с.19) від 8 вересня 2022 року та від 18 жовтня 2022 року (а.с.73) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] (власник, бабуся), [PERSON] (власник, дідусь), позивач [PERSON] , донька [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради 2 листопада 2022 року № 527 було погоджено висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , (а.с.71). З висновку (а.с.71 зворот-72) встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю, за місцем її проживання. Суд, з урахуванням визнання відповідачем позову, вважає, що місце проживання доньки сторін [PERSON] , [INFO] , належить визначити з її матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 496 грн. 20 коп. (а.с.8), інші 50 відсотків у розмірі 496 грн. 20 коп. стягнути з відповідача.

Outcome: approved