Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

23.09.2022 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Гуменюка Олександра Володимировича звернулася до суду з позовом до АТ "Альфа-Банк", у якому просить визнати виконавчий напис № 15044, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 14.02.2022 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості в сумі 52 807, 65 грн таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовну заяву\~ [PERSON] \~обґрунтовано тим,\~що 26.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 240108 про стягнення із неї на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості в сумі 10\~440,14 грн. Вважає вказаний виконавчий напис незаконним, оскільки їй не надіслано лист-вимогу про погашення кредитної заборгованості, нотаріусу не було надано оригіналу кредитного договору, нотаріусу не надано доказів безспірності кредитної заборгованості, зокрема не надано первинних документів щодо видачі кредиту та кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений. Відзив на позовну заяву не надходив. У письмових поясненнях на позовну заяву представник відповідача адвокат Михніцьий Г.Ю. просить відмовити у задоволені позову, із тих підстав, що позивач безпідставно твердить, що нотаріусу не надано необхідного пакету документів для вчинення виконавчого напису. Позивач не довів у чому полягає спірність боргу. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин» переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 кредитні договори за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, що належать до переліку документів на яких вчиняється виконавчий напис нотаріуса. Дана норма є чинною та не виключена із переліку. Нотаріусу були надані документи оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачом виписка із рахунку боржника. Такого способу захисту як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не передбачено чинним законодавством. У запереченнях проти задоволення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача просить відмовити у стягненні із відповідача витрат на професійну правничу допомогу через безпідставність позову. Проте у разі, якщо суд дійде висновку про стягнення витрат, то просить зменшити їх максимально. Заперечення обґрунтовані тим, що позовна заява по своїй суті не є складною за змістом, оскільки, окрім посилання позивача на те, що виконавчий напис не може вчинятися за кредитним договором не засвідченим нотаріально, що на думку позивача суперечить кільком позиціям апеляційного та касаційного суду, жодних інших зрозумілих позицій немає. Позивачем не спростовано розміру заборгованості та борг позивачем не заперечується. Позовна заява не спростовує наявності заборгованості за кредитним договором, а її зміст направлений на те, що не було дотримано процедури. Разом із тим, борг за кредитним договором у позивача не зникає, що об`єктивно виключає особливу важливість і цінність відповідного позову позивачу, щоб виставляти за нього такий розмір витрат на професійну правничу допомогу. Заяви, клопотання , інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи. До участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича. Представник відповідача, адвокат Михніцький Г.Ю. до суду направив письмові пояснення, заяву про звільнення від сплати судових витрати, клопотання про витребування матеріалів за якими вчинено оспорюваний виконавчий напис. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено,\~що 14.02.2022 приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригідою Володимиром\~Олександровичем вчинено виконавчий напис № 15044 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в\~сумі \~52227,65\~грн за\~кредитним договором\~від 04.01.2021\~№ 501287400,\~укладеним між\~АТ «Альфа-Банк»\~та \~ [PERSON] . Борг стягнуто за період із 15.09.021 до 08.12.2021. Суму боргу включає: прострочена заборгованість за тілом кредиту 4248,6 грн грн, заборгованість комісією та відсотками - 7888,59 грн, строкова заборгованість за кредитом в розмірі 40090, 46 грн. Постановою ВП № 69404532 приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. від 13.07.2022 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Кредитний договір від 04.01.2021 № 501287400, укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не посвідчений нотаріально. Норми права, які застосовані судом За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Тобто постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність\~(у\~частині)\~22\~лютого 2017\~року, з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). За положеннями статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Висновки суду Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.02.2022, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як зазначено вище, кредитний договір від 04.01.2021 № 501287400, за яким вчинено виконавчий напис не був посвідчений нотаріально. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Доводи позивачки, що мало місце ненадіслання відповідачем нотаріусу: листа-вимоги про погашення кредитної заборгованості, оригіналу кредитного договору, доказів безспірності кредитної заборгованості, первинних документів щодо видачі кредиту не доведено доказами та із цих підстав суд не вбачає підстав для задоволення позову. Разом із тим, висновки суду щодо інших підстав позову не впливатимуть на рішення суду про задоволення позову, через непосвідчення нотаріально кредитного договору за яким вчинено виконавчий напис. Тому із наведених підстав, суд відмовляє представникові відповідача у витребування у нотаріуса матеріалів, за якими вчинено виконавчий напис. Дослідження судом таких доказів не матиме наслідком ухвалення іншого рішення щодо заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат За положеннями\~частин першої\~та другої\~ статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже із відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 992, 4 грн. Суд також частково стягує витрати позивачки за надання їй професійної правничої допомоги, із таких підстав. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачка надала суду договір про надання правової допомоги № 95 від 23.09.2022, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 23.09.2022, розрахунок до договору про надання правової допомоги на загальну суму 6000 грн та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.02.2022 про внесення [PERSON] адвокату Гуменюку О.В. за договором № 95 від 23.09.2022 - 6000 грн. Вказану суму витрат на правничу допомогу складає: усна консультація з вивченням документів -500 грн, складання процесуальних документів - 3500 грн, представництво інтересів в суді - 2000 грн. Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК Українт витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на встановлені судом обставини справи, ненадання позивачкою доказів на підтвердження усіх обставин, на які вона посилалася, як на підтвердження заявлених вимог, зважаючи, що дана справа не є складною за своєю суттю, з приводу спірних правовідносин наявна стала судова практика, розгляд справи проведено без виклику учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність компенсацію позивачці витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, з урахуванням критеріїв співмірності, розумності та пропорційності. Отже всього судові витрати, які підлягають компенсації відповідачем на користь позивачки складають 3\~992,4 грн.

Outcome: approved