Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, відповідно до якого просять: скасувати рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк Павла Тарасовича про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності: 156746101 від 30 жовтня 2019 року, яка належить на праві власності [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] привести самовільно реконструйовану квартиру [ADDRESS] до попереднього стану, а саме: до розмірів, зазначених у реєстраційній справі квартири [ADDRESS] та інвентаризаційної справи на будинок; покласти на [PERSON] , [INFO] , судові витрати в розмірі 10632 грн., з яких: витрати на професійну правничу допомогу наданої адвокатом [PERSON] у розмірі 4000 грн., витрати на професійну правничу допомогу наданої адвокатом [PERSON] [PERSON] у розмірі 3000 грн., судовий збір в розмірі 1816 грн. сплачений [PERSON] згідно з квитанцією № 26 від 29 квітня 2021 року, судовий збір в розмірі 1816 грн. сплачений [PERSON] згідно з квитанцією № 25 від 29 квітня 2021 року. Позов мотивують тим, що вони є власниками квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] . Житловий будинок за вказаною адресою є багатоквартирним та складається з 6-ти квартир, побудований у 1932 році, перебуває на балансі ЛКП «Господар», розташований на земельній ділянці, яка належить Львівській міській раді та віднесена до земель комунальної власності. Власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку є [PERSON] . Приблизно в кінці листопада 2019 року останній на частині прибудинкової території, якою користувались всі співвласники квартир, без оформлення дозвільних документів, розпочав незаконну реконструкцію своєї квартири, тобто самочинне будівництво повноцінного житлового будинку, з надбудовою другого поверху, та облаштування окремого входу, без необхідних дозволів та без набуття у користування чи у власність земельної ділянки. Вказують, що мешканці всього будинку неодноразово звертали увагу відповідача, що прибудова порушує їх права, як власників квартир, гаражів та користувачів прибудинковою територією. Зокрема, дана прибудова обмежує доступ (заїзд) [PERSON] до дверей гаража, що належить їй на праві приватної власності, а як наслідок незаконної прибудови до стіни квартири [PERSON] , в такої в квартирі почали тріскати стіни. Окрім цього, після здійснення надбудови відповідачем, порушується видимість з вікон мешканців квартир, та потрапляння сонячних променів. Надбудова здійснена [PERSON] шляхом приєднання до зовнішньої стіни квартири [PERSON] , не залишивши жодних санітарних та протипожежних відступів для обслуговування її квартири. Після здійснення прибудови між стіною її квартири та стіною надбудови порушено будівельні норми та протипожежні вимоги. У зимовий період у даному місці між стіною її квартири та стіною надбудови може скупчуватись сніг і це може призвести до промокання стіни у її квартирі. Звертають увагу на те, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] та реєстраційної справи квартири [ADDRESS] у такому загальна площа даної квартири, з урахуванням актів біжучих змін, станом на 2013 рік становила 85,5 кв.м. Після даного періоду в справах відсутні будь-які дозвільні документи, чи документи про зміни площі квартири, на підставі яких могла б бути збільшена загальна площа квартири. Водночас, як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30 жовтня 2019 року, станом на сьогоднішній день, загальна площа даної квартири становить 146,7 кв.м. Таким чином під час проведення незаконної реконструкції квартири загальна площа такої збільшилась на 61,2 кв.м. Інших відомостей щодо погодження та перепланування вказаної квартири матеріали інвентаризаційної справи на будинок не містять. Також згідно з даним витягом підставою виникнення права власності на реконструйовану квартиру була зокрема довідка, видана 28 жовтня 2019 року ТОВ «Галбудпроект», в якій зазначено, що згідно з матеріалами технічної інвентаризації станом на 28 жовтня 2019 року загальна площа квартири [ADDRESS] в результаті перепланування, переобмірів та уточнення всіх площ змінилася та становить - 146,7 кв.м., житлова площа - 98,7 кв.м., а також, що до даної квартири належить гараж на [ADDRESS] , загальною площею - 76,6 кв.м. Вказують, що дані факти не відповідають дійсності, а також вимогам закону. Зокрема реконструкція (будівництво) квартири здійснювалась [PERSON] без жодних дозвільних документів. Технічний паспорт виготовлений ТОВ «Галбудпроект» станом на 28 жовтня 2019 року з врахуванням самочинних прибудов, згідного якого квартира складається з першого поверху та мансарди, загальною площею 146,7 кв., а також до квартири поєднаний підвал - 13,4 кв.м., гараж 36,9 кв.м. та майстерня 39,7 кв.м., всього по гаражу загальна площа 76,6 кв.м. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 156746746101, загальна площа квартири [ADDRESS] становила 85,5 кв.м. та була змінена на 146,7 кв.м. Основним документом на підставі якого здійснено державну реєстрацію права власності державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк П.Т. є довідка видана ТОВ «Галбудпроект» від 28 жовтня 2019 року та технічний паспорт виданий ТОВ «Галбудпроект» від 28 жовтня 2019 року, дата дії 30 жовтня 2019 року, індексний номер витягу 186908386. Окрім цього, в технічному паспорті не зображені добудовані [PERSON] сходи, які такий незаконно прибудував, чим повністю обмежив в`їзд та доступ [PERSON] до гаража, що належить їй на праві приватної власності, наявність яких підтверджується відповідними фото. При цьому вказаний технічний паспорт та довідка виготовлені 28 жовтня 2019 року, а як вбачається з світлокопій фото реконструкції квартири станом на 5 лютого 2020 року реконструкція такої ще тривала, та відтак не могла бути завершена 28 жовтня 2019 року, про що видано довідку та виготовлено технічний паспорт, відтак не відомо на підставі чого такі виготовлялись. Вказують, що до облаштування реконструкції (прибудови) квартири [PERSON] мав виготовити робочий проект, відповідно до якого надалі б здійснювалось капітальне будівництво об`єкту, а до реєстрації права власності на реконструйовану квартиру відповідач повинен був отримати згоду від сусідів та ЛКП «Господар» на таку реконструкцію, розробити проект, укласти договір на авторський і технічний нагляд, та отримати дозвільні документи на дане будівництво, однак відповідачем здійснено будівництво без будь-якої проектної та дозвільної документації, на сайті ДАБК у розділі реєстр дозвільних документів відсутня інформація про будь-які дозвільні документи на квартиру [ADDRESS] . При цьому звертають увагу на те, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» отримати дозвіл на зведення прибудови можна тільки за наявності документів, що підтверджують право власності або оренду на землю, однак на землю прибудинкової території багатоквартирного будинку неможливо підтвердити право користування, оскільки вона знаходиться в загальному користуванні всіх власників квартир в будинку. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються співвласниками, при цьому жоден із співвласників будинку, в тому числі і позивачі, не надавали [PERSON] згоди на проведення реконструкції (добудови) квартири. Зазначають, що у зв`язку з наведеним з початку проведення [PERSON] незаконних робіт мешканці квартир на [ADDRESS] , звертались з заявами в усі можливі інстанції щодо порушення їх законних прав, а також в інтересах мешканців з такими ж заявами звертався в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Денисяк Т.Г. Зокрема у численних відповідях Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові зазначено, що в період з 11 грудня 2019 року по 23 грудня 2019 року Інспекцією проведено позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: [ADDRESS] , під час якої встановлено, що проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири, а саме на рівні другого поверху виконано надбудову існуючої квартири з втручанням в несучі конструкції стін без документа, який надає право на виконання будівельних робіт. На час перевірки роботи розпочато та не завершено. Дозвільні документи, проектну документацію [PERSON] при проведені перевірки не надано, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за що встановлена відповідальність ч. 4 ст. 96 КУпАП, у зв`язку з чим 23 грудня 2019 року Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних, яким зобов`язано [PERSON] зупинити виконання вищевказаних самочинних побіг до моменту усунення порушення щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил згідно чинного законодавства. 26 грудня 2019 року Інспекцією винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 0006-вих-4527/179, якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 4 250 грн. Також повідомлено, що Інспекцією в період з 31 січня 2020 року по 13 лютого 2020 року з метою перевірки виконання зазначеного вище припису проводилась позапланова перевірка на вищевказаному об`єкті будівництва, під час проведення якої візуальним оглядом встановлено, що на такому проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири, на рівні влаштування покрівлі даху. З врахуванням того, що на момент проведення позапланової перевірки [PERSON] надано технічний паспорт на квартиру, виготовлений ТОВ «Галбудпроект» 28 жовтня 2019 року, відповідно до якого перший поверх та підвал вказаної квартири за своїми розмірами та параметрами відповідає такому, та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з якого квартира загальною площею 146,7 кв.м. та гараж загальною площею 76,6 належить йому на праві власності, відтак Інспекція була позбавлена можливості вжити заходи контролю на вказаних об`єктах, оскільки такі є не об`єктами будівництва, а об`єктами нерухомого майна. Разом з тим повідомлено, що Інспекцією не реєструвались та не надавались документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимоги припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року, який [PERSON] не виконано - за фактом проведених робіт виконано покрівлю даху, оздоблення фасаду будинку, що є порушення абз. 3, пп. 3, п. 11 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, про що складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протокол про адміністративне правопорушення та надано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Також Інспекцією звернено увагу на положення ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно з якими у даному випадку державна реєстрація прав на майно мала проводитись після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, та повідомлено, що оскільки вказані об`єкти не приймались в експлуатацію, однак на такі зареєстровано право власності, відтак Інспекцією буде скеровано до правоохоронних органів заяву про незаконну реєстрацію права власності на об`єкти самочинного будівництва. За результатами вказаних обставин Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 27-а від 27 лютого 2020 року. Також вказують, що виконавчий комітет Львівської міської ради у відповіді від 23 липня 2020 року зазначив, що після скасування реєстрації права власності на зазначений об`єкт Інспекцією ДАБК у м. Львові будуть вживатись заходи щодо подання позовної заяви про приведення об`єктів самочинного будівництва за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану. А відповіддю управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради від 5 лютого 2021 року повідомлено, що станом на вказаний день містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, будівельний паспорт забудови земельної ділянки чи вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] , [PERSON] не надавались. Окрім цього, [PERSON] не отримував і жодних дозвільних документів на реконструкцію гаража, який розташований на прибудинковій території, та площа якого незаконно змінилась. Гараж є окремо стоячим, не прибудований до будинку, невідомо на яких підставах та згідно яких норм закону такий зареєстрований як єдиний об`єкт нерухомості (складова частина об`єкта нерухомості) разом з квартирою [ADDRESS] , без присвоєння окремого реєстраційного (індексного) номеру, та на підставі чого згідно з довідкою ТОВ «Галбудпроект» такий належить до квартири. Зазначають, що з врахуванням положень Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питання житлово-комунального господарства від 17 травня 2002 року № 76, та ЦК України, оскільки квартира та гараж, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , реконструйовано зі зміною його геометричних розмірів, а саме зі збільшенням загальної площі, без отримання документів, що дають право виконувати будівельні роботи та належним чином затвердженого проекту або будівельного паспорту, такий об`єкт нерухомого майна вважається об`єктом самочинного будівництва. А враховуючи той факт, що на час звернення до державного реєстратора реконструйований об`єкт нерухомого майна всупереч вимогам ч. 2 ст. 331 ЦК України не був введений в експлуатацію, то державна реєстрація права власності на нього відбулась в обхід встановленого державою порядку. При цьому звертають увагу на те, що положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено обов`язок державного реєстратора перевірити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. При цьому як вбачається з документів реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , приймаючи 30 жовтня 2019 року рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру з гаражем, площею 146,7 кв.м. (номер запису про право власності: 156746101) державний реєстратор не виконав зазначений обов`язок щодо перевірки поданих для цього документів, не перевірив суперечності між заявленим та вже зареєстрованим правом на вказану квартиру з гаражем, та наявності в особи, яка звернулася за державною реєстрацією, дозвільних документів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта нерухомості. Таким чином, на підставі оскаржуваного рішення реєстратора зареєстровано право власності на самовільно реконструйований об`єкт нерухомості, який не введено в експлуатацію у встановленому законом порядку. Позивачі вважають, що довідка видана ТОВ «Галбудпроект» 28 жовтня 2019 року не може бути підставою для реєстрації права власності і така містить неправдиві відомості щодо причин збільшення площі квартири та гаражу, оскільки переплануванням чи переобміром неможливо збільшити площу квартири на 146,7 кв.м. від існуючої 85,5 кв.м. При цьому зазначають, що неодноразові незаконні дії державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка П.Т. підтверджується також наказами Міністерства Юстиції України № 209/7 від 21 січня 2021 року та наказом № 1229/7 від 20 квітня 2021 року про проведення камеральних перевірок щодо його діяльності, які проводяться у зв`язку з виявленням порушень порядку державної реєстрації. Позивачі вказують, що окрім цього відповідачем незаконно захоплено і підвал, що перебуває в спільному користуванні всіх співвласників будинку, на даний час відповідачем там встановлено без жодних дозволів геотермальне опалення, що веде до його квартири, що становить небезпеку для жителів будинку, та таким обмежено доступ до даного підвального приміщення. Звертають увагу на те, що з аналізу норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ЦК України випливає, що переобладнання та перепланування у квартирі, що є приватною власністю, можливе без отримання документів, що дають право на їх виконання, однак виключно у випадку здійснення таких робіт, що не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а також за умови, що такі роботи виконуються лише у відповідній квартирі, а не за її межами. В іншому випадку такі зміни можуть призвести до порушень прав власників інших квартир. Оскільки, при проведенні реконструкції квартири [ADDRESS] відповідачем без відповідної дозвільної документації, проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири, на рівні влаштування покрівлі даху, впритул до стіни кв. [ADDRESS] , що належить [PERSON] , самовільно знесено несучу стіну будинку, від чого утворилась тріщина на фасаді будинку зі сторони відповідача, сходами перекрито в`їзд (доступ) до гаражу, що належить [PERSON] , та інших сусідських гаражів, а також реконструйовано гараж шляхом зменшення розміру прибудинкової території, позивачі вважають своє право на користування земельною ділянкою, належними їм об`єктами нерухомого майна, та загалом приміщеннями будинку, що перебувають у спільній сумісній власності порушеними, оскільки до проведення такої реконструкції відстань між будинком та гаражами була достатньою для належного користування, а також співвласники будинку могли вільно користуватись прибудинковою територією. Вказують, що самочинно проведена реконструкція (добудова) порушує законні права та інтереси позивачів та всіх інших співвласників квартир у вказаному будинку на користування своїми об`єктами нерухомості, що належать їм на праві приватної власності, унеможливлює вільний доступ інших співвласників до приміщень загального користування, як об`єкта спільної власності, та користування земельною ділянкою, а тому таке самочинне будівництво підлягає знесенню. Самочинна реконструкція (добудова) зазначеної квартири призводить до значного тиску на фундамент будинку, який перебуває в незадовільному стані, що призводить до руйнування фундаменту, несучих стін будинку, внаслідок обмеження доступу сонячного світла до будинку, створення загроз у випадку пожежі чи іншого пошкодження будинку, а також знищено всі зелені насадження, дерева та кущі, які знаходилися на території самовільно захопленої земельної ділянки. Вважають, що реєстрація права власності здійснена з допущенням норм діючого законодавства, адже як на момент проведення такої, так і на даний час означений об`єкт самочинного будівництва є недобудовою та не введений в експлуатацію у встановленому законом порядку, однак вже зареєстрований, а відтак відповідачем порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, який затверджений Постановою КМУ № 466 від 13 квітня 2011 року. Щодо витрат позивачів на правову допомогу вказують, що між позивачами [PERSON] , [PERSON] і адвокатом [PERSON] 18 листопада 2020 року було укладено договори про надання правової допомоги № 18/20 та № 19/20, за умовами п. 1.1 яких адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво, або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно додаткового договору до договору про надання правової допомоги № 18/20 від 18 листопада 2020 року на виконання п. 3.2 Договору про надання правової допомоги № 18/20 від 18 листопада 2020 року сторони погодили, що вартість правової допомоги (гонорару) згідно вказаного договору визначається наступним чином: вартість правової допомоги адвоката за визначення правової позиції у справі, складання та подання до Личаківського районного суду м. Львова позовної заяви з додатками, необхідних клопотань/заяв, та інших процесуальних документів складає 3000 грн.; вартість правової допомоги (гонорар) за складання та надіслання адвокатом адвокатських запитів з метою збору доказів, та підготовка всіх інших необхідних доказів по справі, підготовка їх для сторін судового спору, і т.д. складає 1000 грн.; вартість правової допомоги (гонорар) щодо представництва прав та інтересів клієнта адвокатом (тобто безпосередньо участь адвоката в судовому засіданні) становить 500 грн. за одне судове засідання.; вартість правової допомоги (гонорар) за складання процесуальних документів та подання їх до суду, надання інших видів правової допомоги, необхідність у наданні яких виникатиме в процесі збору доказів та представництва прав та інтересів клієнта безпосередньо протягом судового розгляду справи, зазначеної в п. 1.1 цього додаткового договору, визначається з розрахунку: вартість одної години роботи адвоката 500 грн. Аналогічні вимоги визначені сторонами і в додатковому договорі до договору про надання правової допомоги № 19/20 від 18 листопада 2020 року, однак сторонами визначено, що вартість правової допомоги адвоката за визначення правової позиції у справі, складання та подання до Личаківського районного суду м. Львова позовної заяви з додатками, необхідних клопотань/заяв, та інших процесуальних документів складає 2000 грн.; вартість правової допомоги (гонорар) за складання та надіслання адвокатом адвокатських запитів з метою збору доказів, та підготовка всіх інших необхідних доказів по справі, підготовка їх для сторін судового спору, і т.д. складає 1000 грн. Позивачі понесли витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі разом 7000 грн., які були сплачені 21 квітня 2021 року згідно квитанцій № 40 та № 41. Сума судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунку становить 15 000 грн. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 6 травня 2021 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у такій. Крім того до суду з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові звернувся керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова, відповідно до якого просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію та припинити право власності [PERSON] на самочинне будівництво - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 146,7 кв.м., житлова площа 98,7 кв.м., відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: комора в підвалі площа 3 кв.м., гараж площа 76,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 156746746101) зі змінами, внесеними на підставі рішення державного реєстратора від 30 жовтня 2019 року, індексний номер рішення 49439895; судові витрати стягнути з відповідача на користь Львівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи - 02910031). Позов мотивує тим, що Галицькою окружною прокуратурою міста Львова встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно 16 листопада 2005 року зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 8223717). Дана квартира складалась з трьох житлових кімнат та кухні. Комора в підвалі 3,0 кв.м. Загальна площа квартири 84,4 кв.м., житлова 35,4 кв.м. В подальшому, 30 жовтня 2019 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Жирівської сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл. Тузяком П.Т. проведено державну реєстрацію змін до об`єкта нерухомого майна вищевказаної квартири та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 30 жовтня 2019 року державний реєстратор вніс зміни до відомостей державного реєстру, внаслідок чого на даний час за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 146,7 кв.м., житлова площа 98,7 кв.м., гараж площею 76,6 кв.м. 11 грудня 2019 року в.о. начальника Інспекції ДАБК у м. Львові видано наказ № 723-п про проведення позапланової перевірки будівельних робіт на [ADDRESS] на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 11 грудня 2019 року Інспекцією ДАБК у м. Львові видано направлення № 723-пп на проведення планового (позапланового) заходу за вищевказаною адресою в період з 11 грудня 2019 року по 23 грудня 2019 року. 23 грудня 2019 року Інспекцією ДАБК у м. Львові за результатом проведення позапланової перевірки будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] складено акт № 723-пп, у відповідності до якого, за вище зазазначеною адресою під час проведення перевірки, з виїздом на місце, візуальним оглядом встановлено, що на об`єкті будівництва проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири. На рівні другого поверху виконано надбудову існуючої квартири з втручанням в несучі конструкції стін. На час перевірки роботи розпочато та не завершено. Під час перевірки встановлено, що проведено реконструкцію існуючої квартири з втручанням в несучі конструкції стін без розробленої проектної документації та без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт. 23 грудня 2019 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, у відповідності до якого відповідачем проведено реконструкцію існуючої квартири з втручанням в несучі конструкції стін, без розробленої документації та без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п. 1, ч. 1, ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 23 грудня 2019 року Інспекцією ДАБК у м. Львові Желізку М.І. видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, в якому вказано зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] » до усунення виявлених порушень щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно чинного законодавства. 26 грудня 2019 року постановою по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні). Окрім того, 31 січня 2020 року в.о. начальника Інспекції ДАБК у м. Львові видано наказ № 65-п про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] » на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. 31 січня 2020 року Інспекцією ДАБК у м. Львові видано направлення № 65-пп на проведення планового (позапланового) заходу за вищевказаною адресою в період з 31 січня 2020 року по 13 лютого 2020 року. 13 лютого 2020 року Інспекцією ДАБК у м. Львові за результатом проведення позапланової перевірки будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] складено акт № 65-пп, у відповідності до якого, за вище зазазначеною адресою під час проведення перевірки, виконання припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року виданий Інспекцією ДАБК у м. Львові - Желізко М.І., з виїздом на місце візуальним оглядом встановлено, що на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] » проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири, на рівні влаштування покрівлі даху. На час перевірки будівельні роботи не проводилися. На окремо збудованій будівлі (гараж) будівельні роботи не проводилися, ознаки їх виконання відсутні. На час проведеної перевірки встановлено, що вимоги припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року виданого Інспекцією ДАБК у м. Львові - Желізком М.І. не виконано - за фактом проведених робіт виконано покрівлю даху, оздоблення фасаду будинку. 13 лютого 2020 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, у відповідності до якого відповідачем вимоги припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт 23 грудня 2019 року, який виданий Інспекцією ДАБК у м.Львові не виконано - за фактом проведених робіт порушено вимоги абз. 3, пп. 3, п. 11 Закону України «Про здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. 13 лютого 2020 року Інспекцією ДАБК у м. Львові Желізку М.І. видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. 27 лютого 2020 року постановою по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП (невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю). Окрім того, згідно з інформацією Інспекції ДАБК у м. Львові інспекцією не реєструвались/не видавались документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За даними Інспекції ДАБК у м. Львові у реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про поновлення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутні відомості щодо виданих документів, які надають право виконувати будівельні роботи, а також документи про прийняття в експлуатацію збудованих об`єктів за адресою: [ADDRESS] . Відтак оскільки самочинне будівництво на [ADDRESS] здійснено за відсутності дозвільних документів, без прийняття його до експлуатації, а відтак, це майно в силу вимог ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є об`єктом права власності. Реєстрація права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на [ADDRESS] без отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт, прийняття збудованих об`єктів до експлуатації у встановленому законом порядку проведена з порушенням вимог ст. 182 ЦК України, положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак, підлягає скасуванню. Про факт державної реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт прокуратура довідалась після вивчення матеріалів перевірки Інспекції ДАБК у м. Львові, які надійшли до прокуратури 6 квітня 2021 року та опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав. Листом від 2 квітня 2021 року Інспекцією ДАБК у м. Львові повідомлено, що інспекція не зверталась до суду з позовом щодо об`єкта містобудування на [ADDRESS] . Згідно статей 1, 2 Статуту територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою № 2667 від 7 грудня 2017 року, територіальна громада м. Львова є первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій та повноважень. Територіальну громаду м. Львова складають її члени - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах м. Львова, які зареєстровані на території міста Львова. Територіальна громада м. Львова здійснює місцеве самоврядування як безпосередньо, так і через її органи - Львівську міську раду, Львівського міського голову, виконавчі органи Львівської міської ради. Територія м. Львова - визначений законодавством України простір у межах якого територіальна громада м. Львова здійснює місцеве самоврядування. Територія м. Львова є невід`ємною складовою території України. Територію м. Львова утворюють всі землі, розташовані у межах міста. Отже, виконання будівельних робіт на території міста Львова, здійснення містобудівної діяльності повинно відповідати вимогам чинного законодавства і бути спрямоване на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Використання територій, спрямованих на забезпечення сталого розвитку населених пунктів, порушення яких, суперечить містобудівному законодавству порушує інтереси держави та територіальної громади м. Львова. Відтак вказує, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності щодо забезпечення дотримання вимог законодавства, зокрема у сфері містобудівної діяльності, при реалізації наданих повноважень, що беззаперечно становить суспільний інтерес. 6 квітня 2021 року на адресу Львівської міської ради прокуратурою направлено запит про надання інформації про вжиття заходів реагування у тому числі шляхом звернення до суду з позовними заявами про приведення вищевказаних об`єкта (самочинного будівництва) у відповідність до чинного містобудівного законодавства, шляхом демонтажу (знесення), тощо, зокрема на вул. Саковича, 1/2. Зі змісту отриманої відповіді слідує, що ні Львівська міська рада, ні виконавчі органи не звертались до суду з позовами про приведення вищевказаного об`єкта (самочинного будівництва) у відповідність до чинного містобудівного законодавства, скасування державної реєстрації речового права. Вищевказані обставини свідчать про невжиття Львівською міською радою, виконавчими органами ефективних заходів протягом розумного строку, після того, як у 2019 та 2020 роках їм стало відомо про факт самочинного будівництва на [ADDRESS] . Звертає увагу на те, що виконання будівельних робіт на території міста Львова, здійснення містобудівної діяльності повинно відповідати вимогам чинного законодавства і бути спрямоване на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Самочинне будівництво є порушенням установлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Заходів щодо усунення порушень у сфері містобудування та приведення самочинно збудованого об`єкта у відповідність містобудівного законодавства, в тому числі шляхом подання позову до суду ні Львівською міською радою, ні Інспекцією ДАБК у м. Львові не ініційовано. Також, до цього часу не вжито заходів щодо скасування державної реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт. З огляду на вищевказані обставини та норми законодавства прокурор звертається до суду з вказаним позовом в інтересах Львівської міської територіальної громади в особі Львівської міської ради та Інспекції ДАБК у м. Львові. Матеріали даного позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 31 травня 2021 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у такій. Даною ухвалою цивільну справу № 463/6055/21 (провадження № 2/463/1340/21) за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до [PERSON] про скасування державної реєстрації речового права на об`єкт самочинного будівництва об`єднано з цивільною справою № 463/5124/21 (провадження № 2/463/1261/21) за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова, державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк П.Т. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити дії, присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер 463/5124/21. 12 серпня 2021 року представником позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокатом Сологуб А.М., що діє на підставі ордерів серії ВС №1072654 та №1072655 від 26 квітня 2021 року, подано заяву про застосування забезпечення позову. Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року частково задоволено заяву представника позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт шляхом заборони розпорядження на об`єкт нерухомого майна: квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 186908386, що належить на праві власності [PERSON] 24 червня 2021 року представником позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] подано до суду заяву про допит у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 2 серпня 2021 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про продовження строку для подання відзиву. Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року за клопотанням представника позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , поданим разом з позовом, витребувано з ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» матеріали інвентаризаційної справи (квартал (папка) 493) об`єкта за адресою: [ADDRESS] , та реєстраційну справу на квартиру [ADDRESS] , а також витребувано в ТОВ «Галбудпроект» матеріали інвентаризаційної справи № 0248-ЛВ. Також протокольними ухвалами підготовчого засідання 30 серпня 2021 року задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] про допит у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також продовжено відповідачу строк для подання відзиву до 15 жовтня 2021 року. 21 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Деми Н.І., що діє на підставі ордеру серії ЛВ №157646 від 27 серпня 2021 року, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просить відмовити повністю, позовну заяву керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова залишити без розгляду, а також стягнути з позивачів [PERSON] та [PERSON] у рівних частках суми витрат понесених відповідачем на правничу допомогу та витрат на проведення судово-будівельної експертизи. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON] вказує, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Будинок у якому розташована квартира був побудований у 1930 році, початково був одноповерховим неодноразово перебудовувався. Зокрема у 1970 році до даного будинку було прибудовано другий та третій поверхи на яких було додатково розмішено чотири квартири, у 1986 році матері [PERSON] було надано згоду на проведення добудови до квартири [ADDRESS] , позначеної на поверховому плані за результатами технічної інвентаризації у 1998 році піл літ. А-1 та літ. а. Накриття спорудженої добудови було здійснено за рахунок влаштування односхилого похилого даху, який був влаштований за рахунок підняття несучих стін добудови квартири [ADDRESS] з примиканням (без втручання в несучу конструкцію до стіни основного будинку (літ А-3). За рахунок влаштування даху прибудови утворилось додаткове приміщення, яке належало виключно до квартири [ADDRESS] , та не було у спільному користуванні власників інших квартир. Після отримання квартири у власність [PERSON] провів переобладнання та внутрішнє переобладнання належної йому квартири, тобто роботи не пов`язані із зміною зовнішньої конфігурації будинку. У зв`язку з наведеним звертає увагу на положення ст. 152 Житлового кодексу України та п. 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого Постановою КМУ від 7 червня 2017 року № 406. Вказує, що у жовтні 2019 року за замовленням [PERSON] ТОВ «Галбудпроект» було проведено технічну інвентаризацію квартири [ADDRESS] та складено технічний паспорт, яким зафіксовано, що в результаті перепланування, переобмірів та уточнення всіх площ загальна площа квартири [ADDRESS] змінилася та становить - 146,7 кв.м. Відтак зазначає, що аналізу норм чинного законодавства, зокрема ч. 2 п. 58. Постанови КМ України № 1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», можна стверджувати, що після внутрішнього переобладнання та перепланування квартири, які не передбачають втручання в несучі конструкції будівлі для внесення змін щодо технічних характеристик квартири до Державного реєстру речових прав, необхідно подати відповідну заяву та новий технічний паспорт, а відтак зміни, внесені реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської обл. Тузяком П.Т. до Державного реєстру речових прав 30 жовтня 2019 року стосовно квартири [ADDRESS] є законними та вимога про їх скасування є незаконною. Що ж до реконструкції, яку проводив [PERSON] у період з грудня 2019 року по січень 2020 року повідомляє, що у листопаді 2019 року останній розпочав проведення реконструкції належної йому квартири, вказані роботи передбачали влаштування додаткових віконних пройомів та зміну конфігурації даху з односхилого на двосхилий. Вказує, що факт проведення робіт з реконструкції на рівні саме другого поверху зафіксовано Інспекцією ДАБК у м. Львові у акті, складеному 29 грудня 2019 року за результатами позапланової перевірки. Зазначає, що свою вину щодо порушення порядку проведення реконструкції, а саме проведення таких робіт без розробки проектної документації, отримання дозволу тощо, [PERSON] визнає, що підтверджується фактом сплати штрафу за вчинене адміністративного правопорушення, однак вважає безпідставним твердження позивачів про те, що проведена з порушення чинного законодавства реконструкція квартири порушує їх права чи права будь-кого з інших власників квартир розташованих у вказаному будинку. Зокрема зазначає, що з метою визначення приміщень загального користування у будинку, на які поширюється режим спільної власності власників усіх квартир, було подано адвокатський запит до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», за результатом розгляду якого отримано відповідь № 3909 від 17 серпня 2021 року в якій повідомлено що згідно інвентаризаційних матеріалів станом на 29 грудня 2012 року у спільному користуванні перебувають приміщення у багатоквартирному будинку літ. «А-3», а саме: сходові клітки І/9,7 кв.м., ІІІ/11,1 кв.м., ІV/11,1 кв.м., V/11,1 кв.м. Вважає, що зі згаданої відповіді слідує, що приміщень спільного користування у прибудові літ. А-1 та літ. а, тобто прибудовах, що перебувають у власності [PERSON] немає, а тому твердження позивачів [PERSON] та [PERSON] про порушення їх прав як співвласників приміщень загального користування багатоквартирного будинку відсутні. Окрім того вказує, що з метою визначення будь-яких інших негативних впливів на багатоквартирний будинок, що пов`язані з проведеною реконструкцією квартири [ADDRESS] , та про які стверджують позивачі, стороною відповідача було замовлено проведення будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено ряд питань, сформованих для спростування чи підтвердження фактів наведених позивачами у позовній заяві, таких як виникнення тріщин у процесі реконструкції, обмеження заїзду до гаражу, твердження про порушення санітарних та протипожежних вимог, обмежене попадання сонячного світла тощо. За результатами проведення будівельно-технічної експертизи підготовлено висновок, від 12 жовтня 2021 року яким встановлено, що: «1. Втручання в несучі стіни будинку (літ. А-3) в тому числі такі, що могли спричинити негативні наслідки тобто тріщини у стінах квартири [ADDRESS] , у місці примикання покрівлі квартири [ADDRESS] - відсутні. 2. У відповідності до вимог встановлених нормами чинного законодавства до нормативної тривалості інсоляції, конфігурація даху квартири [ADDRESS] , не впливає на порушення тривалості інсоляції в квартирах багатоквартирного житлового будинку, зокрема і квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . 3. Втручання в приміщення загального користування: номер І, площею 9,7 кв.м. (сходова клітка); номер III, площею 11,1 кв.м. (сходова клітка); номер IV, площею 11,1 кв.м. (сходова клітка); номер V, площею 11,1 кв.м. (сходова клітка), що розташовані у багатоквартирному житловому будинку, який знаходиться на [ADDRESS] , внаслідок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] - відсутні. 4. Квартира [ADDRESS] відповідає вимогам діючих державних будівельних норм. Проведена реконструкція квартири [ADDRESS] не порушує; протипожежні, санітарні вимоги, тощо. 5. Безперешкодний заїзд в гараж літ. «Г» на час проведення експертизи, автомобілями типу «ВАЗ», «Москвич», тобто автомобілями під технічні параметри яких був збудований вище зазначений гараж - можливий.» Відтак вважає, що наведені докази дають підстави стверджувати про необґрунтованість твердження позивачів про те, що проведена реконструкція квартири [ADDRESS] порушує їх права. Звертає увагу на позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 19 квітня 2017 року у справі № 354/612/13-ц та від 11 серпня 2020 року у справі № 296/5460/17, в яких суд зазначив, що зі змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Вказує, з аналізу норм щодо порядку оскарження дій державного реєстратора та норм, які регулюють відносини стосовно самочинного будівництва вбачається, що оскаржити дії державного реєстратора чи вимагати знесення самочинного будівництва має право особа, права та інтереси якої порушено. Також звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово приходив до висновку, що знесення самочинного об`єкта нерухомого майна відповідно до ст. 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови (постанова у справі № 354/612/13-ц від 19 квітня 2017 року; постанова у справі № 642/7110/15-ц від 6 вересня 2017 року; постанова у справі № 296/1033/18 від 17 травня 2021 року). Вважає, що оскільки позивачами [PERSON] та [PERSON] при формуванні позовних вимог не наведено беззаперечних доказів порушення прав в результаті проведення відповідачем [PERSON] реконструкції належної йому на праві власності квартири, можна стверджувати про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Щодо позову керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова звертає увагу на те, що аналіз норм ЦПК України свідчить про те, що прокурор у визначених законом випадках має право на представництво інтересів держави або конкретної особи, якщо таке представництво належно обґрунтоване, підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, які вчиняються у відносинах між ними або з державою. У справі, що розглядається, керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до Личаківського районного суду з вимогою скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію та припинити право власності [PERSON] на самочинне будівництво квартиру [ADDRESS] . У позовній заяві заступником прокурора зазначено, що суб`єктами владних повноважень, до компетенції яких належить повноваження захисту інтересів держави, є Львівська міська рада та Інспекція державної архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, а оскільки вказані органи не звертались до суду із заявою про скасування права власності, то саме прокурор звертається до суду з вказаним позовом в інтересах Львівської міської територіальної громади в особі міської ради та Інспекції ДАБК у м.Львові. Сторона відповідача вважає, що в даному випадку відсутні законодавчо встановлені підстави для звернення прокурора до суду, оскільки предметом позову є скасування державної реєстрації, тобто відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які регулюються Законом України «Про державі реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до положень якого органом владних повноважень, до компетенції якого належить реалізація державної політики, а відповідно і захист інтересів держави, у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень є Міністерство юстиції України, а не Львівська міська рада чи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові. Окрім того, звертала увагу на позицію Верховного Суду у справі № 240/2400/19 від 27 лютого 2020 року, а також інші аналогічні правові позиції такого щодо права прокурора на звернення до суду. Вказала, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ЦПК України таке право може бути реалізовано прокурором тільки у разі, якщо він доведе, що відповідні суб`єкти владних повноважень такий захист не здійснюють або здійснюють його в неналежний спосіб. Відтак сторона відповідача вважала, що позов прокурора відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України підлягав залишенню без розгляду як такий, що поданий особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності. Разом з відзивом представником відповідача подано попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Зокрема на момент подання відзиву відповідачем понесено: витрати на проведення судово-будівельної експертизи 6864,4 грн.; витрати на правничу допомогу 8400 грн., що включають: надання консультації, підготовка та подання адвокатського запиту 2000 грн., участь у судовому засіданні 1200 грн., підготовка та подання відзиву на позовну заяву 5200 грн. Всього відповідачем понесено витрат на суму 15264,4 грн. Окрім того в процесі розгляду справи відповідачем можуть бути понесені витрати у розмірі 6\~000 грн. - оплата за участь представника у судових засіданнях. 3 листопада 2021 року до суду надійшли письмові пояснення керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова Ольшанецького І. Вказує, що прокуратурою встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 31 березня 1994 року, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У свідоцтві про право власності зазначено, що загальна площа квартири становить 85,5 кв.м., характеристика квартири та обладнання наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною свідоцтва. До квартири належить комора в підвалі площею 3,00 кв.м. Відомості щодо квартири зареєстровані ЛМБТІ у Реєстрову книгу за № 8044 від 12 квітня 1994 року. Технічний паспорт на квартиру складений 21 березня 1994 року, зареєстрований БТІ у Реєстрову книгу за № 8044 від 12 квітня 1994 року. За даними вказаного технічного паспорта (інвентарний номер 493, реєстровий номер 8044) квартира [ADDRESS] складається з 3-ох кімнат житловою площею 35,9 кв.м. Загальна площа квартири 85,5 кв.м. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2005 року квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат, житловою площею 35,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 85,5 кв.м. До квартири відноситься комора в підвалі, площею 3,0 кв.м. Згідно з інформаційною довідкю з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 252278935 від 12 квітня 2021 року квартира [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 8223717, номер запису 8044) належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 16 листопада 2005 року. Загальна площа квартири 84,4 кв.м., житлова площа 35,4 кв.м. Згідно з технічним описом майна за даними Реєстру квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні. Комора в підвалі 3 кв.м. Зміна загальної площі з 85,5 кв.м. на 84,4 кв.м., житлової з 35,9 кв.м. на 35,4 кв.м. відбулась в результаті переобмірів. 17 вересня 2013 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, відповідно до якого дарувальники подарували [PERSON] 4/5 часток квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 156746746101). При цьому у пункті 3 договору зазначено, що згідно правовстановлюючими документами на квартиру та технічним паспортом, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 21 березня 1994 року, квартира 4/5 частки якої даруються за договором, має загальну площу 85,5 кв.м., житлова площа становить 35,9 кв.м. Квартира складається з трьох житлових кімнат, кухні, ванної, вбиральні, коридору, кладової, веранди. До квартири належить комора в підвалі площею 3,0 кв.м. А у пунктах 2, 3 розділу II договору сторони засвідчили зокрема, що самовільних переобладнань у зазначеній в цьому договорі квартирі немає, зміст ст. 376 ПК України щодо поняття та правових наслідків самочинного будівництва - сторонам роз`яснено. Сторони засвідчили, що характеристики нерухомого майна повністю відповідають наведеним у Технічному паспорті на вказану квартиру від 21 березня 1994 року, а також що обставин, які б перешкоджали вчиненню правочину, та які б замовчувалися ними, не існує. У пункті 5 розділу II договору зазначено також, що при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані сторонами. А у пункті 7 вказаного розділу II договору дарування зазначено, що проект договору складений нотаріусом з урахуванням умов, визначених сторонами та умов, які є обов`язковими, кожним з них прочитаний, зрозумілий і схвалений. Відтак, станом на 17 вересня 2013 року загальна площа квартири становила 85,5 кв.м. Звертає увагу на те, що до матеріалів справи представником відповідача долучено технічні паспорти. Так за даними технічного паспорта на квартиру від 21 березня 1994 року (інвентарний № 493, реєстровий № 8044) квартира складається з: 1-а кімната 11,8 кв.м.; 2-а кімната 15,3 кв.м.; 3-я кімната 8,8 кв.м.; кухня 9,5 кв.м.; ванна кімната 2,1 кв.м.; вбиральня 2 кв.м.; коридор 11,1 кв.м.; кладова 1,8 кв.м.; веранда 5,9 кв.м.; приміщення (службове) 10,9 кв.м. Загальна площа квартири 85,5 кв.м., житлова 35,9 кв. За даними технічного паспорта на квартиру від 28 жовтня 2019 року (інвентарна справа № 0248-ЛВ), виготовленого ТОВ «Галбудпроект», квартира складається з: підвал 10,9 кв.м., сходи 2,5 кв.м., всього по підвалу 13,4 кв.м.; 1-ий поверх: коридор 3,8 кв.м., комора 6,8 кв.м., вітальня 34,4 кв.м., кухня 8,6 кв.м., житлова 9 кв.м., санвузол 1,7 кв.м., житлова 11,8 кв.м., житлова 15,5 кв.м., сходи 3,4 кв.м., всього по 1-му поверсі 95 кв.м.; мансарда: коридор 4,4 кв.м., житлова 12,3 кв.м., житлова 15,7 кв.м., санвузол 4,1 кв.м., балкон 0,9 кв.м., балкон 0,9 кв.м., всього - по мансарді 38,3 кв.м. Загальна площа квартири 146,7 кв.м. Будівля Б-1: гараж - 36,9 кв.м., мансарда: майстерня 39,7 кв.м., всього по гаражу 76,6 кв.м. За даними технічного паспорта на квартиру від 21 вересня 2021 року (інвентаризаційна справа 1132), виготовленого ФОП [PERSON] , квартира складається з: підвал 12,3 кв.м., коридор-сходова 7,2 кв.м., санвузол 6,4 кв.м., вітальня 28,3 кв.м., коридор 5,9 кв.м., санвузол 1,7 кв.м., житлова 15,5 кв.м., гардероб 11,8 кв.м., житлова 9,1 кв.м., кухня 8,6 кв.м., всього по 1-му поверсі 94,5 кв.м.; коридор-сходова 4,4 кв.м., санвузол 3,2 кв.м., житлова 17,2 кв.м., балкон 0,9 кв.м., житлова 12,9 кв.м., балкон 0,7 кв.м., всього - по мансарді 39,3 кв.м.; антресоль 1,8 кв.м., антресоль 1,6 кв.м. Загальна площа квартири 149,5 кв.м. Будівля Б-1 (гараж): 1 поверх - 36,6 кв.м.; мансарда: коридор 2,9 кв.м., санвузол 4,5 кв.м., майстерня 30,9 балкон 1,4 кв.м., всього по мансарді 39,7 кв.м., загальна площа гаражу 76,3 кв.м. При цьому прокурор звертає увагу на визначене Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» поняття будівництва, а також передбачене Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, поняття будівельних робіт. Окрім того зазначає, що у ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» визначено, що є реконструкцією житлового будинку, прибудовою та надбудовою. Зазначає, що частинами 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Окрім того вказує, що правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, наведено визначення понять переобладнання та перепланування. Звертає увагу на те, що внаслідок виконання робіт відбулась зміна кількості приміщень квартири [ADDRESS] , збільшилась загальна і житлова площі, відбулись зміни геометричних розмірів, функціонального призначення приміщень, їх елементів, основних техніко-економічних показників. Зокрема актом позапланової перевірки Інспекції ДАБК у м. Львові № 723 від 23 грудня 2019 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] ) проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири, на рівні другого поверху виконано надбудову з втручанням в несучі конструкції стін, а актом позапланової перевірки Інспекції ДАБК у м. Львові № 65-пп від 13 лютого 2020 року встановлено, що за вказаною адресою проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири. Відтак вважає, що доводи представника відповідача про проведення [PERSON] переобладнання та внутрішнього перепланування належної йому квартири - робіт, які не пов`язані із зміною зовнішньої конфігурації будинку є необґрунтованими та безпідставними. Прокурор наводить ряд положень ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вказує, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації (постанова ОП КГС ВС від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18). Відтак зазначає, що оскільки відповідач у передбаченому законом порядку права власності на об`єкти нерухомого майна (квартиру площею 146,7 кв.м. та гараж площею 76,6 кв.м.) не набував, а відтак у державного реєстратора були відсутні правові підстави для проведення реєстраційних дій та внесення відповідних відомостей в реєстр. Зокрема Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 передбачено, що у разі коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися у зв`язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, для державної реєстрації права власності подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносить відомості про об`єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об`єкт та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Відтак проведення реєстраційних дій внаслідок зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна, у зв`язку з проведенням будівельних робіт без документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не відповідає вимогам п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Щодо права на звернення до суду з даним позовом вказує, що виконання будівельних робіт з порушенням містобудівного законодавства порушує інтереси держави та територіальної громади м. Львова, а проведення державної реєстрації об`єктів самочинного будівництва, які збудовані всупереч Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», без прийняття цих об`єктів в експлуатацію компетентними органами не може використовуватись як засіб легалізації неправомірної поведінки замовників будівництва та спосіб узаконення таких об`єктів, а відтак даний позов спрямований на відновлення законності у сфері містобудівної діяльності при проведенні реєстраційних дій з нерухомим майном, що беззаперечно становить державний та суспільний інтерес. Також 3 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , згідно з якою позивачі заперечують щодо викладених у відзиві аргументів в повному обсязі, виходячи з наступного. Зокрема звертають увагу на те, що відповідачем [PERSON] було подано до суду заяву про продовження строку для подання відзиву, в якій останній зазначив, що замовив проведення будівельно-технічної експертизи з питань технічної можливості і доцільності знесення будівництва, однак дана заява не відповідала дійсності, оскільки з договору № ЕК-41/21 про надання послуг із виконання висновку експерта від 9 серпня 2021 року вбачається, що саме адвокат Дема Н.І. уклала такий договір про надання послуг із виконання висновку експерта з ТОВ «Судове експортно-розрахункове бюро», при цьому договором встановлено термін виконання робіт - 30 вересня 2021 року. Категорично не погоджуються з твердженням відповідача про те, що ним було здійснено внутрішні переобладнання та перепланування квартири, які не передбачали втручання в несучі конструкції будівлі. Зокрема у своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що свою вину щодо порушення порядку проведення реконструкції, а саме проведення таких робіт без розробки проектної документації, отримання дозволу тощо, [PERSON] визнає, що підтверджується фактом сплати штрафу за вчинене адміністративне правопорушення відповідно до постанови № 0006-вих-4527/179 від 26 грудня 2019 року. Відтак позивачі вважають, що сплачуючи вказаний штраф [PERSON] визнав результати проведення позапланової перевірки проведеної Інспекцією ДАБК у м. Львові 23 грудня 2019 року, яка встановила, що за результатом проведення позапланової перевірки будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , складено акт № 723-пп, у відповідності до якого за вищевказаною адресою встановлено, що на об`єкті будівництва проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири, а саме на рівні другого поверху виконано надбудову існуючої квартири з втручанням в несучі конструкції стін, на час перевірки роботи розпочато та не завершено, реконструкцію існуючої квартири проведено з втручанням в несучі конструкції стін без розробленої проектної документації та без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт. Також 23 грудня 2019 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення аналогічного змісту та того ж дня Інспекцією ДАБК у м. Львові видано відповідачу припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Звертають увагу на те, що [PERSON] не оскаржувались ні постанова по справі про адміністративне правопорушення, ні припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, ні протокол про адміністративне правопорушення, а навпаки оплачено штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, відтак такому були відомі вказані документи та він погоджувався з їх змістом і визнавав, що вчиняє вказане правопорушення, що засвідчує той факт, що реконструкція його квартири відбувалась з втручанням в несучі конструкції стін будинку, а також, що така відбувалась з порушенням державних будівельних норм та чинного законодавства. Окрім цього повторно зазначають, що не знаходить свого підтвердження на підставі яких перепланувань, переобмірів та уточнень всіх площ було виготовлено новий технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , станом на 28 жовтня 2019 року, де загальна площа квартири, гаража та підвалу становила 146,7 кв.м., хоча відповідач сам підтверджує, що будівельні роботи щодо реконструкції його квартири проводились ще до лютого 2020 року. Також відсутнє підтвердження на підставі яких документів був виготовлений новий технічний паспорт від 21 вересня 2021 року, згідно якого знову змінилась площа квартири на 149,5 кв.м. Зокрема з наданої представником Галицької окружної прокуратури м. Львова у письмових поясненнях порівняної таблиці вбачається, що розмір усіх приміщень у технічних паспортах різняться. В порівнянні з технічним паспортом від 21 березня 1994 року у технічному паспорті від 28 жовтня 2019 року до квартири поєднані підвал площею 10,9 кв.м. та гараж площею 76,6 кв., хоча відсутні документи, як засвідчували б правомірне набуття права власності на такі. Окрім цього, з усіх технічних паспортів вбачається, що це не була реконструкція старих перегородок, перепланування житлового приміщення чи зміна конфігурації даху, як про це зазначає відповідач, у вказаній квартирі збільшилась кількість кімнат, добудована мансарда, яка також слугує житловою площею, балкон, та здійснено інші добудови. Після виготовлення нового технічного паспорту, внаслідок якого збільшилась загальна площа квартири, відповідач був зобов`язаний внести зміни в державну реєстрацію права власності на квартиру, з зазначенням актуальної загальної площі квартири, яка змінилась з 146,7 кв.м. на 149,5 кв. Враховуючи те, що такі зміни не було внесено, позивачі вважають, що долучений до відзиву на позовну заяву технічний паспорт від 21 вересня 2021 року, виготовлений ФОП [PERSON] не може братись судом до уваги, оскільки такий не є належним доказом у справі. Повторно звертають увагу на те, що жоден з співвласників багатоквартирного будинку не надавав згоду на проведення переобладнання квартири та не підписував разом з відповідачем проекту переобладнання, що був би затверджений Львівською міською радою, хоча неодноразово пропонували відповідачу спільно зробити такий та покращити житлові умови всіх співвласників багатоквартирного будинку за спільні кошти. Відповідач всупереч нормам ст. 19 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» не подавав до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування разом зі свідоцтвом про право власності, проекту переобладнання, що погоджений із співвласниками, тощо. При цьому переобладнання та перепланування приміщень власниками квартир може проводитися лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають в цьому будинку. Відтак вважають, що фактично внаслідок реконструкції квартири відповідачем створено новий об`єкт нерухомого майна, визначення правового статусу якого врегульовано статтею 331 ЦК України, згідно з якою право власності на таке майно виникає з моменту завершення будівництва, а в разі, якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів регулюється статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. Законом встановлено порядок прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого манна, в тому числі, й внаслідок реконструкції з розширенням площі об`єкту за рахунок прибудови та/або надбудови. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, що не відповідають проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам та не прийнятих у встановленому порядку до експлуатації, забороняється. Враховуючи наведені норми закону та те, що до відзиву відповідачем не долучено, та в матеріалах справи відсутня погоджена проектна документація на проведення реконструкції спірної квартири та дозвіл на її здійснення, вважають, що спірна реконструйована квартира за вказаною адресою до експлуатації у встановленому законом порядку не приймалася і відповідач не надав доказів про вжиття заходів для позасудового вирішення даного питання уповноваженими на це органами, відтак не було правових підстав для визнання за відповідачем права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна. При цьому вважають, що наданий відповідачем висновок експерта № 41/21 від 12 жовтня 2021 року про відповідність об`єкта реконструйованої квартири вимогам діючих будівельних норм, а також санітарним вимогам, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки не є документом, який підтверджує прийняття новоствореного об`єкта до експлуатації, окрім цього такий не засвідчує яким конкретно чинним державним будівельним нормам відповідає спірна квартира. Додатково звертають увагу на належність оформлення подання доказів. Вказують, що надіслані представником відповідача позивачу [PERSON] документи не містять відмітки «згідно з оригіналом», «з оригіналом вірно», «копія вірна», тощо, не містять підпису відповідача/представника відповідача, та дати такого засвідчення, а відтак такі докази є неналежно надані позивачу. Окрім того представником відповідача не зазначено в кого саме знаходиться оригінали долучених до відзиву доказів, а також відзив не містить підтвердження того, що такий з додатками був надісланий усім іншим учасниками справи. Підсумовуючи викладене вважають, що заперечення відповідача, викладені у відзиві, не спростовують доводів викладених у позовних заявах, та відповіді на відзив, а позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим просять їх задовольнити. 4 листопада 2021 року представником позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] подано на електронну адресу суду клопотання про заміну третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова на її правонаступника - Державну інспекцію містобудування України. Протокольною ухвалою підготовчого засідання 5 листопада 2021 року за клопотанням представника позивачів [PERSON] питання про заміну третьої особи на її правонаступника було залишено відкритим. В подальшому сторона позивача просила зазначене клопотання не розглядати. 5 листопада 2021 року після підготовчого засідання на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача [PERSON] . Зазначає, що категорично не погоджується з долученим відповідачем до відзиву на позовну заяву висновком експерта № 41/21 від 12 жовтня 2021 року, проведеним судово-екпертно-розрахунковим бюро ТОВ «СЕРБ». Зокрема щодо п`ятого питання висновку експерта вказує, що гараж, який належить їй на праві приватної власності, що засвідчується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містяться в матеріалах справи, згідно технічного паспорту складеного 19 лютого 1998 року має розміри 3,07 м. х 5,46 м., загальною площею 16,8 кв.м., вказані розміри є стандартними для автомобілів, як нових років, так і попередніх моделей, а не тільки автомобілів типу «ВАЗ», «Москвич», як про це зазначив експерт у своєму висновку. При цьому навіть з фотографій долучених до висновку експерта вбачається, що існує утруднений заїзд до її гаражу будь-якими автомобілями, в тому числі і автомобілями типу «ВАЗ», «Москвич». Вказує, що до моменту встановлення відповідачем сходів до своєї прибудови вона та члени її сім`ї безперешкодно заїжджали до вказаного гаражу різними автомобілями, які перебували у їх власності, однак станом на даний час вони змушені залишати автомобілі на обочині вулиці, оскільки не можуть повністю заїхати в гараж у зв`язку з тим, що існує ризик пошкодження автомобіля. Щодо інших питань експертизи вказує, що будинок у якому вони проживають є багатоквартирним, відповідно на дані правовідносини поширюються Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 згідно з п. 1.4.1 яких переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Попри наведене відповідач не надав доказів про надання йому уповноваженим на те органом місцевого самоврядування дозволу на проведення реконструкції квартири, а відтак його дії носять протиправний характер. Звертає увагу на те, що відповідно до ст. 382 ЦК України спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні, несучі, огороджувальні та несучо-огороджувапьні конструкції будинку, механічне. електричне сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Визначення поняття спільне майно багатоквартирного будинку продубльовано і в п. 6 ч. \~ \~ \~ \~1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VI1I від 14 травня 2015 року. При цьому вказує, що рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року щодо тлумачення положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вирішено, що підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Як вбачається з техпаспортів долучених відповідачем, таким добудовано в тому числі і мансарду, яка порушує права співвласників квартир багатоквартирного будинку. Окрім того відповідачем самовільно змінено фасад будинку, який на зазначеній добудові відрізняється від загального вигляду будинку, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки несучі конструкції будинку, є спільним майном його співвласників, відтак, окремий співвласник не може самостійно його змінювати. Щодо безпосередньо реконструкції квартири, про яку зазначає відповідач, то звертає увагу, що згідно ДБН А.2.2-3-2014 при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено зокрема улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів. Відповідач же зазначає, що реконструкція його квартири полягала у влаштуванні додаткових віконних пройомів та зміни конфігурації даху з односхилого на двосхилий. Відтак відповідачем було порушено вищенаведені законодавчі норми, а також державні будівельні норми, що суперечить долученому відповідачем висновку експерта. \~ \~ \~ \~ Що стосується набуття право власності відповідачем на реконструйовану та добудовану квартиру, звертає увагу на положення ст.ст. 328, 329, 331, 376 ЦК України, а також правовий висновок, вказаний у постанові Верховного Суду України від 7 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16. Зокрема згідно з такими самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. При цьому з врахуванням норм чинного законодавства, зокрема того, що право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, для того, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників. Для проведення власником приватного житлового фонду переобладнання і перепланування житлових приміщень, зокрема тих, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний дозвіл власника будинку (квартири). На підставі дозволу співвласників на проведення переобладнання і перепланування житлових приміщень власник звертається до виконавчого комітету місцевої ради. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що доводи відповідача про те, що їх позивачів права не порушені, є голослівними. 19 листопада 2021 року на виконання вимог ухвали суду від 30 серпня 2021 року до суду з ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» надійшли матеріали інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] та реєстраційної справи на квартиру [ADDRESS] . В підготовчому засіданні 6 грудня 2021 року представником відповідача [PERSON] подано клопотання про закриття провадження у справі в частині позовної заяви керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова, раніше заявлене у відзиві на позов клопотання про залишення позовної заяви без розгляду просила не розглядати. Протокольною ухвалою підготовчого засідання 6 грудня 2021 року за клопотанням прокурора Байтали Ю.В. клопотання про закриття провадження було залишено відкритим. 26 січня 2022 року представником позивача Львівської міської ради, в інтересах якої керівником Галицької окружної прокуратури міста Львова пред`явлено позов, [PERSON] , що діє в порядку самопредставництва юридичної особи на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, подано до суду клопотання, згідно з яким Львівська міська рада підтримує позицію позивача Галицької окружної прокуратури та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 17 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про закриття провадження у справі в частині позову керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова, закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 30 червня 2022 року позивач [PERSON] позов підтримала з мотивів, викладених у такому. У вступному слові вказала, що проживає у будинку з дитинства, після того, як в такий вселився відповідач з батьками розпочались непорозумінні. Зазначила, що відповідач за 2,4 м. від її гаража здійснив незаконну добудову, через яку вони не можуть заїхати в гараж. На запитання сторони відповідача уточнила, що заїзду заважають сходи та добудова. Позивач [PERSON] у даному судовому засіданні також позов підтримала з мотивів, викладених у такому. У вступному слові вказала, що внаслідок здійсненої відповідачем добудови комен засмітився. Також зазначила, що має право на розширення житлової площі. Представник позивачів [PERSON] позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у такому. Зокрема у вступному слові вказала, що зазначений будинок є шестиквартирним, земля знаходиться в комунальній власності. Звернула увагу на те, що відповідно до інвентарної та реєстраційної справ площа квартири відповідача становила 85,5 кв.м. та така збільшилась до 146,7 кв.м., зміни в реєстр було внесено у жовтні 2019 року, а першу перевірку проведено 11 грудня 2019 року. При цьому гараж є окремо стоячим, однак об`єкт зареєстрований як квартира-гараж. Зазначила, що на квартиру відповідача є три технічні паспорти, які всі різняться між собою. Відповідачем здійснено втручання в капітальні стіни будинку. Внаслідок наявної добудови позивач [PERSON] автомобілем не може заїхати в належний їй гараж. Представник Галицької окружної прокуратури прокурор Вовк М.І. поданий прокуратурою позов підтримав з мотивів, викладених у такому. На запитання учасників вказав, представником архітектурно-будівельного контролю було проведено перевірку будівництва відповідача, Інспекція мала право звернутись до суду з позовом, однак такий не подала. Зазначив, що незаконну реєстрацію було проведено державним реєстратором, однак чи відкрито щодо останнього кримінальне провадження йому невідомо. Відповідач [PERSON] вимоги позовів заперечив з мотивів, викладених у відзиві на такі. У вступному слові додатково повідомив, що декларації про початок будівельних робіт він не подавав. Прибудову зробили його батьки, мансардою користувались батьки та його сім`я. Вказав, що реконструював гараж, однак за межі такого не виходив. Також зазначив, що облаштуванням території подвір`я займався він. На запитання учасників судового засідання та суду вказав, що не розробляв проекту реконструкції, як його гараж та квартира були зареєстровані не знає. Вказав, що ним було проведено заміну даху та він робив утеплення фасаду. Нові віконні пройоми зроблено в мансарді та встановлено балкон над сходами. Зазначив, що декларації про завершення будівельних робіт також не подавав. Штраф, визначений Інспекцією, оплатив. Факт здійснення ним втручання в несучі конструкції будинку встановлений постановою ДАБІ. Для виготовлення нового техпаспорту подавав свідоцтво про право власності, старий техпаспорт, довідку з ЖЕКу та свій паспорт. Підтвердив, що будинок є багатоквартирним. Вказав, що горище не було йому виділено в користування, батьки зробили добудову зі стрихом, доступ до якої мали лише вони. Представник відповідача [PERSON] вимоги позовів теж заперечила з мотивів, викладених у відзиві на такі. У вступному слові вказала, що відповідачем було реконструйовано мансарду, де зроблено віконні пройоми, однак цим на її думку права позивачів не порушуються. Зазначила, що відповідач оплатив штраф. Позов прокурора вважає безпідставним, а також що не доведено, які саме інтереси прокурор захищає. Протокольною ухвалою судового засідання 30 червня 2022 року встановлено порядок та обсяг дослідження доказів у справі, вирішено допитати свідків, після чого дослідити матеріали інвентаризаційної та реєстраційної справ, дослідити матеріали цивільної справи. В судовому засіданні 14 липня 2022 року допитано у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомив, що проживає у спірному будинку, виріс разом з [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] є його сусідами, у відповідача конфлікт з [PERSON] . Вказав, що в будинку є 6 квартир, ОСББ не створено. Облагородження території здійснювалося силами всіх мешканців будинку та організував його [PERSON] . Біля квартири [PERSON] була прибудова з дахом. Зазначив, що він був свідком того, як робітники заливали сходи, питав їх чи вони бачать, що буде перегороджено проїзд, однак останні сказали, що це погоджено з [PERSON] . Також вказав, що здійснена відповідачем прибудова наблизилась до його господарського приміщення. Повідомив, що гараж був наявний ще до прибудови та до моменту будівельних робіт. Такі були розпочаті восени в другій половині 2019 року, письмової згоди на їх проведення він [PERSON] не давав. Вказує, що на даний час прибудова є двохповерховою, ганок, який був раніше, значно збільшився у всіх розмірах, на другому поверсі з`явилися два балкони та мінімум два нові вікна. Зазначив, що це будівництво прилягає до будинку, однак чи є втручання в такий не знає, оскільки не бачив. Щодо гаражу вказав, що до того це був звичайний гараж, однак зараз площа такого збільшилась по ширині і довжині, є другий поверх. Зазначив, що йому гараж не сильно заважає, однак добудова перешкоджає розміщенню автомобілів. Автомобіль [PERSON] стоїть перед гаражем, оскільки зараз є складність заїзду. Чи наявні у відповідача дозвільні документи на здійснення будівельних робіт свідку невідомо, однак внаслідок таких площа майна [PERSON] очевидно збільшилась. Свідок [PERSON] вказав, що [PERSON] є його хресною мамою, сестрою батька, а [PERSON] та [PERSON] сусіди. Зазначив, що часто буває у мами на [ADDRESS] , проживав там постійно до 2016-2017 років, зареєстрований там, але не є співвласником. Будинок трьохповерховий та має 6 квартир, в кінці 2019 року відповідачем почалося будівництво, зі слів мами за узгодженням він ні до кого не звертався, в тому числі не звертався щодо надання згоди до свідка. Раніше, коли свідок був малим, біля будинку була добудова, яку зруйнували та з`явився другий поверх, прибудова збільшилась в сторону гаражів, збільшився її фундамент. Зокрема в добудови на даний час інший вхід, більші сходи, наявний другий поверх. Раніше ж над добудовою було мале горище, зараз же там є два балкони і вікна. Дана добудова примикає до будинку, дах такої зараз є двосхилим, після реконструкції подвір`я стало меншим. Дах добудови раніше примикав до квартири [ADDRESS] , зараз примикання вище, бо дах піднявся. Щодо наявності у відповідача дозвільних документів даному свідку теж невідомо, однак останній підтвердив факт збільшення площі майна. Свідок [PERSON] зазначив, що проживає частково у спірному будинку, [PERSON] є його дружиною, а [PERSON] та [PERSON] сусідами. Квартира, в якій він проживає, належить його жінці та дочці, також там живе його мати після смерті батьків жінки. Вважає, що відповідач порушив права його родини. Зокрема вказав, що в останнього був звичайний бетонний гараж з плоским дахом, зараз він розбудував його для двох автомобілів та звів другий поверх. Тепер гараж виглядає як будинок, на другому поверсі є вікна та балкон. До даних подій відповідач неправильно підключив витяжки, внаслідок чого вони ледь не задихнулись. Зазначив, що була невелика одноповерхова добудова, зараз відповідач розбудував її вгору та в ширину, тепер це двохповерховий будинок з двома балконами, що прилягає до стіни основного будинку. [PERSON] дозволів в них не питав, реконструкція ніким не погоджена. Вказав, що у зв`язку з наведеним вони звертались в ДАБІ та ЛМР, а дочка зверталась в прокуратуру. Під час будівництва гаража зі скаргами не звертався. Зазначив, що реконструкція забрала частину прибудинкової території, яка є спірною. Прибудова зі сходами посунута в бік гаража, сходи виходять за межі бордюру, стіна більше виступає. Після здійснення добудови свідок не може користуватись гаражем, хоча раніше міг заїхати будь-якою машиною, користувався гаражем кілька разів на рік. Зараз перед гаражем свідка стіна, раніше вона була далі. Квартира та гараж відповідача є двома окремими об`єктами, після будівельних робіт збільшилась їх площа, зокрема гараж збільшився майже втричі. Про наявність у відповідача дозвільних документів свідку невідомо. Свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою та братовою [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також є її сусідами, з останнім конфлікт. Зазначила, що проживає у 3 квартирі, а відповідач в 2. Вона є співвласницею квартири разом з чоловіком, проживає у такій постійно з 1991 року. Будинок є багатоквартирним на 6 квартир. Кожен має гараж та участок землі, земля не приватизована. В 2019 році відповідач почав будівництво, замість малої прибудови зараз останній суттєво збільшив розмір такої, прибудував другий поверх, зробив вікна, двері, балкони, дах прибудови доходить до третього поверху будинку. Раніше була невелика прибудова з невисоким стрихом та дерев`яна веранда до такої, веранду відповідач виніс в бік. Вказала, що в будинку була тріщина, таку не фіксували, зараз добудова прилягає до будинку, візуально будівництво завершено, також змінився фасад. Окрім того відповідач має окремо стоячий гараж, який він реконструював за чотири роки до 2019 року. Останній розширив та висунув вперед, зробив другий поверх, сходи, забрав кусок городу [PERSON] та подвір`я. Те, що відповідач зайняв велику частину подвір`я, а також внаслідок збудованих ним сходів [PERSON] не може заїхати в гараж та залишає автомобіль на подвір`ї, створює незручності. Щодо дозволу [PERSON] до свідка не звертався. Скарг щодо гаража відповідача свідок не подавала. Свідок [PERSON] вказала, що працює та постійно проживає в [ADDRESS] постійно проживала 13 років тому, однак часто приїжджає, оскільки [PERSON] є її мамою. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є її сусідами, з останнім відносини не дуже хороші. Вважає, що відповідачем порушено її права як співвласника квартири, оскільки останній без згоди і дозвільних документів провів значне розширення своєї квартири вверх і вбік, а також збільшив свій гараж. Зазначила, що відповідач не реагував на їх звернення, у зв`язку з чим вони звертались у різні інстанції. Вказала, що вона дружила з молодшою сестрою відповідача і була в них вдома, зокрема на горищі, на якому можна було ходити лише зігнувшись. Раніше була дерев`яна веранда, зараз на її місці капітальна споруда. Будівництво було здійснено в кінці 2019 року, добудова збільшилась в два рази, є новий поверх, два балкони, вікна. Також раніше у відповідача був гараж на один автомобіль, зараз на два автомобілі з другим поверхом. До неї про жодну згоду відповідач не звертався. Свідок зазначила, що не має вільного доступу до гаражу, оскільки заважають сходи добудови, які випирають, хоча раніше в гараж можна було заїхати. Окрім того відповідач зайняв прибудинкову територію, оскільки добудова виросла в ширину. Вказала, що особисто зверталась до [PERSON] , щоб він забрав чи переробив сходи, щоб можна було заїхати в гараж, однак відповіді не було. Квартира та гараж відповідача є двома окремими об`єктами, дозвільних документів на будівництво у нього не було. 19 вересня 2022 року представником третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Заяць Б.Р., що діє в порядку самопредставництва юридичної особи на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, подано до суду пояснення, відповідно до яких Інспекція при вирішенні даного спору по суті покладається на розсуд суду та просить проводити судові засідання у даній справі за відсутності уповноваженого представника Інспекції. Вказує, що свої повноваження Інспекція набула шляхом передачі таких від Державної архітектурно-будівельної інспекції України відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 29 квітня 2016 року та здійснює реєстраційні дії у сфері містобудівної діяльності щодо об`єктів, які за класом наслідків належать до об`єктів із незначними (СС1) та середніми наслідками (СС2) (колишні I-IV категорії складності). Згідно з п. 2.1 «Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого рішенням виконкому від 10 вересня 2021 року № 774, основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності. В межах повноважень, передбачених законодавством, Інспекцією було проведено заходи державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] ». Так посадовою особою Інспекції, головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Мельником О.П., в період з 11 грудня по 23 грудня 2019 року було здійснено позапланову перевірку з виїздами на об`єкт: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] ». З метою перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, на підставі наказу (розпорядження) Інспекції 11 грудня 2019 року № 723-П та заяв мешканців будинку на [ADDRESS] , [PERSON] , видано направлення для проведення позапланового заходу від 11 грудня 2019 року за № 723-пп. Строк проведення перевірки: 11 грудня 2019 року 23 грудня 2019 року. За результатами даного заходу, складено акт позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за № 723-пп від 23 грудня 2019 року, виявлено порушення вимог містобудівного законодавства. Зокрема під час проведення перевірки, з виїздом на місце, візуальним оглядом, встановлено, що на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] », проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири. На рівні другого поверху виконано надбудову існуючої квартири, з втручанням в несучі конструкції стін. На час перевірки, роботи розпочато та не завершено. Під час проведення перевірки встановлено, що проведено реконструкцію існуючої квартири з втручанням в несучу конструкцію стін без розробленої проектної документації та без розробленої проектної документації та без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт. З огляду на вищевказане, Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2019 року та винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року, яким зобов`язано [PERSON] зупинити виконання вищевказаних самочинних робіт, до моменту усунення порушень щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил згідно чинного законодавства. За результатами розгляду вказаних документів, Інспекцією винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2019 року за № 0006-вих-4527/179, якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП. Окрім того в період з 31 січня 2020 року по 13 лютого 2020 року посадовою особою Інспекції, головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Мельником О.П., було здійснено позапланову перевірку з виїздами на об`єкт: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] ». Підставою для вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю стали заяви мешканців будинку на [ADDRESS] , від 24 січня 2020 року та перевірки виконання припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року. Відтак, з метою перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, на підставі наказу (розпорядження) Інспекції 31 січня 2020 року № 65-п Інспекцією 31 січня 2020 року було видано направлення для проведення позапланового заходу за № 65-пп. Строк проведення перевірки: 31 січня 2020 року 13 лютого 2020 року. За результатами даного заходу, складено акт позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за № 65-пп від 13 лютого 2020 року, виявлено наступні порушення вимог містобудівного законодавства. Так за адресою: [ADDRESS] , під час проведення перевірки виконання припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року, виданого Інспекцією [PERSON] , з виїздом на місце, візуальним оглядом встановлено, що на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] », проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири, на рівні влаштування покрівлі даху. На час перевірки роботи будівельні рботи не проводяться. На окремо збудованій будівлі (гараж) будівельні роботи не проводяться, ознаки їх виконання відсутні. Під час проведення перевірки надано завірені копії документів: технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . На час проведеної перевірки встановлено, що вимоги припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року не виконано - за фактом проведених робіт виконано покрівлю даху, оздоблення фасаду будинку. Окрім цього, в ході вказаної перевірки Інспекцією встановлено, що перший поверх та підвал квартири [ADDRESS] , за своїми розмірами та параметрами відповідає технічному паспорту на вказану квартиру, який виготовлений ТОВ «Галбудпроект» 28 жовтня 2019 року. Також вищевказана квартира загальною площею 146,7 кв.м. та гараж загальною площею 76,6 кв.м, належить на праві власності [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 156746101). З огляду на вищевказане, Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2020 року та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 13 лютого 2020 року. За результатами розгляду вказаних документів, Інспекцією винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2020 року за № 27-а, якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Вказує, що Інспекція здійснює контроль під час виконання підготовчих та будівельних робіт, та до моменту оформлення реєстрації права власності на майно. З урахуванням того, що на момент проведення позапланової перевірки [PERSON] надано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , який виготовлений ТОВ «Галбудпроект» 28 жовтня 2019 року, відповідно до якого перший поверх та підвал вказаної квартири за своїми розмірами та параметрами відповідає такому технічному паспорті та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 156746101), згідно з якого квартира загальною площею 146,7 кв. м. та гараж загальною площею 76,6 кв.м., належить йому на праві власності, відтак, Інспекція була позбавлена можливості вжити заходи державного архітектурно-будівельного контролю на вказаних об`єктах, оскільки такі не являються об`єктами будівництва, а є об`єктами нерухомого майна. Разом з тим, повідомляє, що Інспекцією не реєструвались/не надавались документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також, зазначає, що основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до чинного законодавства державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності. Відтак щодо позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру зазначає, що то це не належить до повноважень Інспекції. Додатково повідомляє, що з 23 вересня 2021 року змінено назву з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю, без зміни коду ЄДРПОУ та інших реквізитів. В судовому засіданні 17 листопада 2022 року представник позивачів адвокат Сологуб А.М. повідомила суд про зміну своїх анкетних даних, зокрема прізвища з [PERSON] на [PERSON] і надано нові ордери серії ВС № 1170868 і № 1170870 від 16 листопада 2022 року на представництво інтересів позивачів у справі. В цьому ж судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також представник останніх [PERSON] вимоги позову підтримали та вказали, що вважають за можливе завершити розгляд справи, позов просили задовольнити в повному обсязі. Представник Галицької окружної прокуратури м. Львова прокурор Байтала Ю.В. вимоги поданого прокуратурою позову також підтримав та просив завершити розгляд справи, позовні вимоги задовольнити. Позивач Львівська міська рада, будучи належним чином повідомленою про дату час, та місце розгляд справи, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, представник такої [PERSON] подав 16 листопада 2022 року до суду клопотання, згідно з яким просить розглядати справу без участі Львівської міської ради, позовні вимоги керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова підтримують та просять позов задовольнити повністю. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, будучи належним чином повідомленою про дату час, та місце розгляду справи, в судове засідання явку свого представника теж не забезпечила, в письмових поясненнях, наявних у матеріалах справи, зазначила, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить проводити судові засідання у даній справі за відсутності її представника. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги позовів заперечили, вважали за можливе завершити розгляд справи. Третя особа державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк П.Т., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в таке 17 листопада 2022 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відтак з врахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України його неявка не перешкоджає завершенню розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окрім того відповідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Зокрема частиною 3 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках до суду з позовною заявою звертається прокурор, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому положеннями ч.ч. 4-5 даної статті Кодексу визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судовим розглядом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також відповідач [PERSON] проживають у будинку на [ADDRESS] . Відповідно до інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 493 даний будинок є трьохповерховим багатоквартирним житловим будинком та складається з 6 квартир. Згідно з планом присадибної ділянки від 4 лютого 1998 року даний будинок розміщено на земельній ділянці загальною площею 1694,6 кв.м, з яких 141 кв.м двір та 1225,4 кв.м. город (Т. 1 а.с. 80). Окрім основного житлового будинку, позначеного на планах літерою А-3, з прибудовами, до будинковолодіння входять також гаражі під літерами Б, Г, Д та кілька інших господарських споруд. Згідно з відповіддю № 5566/вих. від 9 грудня 2020 року будинок перебуває на балансі ЛКП «Господар» (Т. 1 а.с. 54). Відомостей щодо приватизації земельної ділянки, на якій розташований будинок, жителями такого матеріали справи не містять, дана ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Позивач [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] вказаного вище будинку та є співвласником такої на підставі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 21 липня 1994 року, а також витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6641047 від 23 липня 2013 року та № 18781997 від 10 березня 2014 року (Т. 1 а.с. 47-49). Окрім того згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26291211 від 2 вересня 2014 року та № 26293312 від 2 вересня 2014 року [PERSON] також є власником гаража на [ADDRESS] площею 16,8 кв.м. (Т. 1 а.с. 50-51). Позивач [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку та є співвласником такої відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № ЛО6168 від 10 жовтня 1996 року (Т. 1 а.с. 52). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з реєстраційною справою на вказану квартиру початково право власності на 1/5 частку вказаної квартири у співвласності з іншими особами відповідачем було набуто на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 31 березня 1994 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 5294244 від 3 листопада 2004 року (а.р.с. 8, 20), площа квартири на той час становила 85,5 кв.м та квартира складалась з трьох житлових кімнат та кухні, а також до такої відносилась комора в підвалі площею 3 кв.м. З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 29211911 від 4 березня 2011 року (а.р.с. 24) вбачається, що в результаті переобмірів та встановлення каміну загальна площа квартири змінилась з 85,5 кв.м на 84,4 кв.м, склад квартири залишився без змін. 17 вересня 2013 року згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 9522038 (а.р.с. 27) за [PERSON] було зареєстровано право власності на інші 4/5 частки квартири [ADDRESS] , підставою виникнення права власності вказано договір дарування від 17 вересня 2013 року, виданий приватним нотаріусом ЛМНО Гавриловою В.А. Так відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору дарування 4/5 (чотирьох п`ятих) часток квартири від 17 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Гавриловою В.А. (Т. 3 а.с. 17-21), [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 4/5 квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (номер розділу) 156746746101. При цьому згідно з пунктом 3 розділу І договору згідно із правовстановлюючими документами на квартиру та технічним паспортом, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 21 березня 1994 року, квартира 4/5 частки якої даруються за договором, має загальну площу 85,5 кв.м., житлова площа становить 35,9 кв.м. Квартира складається з трьох житлових кімнат, кухні, ванної, вбиральні, коридору, кладової, веранди. До квартири належить комора в підвалі площею 3,0 кв.м. Квартира розташована на першому поверсі трьохповерхового цегляного будинку, матеріал зовнішніх стін цегла, матеріал перекриття дерево. А у пункті 2 розділу II такого сторони договору засвідчили, що у квартирі немає самовільних переобладнань, а також що зміст ст. 376 ЦК України щодо правових наслідків самочинного будівництва їм роз`яснено. В пункті 3 сторони засвідчили, що характеристики нерухомого майна (вказаної квартири) повністю відповідають наведеним у технічному паспорті на вказану квартиру від 21 березня 1994 року. Водночас як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 252278935 від 12 квітня 2021 року (Т. 2 а.с. 15-3), 30 жовтня 2019 року державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т. на підставі рішення індексний номер 49439895 від 30 жовтня 2019 року здійснено державну реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна 156746746101, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . Зокрема загальну площу квартири з 85,5 кв.м., з яких житлова площа 35,9 к.в.м., змінено на загальну площу 146,7 кв.м., з яких житлова 98,7 кв.м, видалено комору в підвалі площею 3 кв.м та додано гараж загальною площею 76,6 кв.м. До наявних раніше документів, що є підставою для державної реєстрації реєстратором додано довідку серії на номер б/н, видану 28 жовтня 2019 року ТОВ «Галбудпроект». Наведене підтверджується також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186908537 та № 186908386 від 30 жовтня 2019 року (Т. 1 а.с. 126-127, 128-129). Позивачі вважають, що державним реєстратором вчинено вказане вище рішення про здійсненням державної реєстрації змін об`єкта нерухомого майна, та відповідно здійснено реєстрації таких змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, всупереч нормам чинного законодавства, оскільки будівництво, внаслідок якого збільшилась площа належної відповідачу квартири, було здійснено останнім самочинно без жодних дозвільних документів. Так відповідно до ч. 4 ст. 182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Зокрема п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. При цьому відповідно до ч. 2 даної статті Закону якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Частинами 8, 9 ст. 18 Закону визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. При цьому згідно з ч. 2 даної статті Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Так пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1127 від 25 грудня 2015 року визначено, до для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. П. 77 даної Постанови передбачає, що особливості державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті здійснення нового будівництва чи реконструкції, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України щодо особи, яка здійснювала будівництво такого об`єкта (замовник будівництва), чи у випадку, передбаченому статтею 332 Цивільного кодексу України, - щодо особи, яка є власником закінченого будівництвом об`єкта, реконструкція якого проводилася, якщо інше не встановлено договором або законом. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті реконструкції проводиться також за наявності відомостей про державну реєстрацію права власності на такий об`єкт відповідно до законодавства до проведення його реконструкції. При цьому відсутність однієї і більше відомостей, передбачених цим пунктом, крім випадків, передбачених пунктами 78, 79 та 80 цього Порядку, є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будівництвом вважається в тому числі реконструкція об`єкта будівництва. Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 26 даного Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. При цьому згідно з ч.ч. 4, 5 такої право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову). Частиною 1 ст. 34 Закону визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля». Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України. Зокрема згідно з пунктами 1-2 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 406 такими є роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. А також заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції. При цьому згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється, а також ч. 8 ст. 39 Закону забороняється експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію. Частиною 7 ст. 34 даного Закону визначено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 376 ЦК України, згідно з якими житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. А згідно з ч. 2 даної статті Кодексу особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, та відтак право власності на таке майно не може бути зареєстровано в загальному порядку відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України. Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону рішення державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду. Так, як вже зазначалось вище, підставою рішення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузякя П.Т. індексний номер 49439895 від 30 жовтня 2019 року щодо здійснення державної реєстрації змін до права власності на об`єкт нерухомого майна 156746746101, а саме належну відповідачу квартиру, окрім правовстановлюючих документів, що вже були відображені раніше в реєстрі, стала лише довідка ТОВ «Галбудпроект» від 28 жовтня 2019 року. З наявної в матеріалах справи копії вбачається, що дану довідку було видано [PERSON] про те, що згідно з матеріалами технічної інвентаризації станом на 28 жовтня 2019 року загальна площа квартири [ADDRESS] , в результаті перепланування, переобмірів та уточнення всіх площ змінилася та становить - 146,7 кв. м., житлова площа - 98,7 кв.м. При цьому в довідці також зазначено, що до даної квартири належить гараж по [ADDRESS] , загальною площею - 76,6 кв.м. (Т. 1 а.с. 117). Слід зауважити, що жодних первісних правовстановлюючих документів, на підставі яких до здійснення вказаної реєстрації змін до права власності відповідачу [PERSON] належав би гараж, матеріали реєстраційної справи не містять, стороною відповідача суду таких не представлено, а також такі не надавались відповідачем державному реєстратору. При цьому з матеріалів інвентаризаційної справи та долучених сторонами фото вбачається, що мова в даному випадку йде про гараж, позначений на плані літерою Б, що є окремо стоячою будівлею, а не примикає до квартири, а відтак такий є окремим об`єктом нерухомого майна та, з врахуванням наведених вище законодавчих положень, реєстрація права власності на нього має здійснюватися окремо. З акту позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за № 723-пп від 23 грудня 2019 року, складеного за результатами проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] », що здійснювалася головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Мельником О.П. в період з 11 грудня 2019 року по 23 грудня 2019 року, в ході даної перевірки виявлено порушення вимог містобудівного законодавства, а саме встановлено, що на вказаному об`єкті проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири: на рівні другого поверху виконано надбудову існуючої квартири з втручанням в несучі конструкції стін, на час перевірки роботи розпочато та не завершено. При цьому даним актом встановлено, що реконструкцію існуючої квартири з втручанням в несучу конструкцію стін проведено без розробленої проектної документації та без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт (Т.1 а.с. 101-111). Також 23 грудня 2019 року Інспекцією було видано [PERSON] припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким зобов`язано останнього зупинити виконання вищевказаних самочинних робіт, до моменту усунення порушень щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил згідно чинного законодавства (Т. 1 а.с. 113). Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №0006-вих-4527/179 від 26 грудня 2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, у зв`язку з порушенням ним п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №466 (Т. 1 а.с. 114-115). Дана постанова відповідачем не оскаржувалась та штраф, визначений такою ним сплачено (Т. 1 а.с. 179). Окрім того Інспекцію було здійснено повторну перевірку, актом позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за № 65-пп від 13 лютого 2020 року, складеним за результатами проведення перевірки на вказаному вище об`єкті будівництва в період з 31 січня 2020 року до 13 лютого 2020 року встановлено, що на об`єкті будівництва проведено будівельні роботи щодо реконструкції квартири на рівні влаштування покрівлі даху. На час перевірки роботи будівельні не проводились, на окремо збудованій будівлі (гараж) будівельні роботи також не проводились, ознаки їх виконання були відсутні. Інспекцією було встановлено, що вимоги припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 23 грудня 2019 року [PERSON] не було виконано - за фактом проведених робіт виконано покрівлю даху, оздоблення фасаду будинку. Водночас під час перевірки [PERSON] було надано технічний паспорт на квартиру, а також витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т.1 а.с. 148-157). Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №27-а від 27 лютого 2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, у зв`язку з невиконанням ним вказаного вище припису (Т. 1 а.с. 168-169). Дану постанову відповідач також не оскаржував та оплатив штраф (Т. 1 а.с. 172). Відтак з наведеного вище вбачається, що станом на 30 жовтня 2019 року, коли державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрації змін щодо об`єкта права власності квартири [ADDRESS] , будівництво (реконструювання) даного об`єкту не могло бути завершено, оскільки під час перевірки Інспекції, що проводилась з 11 грудня 2019 року будівельні роботи продовжувались. Дана обставина підтверджується також показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яких було допитано судом у судовому засіданні 14 липня 2022 року. Окрім того представник відповідача у відповіді на відзив також вказує, що проведення реконструкції належної йому квартири [PERSON] було розпочато у листопаді 2019 року, тобто вже після здійснення державної реєстрації змін площі квартири, яку було вчинено державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т. 30 жовтня 2019 року. При цьому сторона відповідача у заявах по суті, а також сам відповідач в вступному слові визнав, що не розробляв проектної документації для здійснення реконструкції квартири, не подавав у встановленому порядку повідомлення про початок будівельних робіт, а також не подавав декларації про завершення будівельних робіт, відтак даний об`єкт після проведення реконструкції не приймався в експлуатацію. Дана обставина підтверджується також відповіддю Інспекції ДАБК у м. Львові № 0006-вих-4420 від 22 січня 2022 року на запит представника позивачів, а також аналогічними відповідями на звернення жителів будинку, згідно з якими Інспекцією не реєструвались/не надавались документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (Т. 1 а.с. 85-87, 142-146, 186-187). З відповіді ЛКП «Господар» № 5566/вих. від 9 грудня 2020 року на запит представника позивача вбачається, що заяв/звернень щодо реконструкції (проведення будівельних робіт) квартири [ADDRESS] у журналі вхідної документації підприємства не зареєстровано (Т. 1 а.с. 54). Також згідно з відповіддю Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради № 2401-вих-8249 від 5 лютого 2021 року станом на час надання такої містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, будівельний паспорт забудови земельної ділянки чи вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] , [PERSON] не наддавались (Т. 1 а.с. 68). Окрім того сторона позивача вказує, що у реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про поновлення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутні відомості щодо виданих документів, які надають право виконувати будівельні роботи, а також документи про прийняття в експлуатацію збудованих об`єктів за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем даних обставин не спростовано. Факт того, що відповідачем здійснено саме реконструкцію, а не переобладнання квартири, що відповідно до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, не потребувала б отримання таких документів та відповідного подальшого прийняття в експлуатацію, підтверджується вказаними вище актами позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за № 723-пп від 23 грудня 2019 року та за № 65-пп від 13 лютого 2020 року, а також долученими до матеріалів позовів фото-доказами (Т. 1 а.с. 90-91, 95-99, 161-167, 178-185), з яких вбачається, що відповідачем на місці раніше існуючої покрівлі прибудови до квартири фактично було вибудовано ще один поверх на рівні другого поверху основного будинку, в якому облаштовано в тому числі віконні пройоми, а покрівлю такого влаштовано на рівні третього поверху будинку, а на місці наявної раніше веранди фактично зведено ще одну двохповерхову прибудову до вже наявної, в якій на другому поверсі теж зроблено віконні пройоми, а також балкони з двох боків. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] останні відомості щодо площі квартири [ADDRESS] у такому відображені у акті біжучих змін від 27 грудня 2010 року, згідно з яким площа такої становила 84,4 кв.м., з яких 35,4 кв.м. житлова площа (а.інв.с 67, Т.2 а.с. 67). Жодних даних щодо подальшої зміни площі/складу квартири [ADDRESS] та підстав таких, як і відомостей щодо підстав здійснення відповідачем реконструкції гаража, матеріали інвентаризаційної справи не містять. Згідно з технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] від 21 березня 1994 року, якому мали відповідати характеристики вказаної квартири в тому числі і станом на 17 вересня 2013 року під час отримання відповідачем [PERSON] у дарунок 4/5 часток такої, квартира складалась з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, кладової, веранди та службового приміщення. Загальна площа квартири становила 85,5 кв.м., а житлова - 35,9 кв., кладова - 1,8 кв.м. При цьому площа веранди становила 5,9 кв.м та така виступала вбік від добудови на 1,65 м, а приміщення квартири знаходились лише на рівні 1-го поверху будинку (Т. 3 а.с. 14-15). Однак відповідно до технічного паспорта на вказану квартиру від 28 жовтня 2019 року, виготовленого ТОВ «Галбудпроект» (Т.2 а.с. 221-229), який було надано відповідачем представнику Інкспекції ДАБІ м Львова під час здійснення останнім позапланової перевірки 13 лютого 2020 року, квартира складається вже з підвалу зі сходами, коридору, комори, вітальні, кухні, тьох житлових кімнат, санвузола та сходів на 1-му поверсі, а також коридору, двох житлових кімнат, санвузла та двох балконів у мансарді. Площа приміщень підвалу 13,4 кв.м, на 1-му поверсі - 95,0 кв.м., в мансарді: 38,3 кв.м., загальна площа квартири - 146,7 кв.м., з яких житлова площа становить 98,7 кв.м. Окрім того відповідно до даного технічного паспорту до квартири віднесено також будівлю гаража, який складається безпосередньо з гаражу на 1-м поверсі площею 36,9 кв.м., а також майстерні в мансарді площею 39,7 кв.м., всього площа гаража - 76,6 кв.м. (Т. 2 а/с 221-229). Тобто згідно з вказаним вище технічним паспортом площа квартири збільшилась, на місці наявної раніше веранди збудовано ще одну капітальну добудову до вже існуючої раніше, яка виступає в бік від такої вже на 3 м. При цьому на даних прибудовах зведено мансардний поверх, який відповідає другому поверху основного будинку. Окрім того до квартири з невідомих підстав віднесено гараж, який теж значно збільшився у порівнянні з розмірами, зазначеними у плані земельної ділянки станом на 4 лютого 1998 року (Т.1 а.с. 80). Зокрема згідно з даними інвентаризаційної справи такий був розміром лише 6 м на 6,3 м, тобто його площа становила 37,8 кв.м, однак відповідно до технічного паспорту загальний розмір першого поверху гаражу 6,33 м на 7,05 м, до такого зверху надбудовано мансарду та з його правого боку прибудовано сходи, розміри яких в плані не зазначено. Слід зауважити, що у вказаних вище відповідях на запит представника позивачів та звернення жителів будинку Інспекція ДАБК у м. Львові зазначила, що в ході перевірки здійсненої в період з 31 січня 2020 року по 13 лютого 2020 року, Інспекцією було встановлено, що перший поверх та підвал квартири [ADDRESS] за своїми розмірами та параметрами відповідає технічному паспорту на вказану квартиру, який виготовлений ТОВ «Галбудпроект» 28 жовтня 2019 року. Окрім того з долучених представником відповідача до відзиву документів вбачається, що на замовлення відповідача було виготовлено ще один технічний паспорт. Так за даними технічного паспорта на квартиру від 21 вересня 2021 року, виготовленого ФОП [PERSON] (Т. 2 а.с. 231-239), квартира складається з підвалу площею 12,3 кв.м.; коридору-сходової клітки, двох санвузолів, вітальні, коридора, двох житлових кімнат, гардеробу та кухні на 1-му поверсі, площа яких становить 94.5 кв.м.; коридору-сходової клітки, санвузола, двох житлових кімнат та двох балконів у мансарді площею 39,3 кв.м.; а також двох антресолей площею 1,8 кв.м. та 1,6 кв.м. Загальна площа квартири згідно з даним техпаспортом становить 149,5 кв.м. При цьому у даному техпаспорті на відміну від попереднього також відображено наявність сходів на вході у нову добудову розміром 2,10 м на 3 м. В даному техпаспорті гараж під літерою Б-1 також віднесено до квартири, зокрема такий складається з гаражу на 1-му поверсі площею 36,6 кв.м., а також приміщень у мансарді: коридору, санвузла, майстерні та балкону площею 39,7 кв.м., загальна площа гаража становить 76,3 кв.м. На плані даного гаража також відображено наявність справа такого сходів з першого поверху до мансарди. Водночас даний технічний паспорт містить примітку ФОП [PERSON] про те, що самочинно влаштовано: вікно в приміщенні підвалу номер 1/12.3 кв.м.; погріб площею -5,1 кв.м. під приміщенням коридору № 2-4/5,9 кв.м.; влаштовані вікна в несучих стінах приміщенні мансарди № 2-12/17,2 кв.м. та № 2-14/12,9 кв.м.; влаштовані антресолі в об`ємі приміщення мансарди № 2-16/1,8 кв.м. та № 2-17/1,6 кв.м.; влаштовані двері та вікно в несучих стінах приміщення гаражу під індексним номером 1/36,6 кв.м.; на рівні поверху мансарди будівлі гаражу влаштовано балкон площею в основі забудови 4,7 кв.м. Виконавець також зазначив, що загальна площа квартири змінилася з 146,7 кв.м. на 149,5 кв.м., житлова з 98,7 кв.м. на 86,4 кв.м. за рахунок проведеного обстеження, переобмірів, функціонального перепланування та влаштування антресолей. Квартира складається з 5-ти житлових кімнат та кухні. Загальна площа гаража змінилась з 76,6 кв.м. на 76,3 кв.м. за рахунок переобмірів, уточнення площ, функціонального перепланування перегородок в мансарді, дорахування площі балкону. Площа комори в підвалі змінилась з 3,0 кв.м. на 3,7 кв.м. за рахунок переобмірів та уточнення. Надаючи оцінку висновку експерта № 41/21 від 12 жовтня 2021 року за результатами проведеної за зверненням представника відповідача будівельно-технічної експертизи, виконаної судовим експертом ТОВ «Серб» Бочуляком Р.П. (Т.2 а.с. 242-252), слід зауважити наступне. Так в пунктах (відповідях на питання) 1-4 даного висновку експерт зазначає, що: 1. Втручання в несучі стіни будинку (літ. А-3) в тому числі такі, що могли спричинити негативні наслідки тобто тріщини у стінах квартири [ADDRESS] , у місці примикання покрівлі квартири [ADDRESS] - відсутні. 2. У відповідності до вимог встановлених нормами чинного законодавства до нормативної тривалості інсоляції, конфігурація даху квартири [ADDRESS] , не впливає на порушення тривалості інсоляції в квартирах багатоквартирного житлового будинку, зокрема і квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . 3. Втручання в приміщення загального користування: номер І, площею 9,7 кв.м. (сходова клітка); номер III, площею 11,1 кв.м. (сходова клітка); номер IV, площею 11,1 кв.м. (сходова клітка); номер V, площею 11,1 кв.м. (сходова клітка), що розташовані у багатоквартирному житловому будинку, який знаходиться на [ADDRESS] , внаслідок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] - відсутні. 4. Квартира [ADDRESS] відповідає вимогам діючих державних будівельних норм. Проведена реконструкція квартири [ADDRESS] не порушує; протипожежні, санітарні вимоги, тощо. При цьому щодо вказаних вище приміщень загального користування, а саме сходових кліток, експерт в мотивувальній частині висновку зазначає, що мешканці квартири [ADDRESS] мають окремий незалежний вхід, спільна капітальна стіна між сходовою кліткою та квартирою [ADDRESS] розташована лише на першому поверсі, на інших поверхах та в підвалі спільних конструктивних елементів будинку між ними не має, а відтак такі втручання внаслідок виконання будівельних з реконструкції квартири не могли відбутись. Також зі змісту даного висновку вбачається, що у такому експертом було надано оцінку щодо відсутності або наявності втручання в несучі стіни основного житлового будинку під літерою А-3 лише на рівні покрівлі квартири [ADDRESS] . Відтак вказаний вище висновок не спростовує встановленого актами позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності Інспекції ДАБК у м. Львові за № 723-пп від 23 грудня 2019 року та за № 65-пп від 13 лютого 2020 року факту здійснення [PERSON] реконструкції належної йому квартири з втручанням в несучу конструкцію стін, а також не спростовує факту проведення такої за відсутності належної проектної документації та без дозвільних документів на право виконання таких будівельних робіт. Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питання житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2002 року, переобладнання, перебудови, перепланування жилих і нежилих у жилих будинках приміщень також дозволяється лише після одержання відповідного дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. При цьому до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків, а перепланування, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. При цьому згідно з ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» реконструкція житлового будинку - це перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо, у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників. Прибудова - це вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку. Надбудова - це вид реконструкції, при якій збільшується площа житлового будинку шляхом улаштування над його верхнім поверхом одного або декількох додаткових поверхів. Оскільки внаслідок проведених [PERSON] будівельних робіт відбулась зміна кількості приміщень квартири [ADDRESS] , а саме було створено нові приміщення, що прилягають до зовнішніх стін будинку, в тому числі до вже наявної раніше добудови, а також було збільшено площу квартири шляхом улаштування над першим поверхом добудов до такої ще одного мансардного поверху, відтак відповідачем було здійснено саме реконструкцію належної йому квартири шляхом прибудови та надбудови, а не переобладнання та перепланування такої. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. При цьому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону одним з обов`язкових етапів державної реєстрації прав є перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. З зазначених вище обставин вбачається, що при винесенні державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т. 30 жовтня 2019 року рішення індексний номер 49439895 про здійснення державної реєстрації змін об`єкта нерухомого майна 156746746101, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , належної відповідачу, ним всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було належним чином перевірено документи надані відповідачем на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, а відтак таке рішення підлягає скасуванню. Окрім того з врахуванням наведеного також слід скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію та припинити право власності [PERSON] на здійснене ним самочинне будівництво - квартиру [ADDRESS] , в редакції змін, внесених на підставі вказаного рішення державного реєстратора. Щодо вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] про зобов`язання [PERSON] привести самовільно реконструйовану ним квартиру [ADDRESS] та гараж до попереднього стану у зв`язку з наявністю перешкод у користуванні належним їм майном у зв`язку зі здійсненням такої реконструкції слід зазначити наступне. Так ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Аналогічне положення міститься у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з ч. 7 ст. 34 якого виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Як вже встановлено судом під час розгляду справи, відповідачем [PERSON] здійснено реконструкцію належної йому квартири [ADDRESS] , а також гаража під літерою Б на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності та не надавалась йому у користування, без жодних дозвільних документів на здійснення будівельних робіт а також без затверджених проектів, тобто такі в силу наведених вище положень є самочинним будівництвом. Частиною 4 ст. 376 ЦК України визначено, що якщо самочинне будівництво порушує права інших осіб, таке майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. А відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Порядок та підстави знесення самочинно збудованих об`єктів визначено також ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так частиною 1 даної статті Закону визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Частиною 2 такої встановлено, що за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. З матеріалів справи вбачається, що Інспекцією ДАБІ м. Львова 23 грудня 2019 року було винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт (Т.1 а.с. 113), яким зобов`язано [PERSON] зупинити виконання вищевказаних самочинних робіт, до моменту усунення порушень щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил згідно чинного законодавства. Вимоги даного припису відповідачем виконано не було, що зафіксовано актом позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності Інспекції ДАБК у м. Львові за № 65-пп від 13 лютого 2020 року, однак з відповідним позовом інспекція не зверталась, оскільки відповідачем було представлено витяг про державну реєстрацію права власності. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року № 822/2149/18, в якій останній прийшов до переконання про відсутність підстав для відступу від висновків Верховного Суду, зроблених в інших справах, за змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва. У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки. В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови. Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України). В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови. Як вже зазначалось вище відповідачем [PERSON] вимог припису про припинення здійснення самовільних будівельних робіт не було виконано, про готовність провести відповідну перебудову вчиненого ним самочинного будівництва для приведення такого у відповідність вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельним нормам та державним стандартам останній під час розгляду справи не повідомляв. При цьому власником земельної ділянки, на якій без належного дозволу відповідачем було здійснено будівництво, є територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради, в інтересах якої в тому числі прокурором було подано об`єднаний у даній справі позов про припинення права власності відповідача на самочинне будівництво, а фактичними користувачами такої як прибудинкової території є інші власники квартир у багатоквартирному будинку, в тому числі і позивачі [PERSON] та [PERSON] , які вважають, що проведеним будівництвом порушуються їх права. Зокрема здійснена відповідачем прибудова до квартири [ADDRESS] своїм «мансардним» поверхом примикає до зовнішньої стіни будинку, яка є в тому числі стіною квартири [ADDRESS] , в якій проживає [PERSON] , а дах такої примикає до зовнішньої стіни, що є також стіною квартири [ADDRESS] , в якій проживає позивач [PERSON] . Позивачі вважають, що оскільки відповідачем було здійснено будівництво без належної проектної документації та відтак без дотримання відповідних будівельних норм, відтак таке може мати негативні наслідки та призвести до руйнування вказаної стіни будинку. Частиною 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Аналогічно відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільним майном такого є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. При цьому згідно з п. 4 даної частини статті Закону прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Частиною 1 ст. 5 Закону визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників, однак згідно з ч. 2 даної статті реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Так згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 2 даної статті визначено, що розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з показів свідків та не заперечується стороною відповідача, іншими власниками квартир у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] дозволу на здійснення реконструкції належної йому квартири не надавалось. Оскільки зовнішня стіна будинку, до якої відповідачем було здійснено прибудову, є несуче-огороджувальною конструкцією такого, а відтак спільним майном жителів вказаного багатоквартирному будинку, а відтак здійснення відповідачем такої добудови за відсутності згоди інших власників квартир в будинку безумовно порушує права останніх. Також з матеріалів справи вбачається, що внаслідок здійсненої реконструкції відповідачем було фактично незаконно захоплено частину прибудинкової території, а саме частину двору внаслідок здійснення нової добудови на місці раніше існуючої веранди, а також частини городу при перебудові раніше існуючого гаража, що з врахуванням наведеного вище також порушує права інших власників квартир даного багатоквартирного житлового будинку, в тому числі і позивачів [PERSON] та [PERSON] . Окрім того позивач [PERSON] звертає увагу на те, що внаслідок здійсненої відповідачем [PERSON] незаконної реконструкції, а саме збудованими ним сходами, перекрито можливість заїзду до належного їй гаражу, а також інших сусідських гаражів. Так з плану земельної ділянки (Т. 1 а.с. 80) дійсно вбачається, що справа від будинку з боку квартири відповідача під кутом до основного будинку та наявних до нього добудов знаходяться сарай під літерою В та два гаражі під літерами Г та Д, а перед будинком навпроти добудови до квартири відповідача гараж під літерою Б. Як встановлено з наявних в матеріалах справи технічних паспортів на належну відповідачу квартиру після здійснення останнім реконструкції такої добудова до квартири наблизилась до наявних гаражів, в тому числі гаража позивача, більше ніж на метр, окрім того до такої прибудовано сходи, які знаходяться на траєкторії заїзду до гаражів, а ширина такого заїзду звузилась у зв`язку з збільшення внаслідок реконструкції розміру гаража під літерою Б. Дані обставини підтверджуються наданими сторонами фото, що містяться в матеріалах справи (Т. 1 а.с. 90, 98, 165, 166, 183, 184). Слід зауважити, що з пункту 5 висновку експерта № 41/21 від 12 жовтня 2021 року за результатами проведеної за зверненням представника відповідача будівельно-технічної експертизи, виконаної судовим експертом ТОВ «Серб» Бочуляком Р.П. (Т.2 а.с. 242-252), вбачається, що безперешкодний заїзд в гараж літ. «Г» на час проведення експертизи, автомобілями типу «ВАЗ», «Москвич», тобто автомобілями під технічні параметри яких був збудований вище зазначений гараж - можливий. В мотивувальній частині висновку експерт вказує, що можливість такого заїзду-виїзду автомобілями було проведено ним шляхом розрахунку та моделювання, на підтвердження чого складено таблиці. Так з додатку № 1 до висновку таблиці фото фіксації (Т. 2 а.с. 251) та додатку № 2 таблиці плану-схеми заїзду в гараж дійсно вбачається, що заїзд такий малогабаритним автомобілем є можливим. Водночас навіть з таких вбачається, що такий заїзд є значно утрудненим та потребує високих навиків водіння, оскільки у разі незначного відхилення від запропонованої експертом траєкторії заїзду транспортний засіб буде пошкоджено об наявні сходи. При цьому як слушно звертає увагу сторона позивачів експертом встановлено можливість заїзду лише автомобілів моделей «ВАЗ», «Москвич», а не будь-якого транспортного засобу, який може перебувати у володінні позивача [PERSON] чи членів її сім`ї. Відтак та обставина, що наявною самочинною реконструкцією квартири [ADDRESS] , здійсненою відповідачем [PERSON] , чиняться перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні належним їй гаражем знаходять своє підтвердження у матеріалах справи. Оцінюючи заперечення сторони відповідача, що здійсненою останнім реконструкцією квартири не порушуються права відповідачів суд вважає на необхідне зазначити, що покликання на те, що єдиним майном, яке знаходиться у спільному користуванні жителів будинку є лише сходові клітки, як зазначено в відповіді ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №3909 від 17 серня 2021 року (Т. 2 а.с. 149), не спростовує встановлених судом обставин, оскільки в даному випадку мова йде лише про приміщення загального користування, а відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до спільного майна також відносяться несуче-огороджувальні конструкції будинку та прибудинкова територія. Щодо пунктів 1-2 вказаного вище висновку експерта слід зауважити, що примикання покрівлі квартири [ADDRESS] після здійсненої реконструкції знаходиться на рівні квартири [ADDRESS] , а не [ADDRESS] , та позивачі вказують, що тріщина на фасаді будинку та у стінах квартири [PERSON] виникли внаслідок самовільного знесення відповідачем несучої стіни будинку, а не влаштування покрівлі, чого даним висновком не спростовано. Також з мотивувальної частини висновку експерта вбачається, що надаючи відповідь на питання 4 ним було враховано характеристики квартири, зазначені у технічному паспорті, виготовленому ФОП [PERSON] , однак при цьому експертом не було надано оцінку примітки (Т. 2 а.с. 239) про наявність самочинно влаштованих вікна в приміщенні підвалу, погребу під приміщенням коридору, а також вікон в несучих стінах приміщення мансарди та антресолей. Вказані самочинні втручання в конструкцію будівлі можуть нести небезпеку як для самого відповідача, так і для інших жителів будинку, а відтак судом не може братись до уваги пункт 4 висновку експерта, в якому останній вказує про те, що квартира [ADDRESS] відповідає вимогам діючих державних будівельних норм та що проведена реконструкція такої не порушує протипожежні, санітарні вимоги, тощо. Також суд звертає увагу на те, що у вказаній вище примітці у технічному паспорті, виготовленому ФОП [PERSON] , також зазначено про наявність самочинно влаштованих дверей та вікна в несучих стінах приміщення гаражу, а також балкону на рівні поверху мансарди будівлі гаражу. Оскільки реконструкцію гаражу також було здійснено без відповідних проектних та дозвільних документів, відтак самочинне влаштування дверей та вікон в несучих стінах приміщення гаражу може призвести до руйнування будівлі, та відтак спричиняє небезпеку для всіх, хто користується прибудинковою територією. Відтак судом встановлено, що здійснена відповідачем самовільна реконструкція квартиру [ADDRESS] , порушує права позивачів [PERSON] та [PERSON] , в тому числі право останніх на вільне користування належним їм майном, а тому задля усунення даних перешкод необхідно зобов`язати [PERSON] привести зазначені квартиру та гараж до попереднього стану. Окрім того з врахуванням заперечень сторони відповідача щодо наявності у прокурора права на звернення з даним позовом суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Так згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю. При цьому згідно з ч. 1 ст. 38 даного Закону у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, а у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги такого - подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Так з матеріалів справи вбачається, що Інспекцією ДАБК у м. Львові здійснювалась перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] », під час якої встановлено самочинність реконструкції квартири та видано відповідний припис, який не було виконано, однак до суду з позовом інспекція не зверталась, оскільки відповідачем будо надано витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, у зв`язку з наявністю якого об`єкт втратив статус об`єкту будівництва, а відтак Інспекцією було скеровано заяву у Прокуратуру Львівської області про незаконну реєстрацію права власності. Окрім того відповідно до матеріалів справи самочинне будівництво було здійснено на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова. Згідно з ст. 2 Статуту територіальної громади м. Львова територіальна громада м. Львова здійснює місцеве самоврядування зокрема через її органи - Львівську міську раду, Львівського міського голову, виконавчі органи Львівської міської ради. З наявної в матеріалах справи відповіді виконавчого комітету Львівської міської ради № 006-вих-56254 від 23 липня 2020 року вбачається, що жителі будинку за адресою: [ADDRESS] , зверталися до міської ради щодо незаконної реконструкції відповідачем кв. [ADDRESS] . Водночас з відповіді № 2901-вих-30485 від 14 квітня 2021 року (Т. 2 а.с. 73-74) вбачається, що ні Львівська міська рада, ні виконавчі органи такої не звертались до суду з позовами про приведення вищевказаного об`єкта (самочинного будівництва) у відповідність до чинного містобудівного законодавства та скасування державної реєстрації на такий. Відтак з наведеного вище вбачається, що органами, на які було покладено обов`язок щодо захисту інтересів держави у даних правовідносинах, не було належним чином здійснено захисту таких, а відтак право на здійснення представництва в суді законних інтересів держави, тобто звернення з відповідним позовом, набув прокурор. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позови є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а\~\~стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, а також в судових засіданнях, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Також у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов [PERSON] та [PERSON] задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають до стягнення судові витрати, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1\~816 грн.\~(Т.\~1\~а.с.\~208),\~тадокументально підтверджених витрат на професійну правничу\~допомогув розмірі 4000 гривень (Т. 1 а.с. 38, 40, 43, 44, 46), всього - 5 816 грн., а також з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають до стягнення судові витрати, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1\~816 грн.\~(Т.\~1\~а.с.\~208),\~тадокументально підтверджених витрат на професійну правничу\~допомогув розмірі 3000 гривень (Т. 1 а.с. 39, 41, 42, 44, 45), всього - 4 816 грн. Окрім того у зв`язку з задоволенням позову керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова з відповідача також слід стягнути на користь Львівської обласної прокуратури понесені витрати на оплату судового збору за подання\~позовної заявив розмірі 2270 грн.,\~сплата яких\~підтверджується наданою\~квитанцією (Т.\~2\~а.с.\~78).

Outcome: approved