Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.12.2021 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 21.03.2018 року в розмірі 185\~000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 березня 2018 року позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 185\~000,00 грн. Відповідач зобов`язувався повернути до 21 березня 2019 року. Відповідач умови договору не виконав, борг не повернув. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно п. 1.1 вказаного договору позикодавець передає позичальнику в сумі 185\~000,00 грн готівкою, а позичальник зобов`язується повернути отриману в строк і в порядку, зазначеному у договорі. Відповідно до п. 2.1 договору факт передачі грошей засвідчується розпискою позичальника. Згідно до п. 2.2 договору позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 21.03.2019 року. Згідно розписки до договору позики від 21.03.2018 року, [PERSON] особисто отримав від [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 185\~000,00 грн та зобов`язався повернути грошові кошти в строк до 21.03.2019 року. 02.09.2020 року позивачем було направлено письмову вимогу до [PERSON] щодо погашення суми боргу. Відповідач умови договору позики не виконав, отримані під розписку кошти не повернув. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладеного договору позики позивачем надано суду оригінал розписки від 21.03.2018 року, написаний відповідачем, строк повернення боргу настав 21.03.2019 року, відповідач отримані кошти позивачу не повернув. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved