Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , 26 жовтня 2021 року, подала до суду позовну заяву, в якій просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом №221, виданого 05 серпня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Цибульською Л.М. на ім`я [PERSON] , в якому визначити розмір часток у спадковому майні, що спадкується ним після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , квартирі [ADDRESS] , у розмірі Ѕ . Вимоги обґрунтовала тим, що [PERSON] , в інтересах якого вона подала вказану позовну заяву до суду, доводиться їй сином, народився він [INFO] , його батьком в актовому записі про народження значиться [PERSON] , який помер [INFO] . Місцем смерті останнього є республіка Польща, оскільки їх родина тривалий час проживала у цій республіці. Народився [PERSON] [INFO] в місті Знам`янка Кіровоградської області та його батьками були [PERSON] , [PERSON] . Через карантинні обмеженнями, що були встановлені у зв`язку з поширенням COVID-19, протягом 2020 року та першої половини 2021 року, вона разом з неповнолітнім [PERSON] не могли приїхати до України. Пізніше, по приїзді дізналися про смерть діда [PERSON] (батька [PERSON] ) [PERSON] , який як виявлилося помер ще [INFO] . [PERSON] має право на спадщину [PERSON] за правом представлення в першу чергу замість свого батька [PERSON] , померлого [INFO] та оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітнім, він вважається таким, прийняв його спадщину. Проте, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, за пошуковими даними квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] стало відомо, що приватним нотаріусом Цибульською Л.М. 05 серпня 2021 року за №221 видано свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру з розміром частки - 1, на ім`я [PERSON] та проведено реєстрацію права власності. Таким чином очевидним є те, що спадкоємець [PERSON] повідомив нотаріусу неправдиву інформацію про відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , в тому числі таких, що мають право на спадкування за правом представлення. На письмову заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на ім`я неповнолітнього [PERSON] приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Цибульська Л.М. відповіді не надала, також не виявив бажання відповісти на пропозицію внести зміни до свідоцтва про право на спадщину і відповідач [PERSON] , що і стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права неповнолітнього спадкоємця [PERSON] - [PERSON] . Позивач та її представник - адвокат Перемот О.Г. у судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься його заява в якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглядати без його участі. Третя особа у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомила, будь-які заяви чи клопотання від неї не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до даних паспорта громадянина України серії № [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6,8). Скорочений витяг з акту про смерть виданий республікою Польща серії АD 458243 USC/OS/3 свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Варшава. Батьком [PERSON] записаний [PERSON] , про що свідчить вказаний скорочений витяг з акту про смерть та свідоцтво про його народження серії [NUMBER] (а.с.8,9). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в місті Знам`янка Кіровоградської області (а.с. 10). За життя останньому на праві приватної власності в цілому належала квартра за [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право приватної власності на квартиру №717 від 20 грудня 1995 року (а.с. 83). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції у (м.Дніпро), 02 вересня 2020 року заведено спадкову справу за №29/2020 (номер у спадковому реєстрі 66347611), з матеріалів якої вбачається наступне. З заявою про прийняття спадщини [PERSON] від 02 вересня 2020 року до нотаріуса звернувся його син [PERSON] . Серед іншого у його заяві про прийняття спадщини вказано, що крім нього, інші спадкоємці, в тому числі малолітні, неповнолітні та непрацездатні діти спадкодавця відстуні. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіти [PERSON] не складалися. 05 серпня 2021 року [PERSON] нотаріусу було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Цибульською Л.М. 05 серпня 2021 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру за [ADDRESS] . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №221 (а.с. 30-87). На адресу приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Цибульської Л.Л., [PERSON] 08 жовтня 2021 року було направлено заяву від 08 жовтня 2021 року про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за правом представлення замість померлого [INFO] батька [PERSON] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , яку нотаріус як свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення отримала 11 жовтня 2021 року (а.с.12-13,14). Вказана заява, як і відмова у вчиненні нотаріальних дій чи будь яке роз`яснення у спадковій справі відсутні. При цьому, представником позивача суду надано лист-відповідь приватного нотаріуса Цибульської Л.А. від 15 жовтня 2021 року №01-16/111 на заяву [PERSON] , в якій нотаріус повідомляє останній, що заява про прийняття спадщини чи заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подається особою, яка досягла чотирнадцяти років особисто без згоди своїх батьків (ст.1269 п.3 ЦК України). Сину заявника - [PERSON] , [INFO] , вже 17 років, тобто заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину він подає особисто при наявності документів, які підтверджують родинні відносини з померлим, як оригінали так і копії. У її випадку наявні тільки копії документів, які потрібно було посвідчити нотаріально. Таким чином запропоновано сину позивача з`явитися до нотаріуса особисто з паспортом та оригіналами документів, які підтверджують родинні відносини з померлим. Вказаний лист нотаріусом було направлено на адресу [PERSON] поштовим зв`язком через відділення Укрпошта 26 жовтня 2021 року, про що свідчить поштовий конверт з відміткою про відправлення. Згідно з довідкою квартального комітету №2 м.Знам`янка від 24 жовтня 2022 року [PERSON] на день своєї смерті прожмвав по [ADDRESS] , разом з цивільною дружиною [PERSON] , яка як свідчить її заява на спадок останнього не претендує. Відповідно до витягів з Державних реєстрів актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та про розірвання шлюбу [PERSON] на момент смерті у шлюбі не перебував (а.с.143-144, 145-146). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] , нотаріусом [PERSON] зареєстровано право приватної власності на квартиру, яка занходиться за адресою: [ADDRESS] . Номер запису про право власності:43336838, підстава внесення запису: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 221, видане 05 серпня 2021 року (а.с. 11). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частинами 4 та 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. У стітті 1278 ЦК України зазначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Частиною першою статті 1280 ЦК України передбачено, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5). На підставі зібраних у справі доказів, судом встановлено, що син позивача [PERSON] , який на час смерті спадкодавця (його діда) [PERSON] , був неповнолітній прийняв спадшину діда в силу положень ст.ст.1261,1266,1268 ЦК України, як спадкоємець за правом представлення першої черги. Проте, нотаріус не перевіривши коло спадкоємців видав свідоцтво про право на спадину спадкоємцю першої черги [PERSON] , який є відповідачем у справі. Позивач після того як [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину також подала нотаріусу заяву від імені свого неповнолітного сина про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , але нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України таку заяву повинна подавати сама особа, яка досягла чотирнадцятирічного віку. Така позиція нотаріуса є хибною, оскільки положенням ч.3 ст.1269 ЦК України передбачено право, а не обов`язок неповнолітніх самостійно подавати нотаріусу свідоцтво про право на спадщину. Дії нотаріуса стороною позивача не оскаржувалися, самостійно син позивача з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався. Відомостей про те, що відповідач умисно не повідомив нотаріуса про наявність неповнолітнього спадкоємця, або ж не надав згоду нотаріусу на перерозподіл спадшини (спадкових часток), а також що таке питання перед ним ставилося, судом не встановлено, при цьому заявлені позовні вимоги не визнав, що свідчить про відсутність його згоди на перерозподіл спадщини. Отже, син позивача [PERSON] є таким, що прийняв спадщину свого діда [PERSON] у встановленому законом порядку, але реалізувати своє право на спадкове майно у позасудовому порядку позбавлений можливості. Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України. Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтва про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Позасудовий порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину застосовується у разі згоди на це усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Внесення змін до свідоцтва за судовим рішенням вимагається у разі відсутності на це згоди хоча б одного із спадкоємців з числа тих, які прийняли спадщину. Така позиція суду ґрунтується на позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові ВС від 13 листопада 2019 року (справа № 758/5329/15, провадження № 61-18376св18). Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що спадщина після смерті [PERSON] підлягає перерозподілу між сином померлого [PERSON] та онуком [PERSON] , який приняв спадщину за правом представлення після смерті свого батька (сина [PERSON] ) [PERSON] , оскільки між спадкоємцями відсутня взаємна згода щодо внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, в рівних частках, тобто по Ѕ частині за кожним на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з цим, на підставі ч.9 ст.141 ЦПК Укераїни, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат, тож відносить їх на рахунок останньої. На підставі викладеного та

Outcome: approved