Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

20 жовтня 2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 02.07.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 371. Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Розлучитися у відділі державної реєстрації актів цивільного стану подружжя не має можливості, так як відповідач уникає зустрічей з відповідачем. Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Між подружжям часто відбувалися безпідставні сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через які склалися неприязні відносини. Спільне господарство припинили вести задовго до подачі позовної заяви.. Вже тривалий термін не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не мають спільного бюджету, окремо проживають з квітня 2019 року. Спроби примирення не дали позитивних наслідків. Спору щодо розподілу майна між позивачем та відповідачем немає. Застосування заходів щодо примирення є недоцільним. Тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Кулакова О.Ю. надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд задовольнити вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 02 липня 2013 року між сторонами Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що було здійснено відповідний актовий запис № 371, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.07.2013 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Дітей від шлюбу подружжя не мають. Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Спільне господарство між позивачем та відповідачем не ведеться. Вже тривалий термін вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не мають спільного бюджету, окремо проживають з квітня 2019 року. Спроби примирення не дали позитивних наслідків. Спору щодо розподілу майна між позивачем та відповідачем немає. Позивач зазначила, що застосування заходів щодо примирення є недоцільним, адже збереження шлюбу, на її думку, вже давно безперспективне. Відповідно до ч.3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст.114 СК України,у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявляла клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища, а тому суд вважає за доцільне залишити їй існуюче прізвище « [PERSON] ». Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, однак позивач просила судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved