Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

01 березня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] померлим. Стислий виклад позиції заявника. 19 вересня 2013 року [PERSON] за рішенням суду визнано безвісті відсутнім. З серпня 2010 року [PERSON] , припинив проживання у квартирі [ADDRESS] та місце його перебування не відомо, на зв`язок він не виходить, всі спроби відшукати його були безрезультатними. Звернення з такою заявою обумовлене тим, що заявниця має дитину від [PERSON] та утримує її сама, маючи не великий дохід вона не може в повній мірі її утримувати, проте допомоги від держави отримати також не може оскільки [PERSON] не визнаний померлим. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 03 березня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 для розгляду даної цивільної справи визначено суддю Цитульського В.І., який ухвалою від 30.03.2021 прийняв справу до свого провадження та призначив її до судового розгляду. 12 вересня 2022 року від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, свої вимоги просив задовольнити. В матеріалах справи містяться чисельні заяви від заінтересованої особи про розгляд справи без участі представника, просить вимоги розглянути згідно чинного законодавства. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] 28.01.1976 [INFO] , які припинилися у 2009 році. Від шлюбних відносин вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 15) Після припинення шлюбних відносин [PERSON] не з`являвся, не виходив на зв`язок, відшукати його заявниця не змогла. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2013 року [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім. З довідки про склад сім`ї та місце реєстрації №16939 від 27.09.2016 встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] починаючи з 09.07.1992 року, даних щодо зняття з реєстрації довідка не містить. За адресою [ADDRESS] , яку зазначає заявниця [PERSON] не зареєстрований та ніколи не був зареєстрованим, що вбачається з довідки про склад сім`ї №30045 від 16.11.2016 р. Згідно відповіді наданої прокурором Донецької обласної прокуратури №31/1-694ВИХ-22 від 17.08.2022 в провадженні Першого слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську, перебуває кримінальне провадження№42013050000000069 у якому [PERSON] 28.01.1976 [INFO] , повідомлено про підозру за ч.2 ст. 365, ч.3 ст. 189 КК України. На підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваних. Норми права, які застосував суд. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Указана норма містить декілька окремих випадків, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Статтею 47 ЦК України\~визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Згідно з частиною першою\~статті 306 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша\~статті 81 ЦПК України). Мотиви та висновки суду. Як зазначила заявник визнання померлим [PERSON] 1976 року народження потрібно для отримання соціальних виплат та пенсії для утримання їх спільної доньки. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої\~статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Однак, як встановлено в ході судового розгляду [PERSON] є підозрюваним у кримінальному провадженні, переховується від органів слідства через що оголошений у розшук. Кримінальне провадження на даний час не закінчене. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). Звертаючись до суду із заявою, [PERSON] констатує факт відсутності будь-якого зв`язку з [PERSON] та відомостей про місце його знаходження, як одну з передумов для звернення до суду з відповідною заявою, але жодним чином це не вказує про можливі припущення про його смерть. Разом з тим, заявником не надано належних та допустимих доказів відсутності [PERSON] в місці його постійного проживання, а також за місцем реєстрації. Належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо було б зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] у матеріалах справи відсутні. Суд, враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, які б давали достатні підстави для задоволення вимог про оголошення [PERSON] померлим, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про оголошення особи померлою. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed