Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач звернувся 25.08.2022 р. до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця за кредитним договором № б/н від 19.06.2009 року у розмірі 8937,88 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву №б/н від 19.06.2009 року, за умовами якої було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та видано у користування кредитну картку. [PERSON] підтвердила свою згоду на дані умови, що підтверджується тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Відповідачі були зареєстровані разом зі позичальником за однією адресою, а відтак, позивач вважає, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки не заявили про відмову від спадщини. Банком 07.12.2021 року була направлена претензія кредитора до Приморської державної нотаріальної контори та 17.12.2021 р. отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії банку. Станом на дату смерті [PERSON] , заборгованість перед банком становить 8937,88 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредита в сумі 8937,88 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита 8937,88 грн. До суду 02.09.2022 року надійшли відповіді щодо місця реєстрації відповідачів. Ухвалою суду від 06.09.2022 року було відкрите провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.10.2022 року; витребувано докази з Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлого [PERSON] - [INFO] ; з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В судове засідання 10.10.2022 року сторони не з`явились, про причини не явки суд не повідомляли. Розгляд справи відкладено на 14.11.2022 р. у зв`язку із оголошенням у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги, яка тривала з 07.00 год. до 12.15 год. В судове засідання 14.11.2022 року сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомляли. Представник позивача в позові просив розглядати справу у їх відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі поважність причин неявки суду не повідомили та заяв по суті справи не подавали. Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи. За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення 21.11.2022 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2009 року Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» укладено кредитний договір із [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви, згідно з умовами якого останній отримав кредитну картку «Універсальна» 55 днів пільгового періоду з початковим кредитним лімітом 250 грн., з базовою відсотковою ставкою за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості, видано кредитну картку № [NUMBER] (а.с. 22). Також банк надав Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, згідно якої: 19.06.2009 р. старт карткового рахунку № [NUMBER] ; 18.09.2009 р. зміна кредитного ліміту, встановлено кредитний ліміт в розмірі 250,00 грн.; 22.09.2010 р. збільшено кредитний ліміт до 3000, 00 грн.; 17.05.2011 р. збільшено кредитний ліміт до 4000,00 грн.; 27.09.2012 р. збільшено кредитний ліміт до 7000,00 грн.; 27.12.2012 р. збільшено кредитний ліміт до 7400,00 грн.; 22.02.2020 р. збільшено кредитний ліміт до 9000,00 грн.; 14.01.2021 року зменшено кредитний ліміт до 00,00 грн. (а.с. 21). Із позову вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав протягом тривалого часу, не здійснював відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем на момент його смерті [INFO] утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом до його спадкоємців. Згідно розрахунку банку, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань кредитного договору №б/н від 19.06.2009 року [PERSON] станом на 31.12.2020 року заборгованість склала 8937,88 грн., що складається з заборгованість за кредитом (а.с. 6-15). З виписки за договором №б/н від 12.05.2022 за період з 18.09.2009 р. по 11.02.2021 р. вбачається, що [PERSON] активно користувався кредитними коштами та періодично погашав заборгованість, в останнє погашення було 21.12.2020 р. в розмірі 444,55 грн. (а.с. 16-20). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 02.01.2021 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 44). 29.11.2021 року за вих. №SAMDN55000028143040 АТ КБ «Приватбанк» на адресу Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі надіслано претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, у якій просив повідомити чи заводилася спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком (а.с. 47). Листом від 12.12.2021 р. за вих. №3735с/02-14 Приморська державна нотаріальна контора у м. Одеса на претензію-кредитора АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що на підставі претензії до майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] заведено спадкову справу №731с/2021 (а.с. 48). 21.12.2021 року АТ КБ «Приватбанк» на адресу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надіслано листи-претензії із вимогами звернутися останнім до відділення банку задля погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №б/н від 19.06.2009 року у розмірі 8937,88 грн. (а.с. 49-51). Відомостей щодо отримання відповідачами вказаного листа матеріали справи не містять. Згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 10.10.2022 року №1152/01-09, за обліковими даними департаменту за адресою: [ADDRESS] станом на 21.12.2021 року значилось зареєстрованим місце проживання наступних осіб: [PERSON] ( [INFO] , дата реєстрації 03.11.2000 р.), [PERSON] ( [INFO] , дата реєстрації 15.08.2001 р.), [PERSON] ( [INFO] , дата реєстрації 25.03.2005 р.), [PERSON] ( [INFO] дата реєстрації 10.07.2008 р.). За відомостями спадкової справи №731с/2021 заведеної 10.12.2021 року Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що вона заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» від 29.11.2021 р. Відомостей щодо звернень будь-якої особи із заявами про прийняття спадщини та/або отриманих свідоцтв про право власності на спадщину матеріали спадкової справи не містять. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями померлого [PERSON] , який помер [INFO] , прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину, що повинно бути не меншим за борг перед позивачем. Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач в своєму позові зазначає, що спадкоємцями у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі, оскільки вони зареєстровані за однією адресою з померлим боржником. Згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 10.10.2022 року №1152/01-09, за обліковими даними департаменту за адресою: [ADDRESS] станом на 21.12.2021 року значилось зареєстрованим місце проживання наступних осіб: [PERSON] ( [INFO] , дата реєстрації 03.11.2000 р.), [PERSON] ( [INFO] , дата реєстрації 15.08.2001 р.), [PERSON] ( [INFO] , дата реєстрації 25.03.2005 р.), [PERSON] ( [INFO] дата реєстрації 10.07.2008 р.). Верховний Суд у своїй постанові від 18.09.2019р. по справі №640/6274/16-ц зазначив, що правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК. При вирішенні цієї категорії справ суди мають встановити: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - дійсний розмір вимог кредитора (перевірити розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 80 ЦПК України на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Верховний Суд вказав, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. З огляду на те, що відповідачі були зареєстровані разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього, вони є такими, що прийняли спадщину, оскільки не заявили про відмову від неї. Крім того, відповідачами на спростування вказаного, до суду не подано жодних заперечень. Оскільки, відповідачами не надано доказів щодо відсутності успадкованого майна після смерті померлого [PERSON] та не спростовано його вартість, яка може бути меншою суми заборгованості, що є їх процесуальним обов`язком, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 19.06.2009 року станом на 31.12.2020 року - день смерті спадкодавця в розмірі 8937,88 грн. в рівних частках по 2979,29 грн. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у рівних частинах по 827 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved