Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

28.09.2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Не підтримують подружніх відносин з 12.06.2022 року, це дата коли відповідач виїхала за межі України, повернувшись 26.08.2022 року кілька разів приходила, вчиняла суперечки, силоміць хотіла забрати дітей з будинку, де позивач з дітьми почав проживати. З часу припинення спільного проживання з відповідачем, остання не цікавилась їх розвитком, навчанням, емоційним станом, не відвідувала ані школу, ані садочок, окрім цього відповідач веде спосіб життя, переїжджаючи з місця на місце, немає власного житла, також вона не цікавилась дітьми і під час спільного проживання, що стало однією з причин розірвання шлюбу. Вказує, що у нього з дітьми тісний емоційний зв`язок, позивач повністю забезпечує їх матеріально, займається їх навчанням та вихованням, здійснює медичний догляд за дітьми, самостійно харчує та одягає дітей, відповідача жодні побутові питання не цікавили та не цікавлять, а тому вважає, що таке ставлення останньої до дітей йде всупереч їх інтересам та гармонійному розвитку, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дітей біля нього. Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи органу опіки та піклування в підготовче засідання не з`явилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від12.06.2009, №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В підготовчому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сини проживають разом із батьком, який створив належні умови для їх виховання та навчання, матеріально їх забезпечує, діти проявляють до батька більшу прихильність, а тому, з огляду на необхідність дотримання найвищих інтересів дитини вважає, за необхідне визначити місце проживання [PERSON] та [PERSON] разом із батьком. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved