Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 липня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. В той же час, від спільного проживання в сторін народився син [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, просить суд стягати з [PERSON] аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини щомісячного доходу але не менше половини прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року, було відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду та знаходяться в матеріалах справи, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 липня 2022 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, укладений між сторонами. \~ \~ \~ \~В той же час, згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27 жовтня 2015 року та [NUMBER] від 21 лютого 2020 року, в [PERSON] та [PERSON] народилися сини [PERSON] та [PERSON] (21 жовтня 2015 року та [INFO] ) (а.с.4,5). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Враховуючи матеріальне становище позивача, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей, з метою забезпечення дитиней рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача [PERSON] , як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини щомісячного доходу але не менше половини прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved