Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Представник позивача АТ «Кредобанк» - адвокат Павленко С.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача - Акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості по Додатку до Договору №5241762 від 07.09.2018р. в розмірі 26013,06 гривень, яка складається з: 14000 гривень неповернутої суми кредиту; 12013,06 гривень прострочених відсотків, а також судові витрати по справі: суму сплаченого судового збору в розмірі 2 481,00 грн. та суму витрат на професійну правову допомогу у розмірі 2601,306 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 07.09.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено Додаток б/н від 07.09.2018року до Договору Автоматичний овердрафт №2625101656642 (надалі - Договір), відповідно до умов якого поточна сума ліміту кредитування становить 1 000грн.; максимальна сума- 3 0000 грн.; визначено строк кредитування до 360 днів; встановлено процентну ставку -30% річних. Вказав, що відповідно до п.4 Додатку Шляхом підписання цього Додатку Клієнт підтверджує, що умовами та порядком надання послуг Банком та Тарифами Банку ознайомлений, та погоджується з ними. Шляхом підписання цього Додатку Клієнт також підтверджує, що беззастережно приєднується ( підтверджує своє беззастережне приєднання) до Договору про порядок підписання правочинів (який розміщений із публічною пропозицією Банку щодо його укладення на офіційному сайті Банку, доступ до якого здійснюється через мережу Інтернет за посиланням: https://kredobank.com.ua ), яким передбачено можливість використання Банком під час укладення Договорів про надання банківських послуг (зокрема, але не виключно цього Договору) / вчинення інших Правочинів аналогів власноручного підпису та печатки Банку. Відповідно, зазначений Договір про порядок підписання правочинів вважається Сторонами належно укладеним між Банком та Клієнтом. Зазначив, що позичальник своїх зобов`язань за кредит договором належним чином не виконує. Вказав, що згідно розрахунку заборгованості по Додатку до Договору № 5241762 від 07.09.2018р. станом на 15.02.2022 р. заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 26 013,06 грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту - 14 000,00 грн.; прострочених відсотків - 12 013,06 грн. Ствердив, що на даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Кредобанк». 29.07.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за договором до відповідач, однак, останній не вжив жодних заходів спрямованих на мирне врегулювання спору. На підставі вищевикладеного, АТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом, визначивши, що звернення до суду є способом захисту прав та інтересів, передбачений законом. Представник позивача АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду клопотання про здійснення розгляду справи у його відсутності, а також зазначив, що вимоги поданої позовної заяви підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи виклик відповідача здійснювався у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та останній вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи з часу опублікування оголошення про виклик. Крім того, останнього повідомляли про час і місце розгляду справи, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця його проживання, яка була вручена. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідача чи про його офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідача не надходило. Ухвалою судді від 05.07.2022 року позовну заяву АТ «Кредобанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Ухвалою суду від 22.11.2022 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надіслав, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням акціонера №03/2018 від 29.11.2018 року ПАТ «Кредобанк» змінив своє найменування на АТ «Кредобанк», який є його правонаступником, на що вказує статут АТ «Кредобанк» від 28.04.2020р. Судом встановлено, що 07.09.2018 відповідач [PERSON] звернувся до позивача ПАТ «Кредобанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав Анкету для надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк» та Заяву-Договір №2625101656642/980 від 09 вересня 2015 року. У вищевказаних документах зазначено, що відповідач згідний з тим, що ці документи в сукупності становлять Договір банківського рахунку (надалі - Договір), який укладено на умовах викладених в Анкеті, Заяві-Договорі та Правилах надання комплексних банківських послуг фізичним особам у Публічному акціонерному товаристві «Кредобанк». У такій вказано, що ця заява-договір є новою редакцією Договору банківського рахунку №2625101656642 від 09.09.2015р., укладеного між сторонами і подальше обслуговування здійснюється на умовах викладених у Заяві-Договорі та Правилах надання комплексних банківських послуг фізичним особам у Публічному акціонерному товаристві «Кредобанк» Крім того, 07.09.2018р. між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено (підписано) Додаток б/н до Договору про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) №5241762, відповідно до умов якого поточна сума ліміту кредитування становить 1000 грн.; максимальна сума - 30000 грн.; визначено строк кредитування до 360 днів. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Анкету, Заяву-Договір, Додаток б/н до Договору про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) №5241762. У п.4 вказаного Додатку зазначено, що шляхом підписання цього Додатку Клієнт підтверджує, що умовами та порядком надання послуг Банком та Тарифами Банку ознайомлений, та погоджується з ними. Шляхом підписання цього Додатку Клієнт також підтверджує, що беззастережно приєднується (підтверджує своє беззастережне приєднання) до Договору про порядок підписання правочинів (який розміщений із публічною пропозицією Банку щодо його укладення на офіційному сайті Банку, доступ до якого здійснюється через мережу Інтернет за посиланням: https://kredobank.com.ua ), яким передбачено можливість використання Банком під час укладення Договорів про надання банківських послуг (зокрема, але не виключно цього Договору) / вчинення інших Правочинів аналогів власноручного підпису та печатки Банку. Відповідно, зазначений Договір про порядок підписання правочинів вважається Сторонами належно укладеним між Банком та Клієнтом. Відповідно до даного Додатку за користування кредитом, отриманими за цим договором, клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30% річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Так, випискою по рахунку підтверджується рух коштів по рахунку № [NUMBER] , власником якого є відповідач, в період з 19.11.2018 року по 15.02.2022 року включно, а також те, що відповідач [PERSON] в певні періоди сплачував відсотки та фактично користувався кредитними коштами, що вказує, що останній прийняв та зобов`язався виконувати певні обов`язки визначені умовами договору. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконував та згідно з наданим Банком розрахунком за вказаним договором станом на 15.02.2022 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 26013,06 грн., яка складається із: 14000 грн. неповернутої суми кредиту; 12013,06 грн. прострочені відсотки. Позивачем скеровувалася відповідачу [PERSON] письмова вимога про дострокове повернення кредиту, однак така відповідачем не виконана. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним договором, а саме, неповернення ним позивачу отриманих сум кредитних коштів також підтверджується розрахунком заборгованості за даним договором, згідно якого заборгованість станом на 15.02.2022 року становить 26013,06грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 14000грн.; прострочені відсотки 12013,06грн. Таким чином, ухиляючись від повернення отриманих кредитних коштів і сплати заборгованості і відсотків за кредитом у вказаному розмірі, відповідач [PERSON] порушує зобов`язання за вказаним договором і права позивача. На час розгляду справи судом, відповідачем [PERSON] не надано відзиву на позовну заяву, як і не надано даних, що свідчать про погашення ним вказаної суми заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] в користь позивача АТ «Кредобанк» слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 26013,06 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Що ж стосується розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2481грн., що підтверджується поданим позивачем платіжним дорученням №10031824 від 18.02.2022р. (платник: АТ «Кредобанк»). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2481 грн. сплаченого ним судового збору. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2601,306 гривні, суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Позивач АТ "КРЕДОБАНК" пред`явив вимогу про стягнення з відповідача 2601,306 гривень відшкодування витрат за надання правничої допомоги. На підтвердження цих витрат надав Договір про надання правової допомоги від 11.02.2019, ордер серії КС №573217 від 16.06.2020р.; довіреність від 28.12.2021р.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката №000531, виданого 30.11.2018р., але суду не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті), платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги тощо, що позбавляє суд вирішити питання стягнення в користь АТ "КРЕДОБАНК" витрат на правничу допомогу, однак це не позбавляє його звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у визначений законом строк.

Outcome: approved