Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" зазначило, що відповідно до підписаної 31.01.2012 року заяви № б/н, [PERSON] звернулася до них з метою отримання банківських послуг. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 12.04.2022 року має заборгованість у розмірі 11611,33 грн, яка складається з: 9379,09 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2232,24 грн - заборгованість за простроченими відсотками . Позивач просить суд стягнути з відповідач на свою користь вищевказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду від 17.10.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував . У судове засідання відповідачка, яка була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим, за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК Країни, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.0122012 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" ) та [PERSON] уклали договір № б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В Анкеті-заяві зазначено, що відповідачка згідна з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і з Умовами кредитування, які були йому надані у письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, 30 днів пільгового періоду , Універсальна, 55 днів пільгового періоду , Універсальна CONTRACT , Універсальна GOLD та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ . 09.03.2021 року відповідачка [PERSON] підтвердила,що вона ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої щодо відповідача у період з 31.01.2012 року по 15.06.2021 року, кредитний ліміт змінювався та станом на 15.06.2021 року становив 9474.40 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 31.01.2012 року станом на 12.04.2022 року становить 11611,33 грн., з якого: 9379,09 грн. становить заборгованості за тілом кредиту, 2232,24 - заборогованість за простроченими відсотками. Окрім цього, позивачем надана виписка за договором № б/н за період 31.01.2012- 14.04.2022, з якої вбачається, що відповідачка останній раз знімала готівку в банкоматі 09.04.2021 року. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст.207 ЦК України, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачці грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК України, було укладено. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. Відповідно до статті 611 ЦК Ураїни, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заявлену позивачем суму заборгованості у розмірі 11611,33 грн. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved