Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач, у зв`язку з розпадом сім`ї, достатньої участі в утриманні своїх малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,не приймає, а тому на їх утримання позивачка просить присудити виплату коштів у розмірі 10 000 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 20 червня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 червня 2014 року та серії [NUMBER] від 06 травня 2016 року. Малолітні діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач проживає окремо, за твердженням позивачки достатньої участі в утриманні дітей не приймає, що змусило її звернутись до суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 618 гривень, з 1 липня - 2 744 гривні, з 1 грудня - 2 833 гривні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, та згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан сторін, з яких позивачка самостійно утримує двох малолітніх дітей та потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому вважає необхідним визначити аліменти в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, тобто частково від заявленої в позові суми. За своєю суттю вказаний розмір є рекомендованим Законом для забезпечення проживання дитини і відповідач має реальну змогу його сплачувати, що найкраще буде відповідати інтересам дітей та в повній мірі узгоджується з вимогами закону. Стягнення аліментів у більшому розмірі в суді стороною позивача не доведено. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів, від сплати судового збору за яку позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial