Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Стислий виклад позиції прокурора, позивача, заперечень відповідача. У жовтні 2021 року заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорук А.С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Державної казначейської служби України кошти в сумі 117 279,65 грн та судовий збір, сплачений за подання позову. Позовні вимоги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в справі № 927/1057/16 за позовом ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, Головного управління Державної казначейської служби у Чернігівській області задоволено частково позовні вимоги, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 117 279,65 грн шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів. На виконання зазначеного рішення з державного бюджету на користь ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» сплачено 117 279,65 грн. Вказує, що матеріалами господарської справи № 6/187/17/12 (ухвала Господарського суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року) встановлено факт незаконних дій органу ДВС, а саме бездіяльність державного виконавця Міщенка Є.О. щодо не зняття арешту з майна боржника (контейнерів) при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, як передбачено в статтях 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження». Дисциплінарне провадження відносно [PERSON] закрито за строками давності наказом №2317/05 від 08 липня 2021 року. Заявник указував, що з метою стягнення на користь Державної казначейської служби вказаних коштів Чернігівською обласною прокуратурою у травні 2021 року було ініційовано відповідне звернення з адміністративним позовом до суду до Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] про визнання протиправною бездіяльністю, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів. Проте, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 у відкритті провадження у справі №620/5718/21 відмовлено. Обґрунтовуючи порушення інтересів держави та підстав представництва інтересів держави прокурор зазначав, що Державна казначейська служба України є уповноваженим органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету за рішенням суду та їх повернення, у тому числі шляхом звернення до суду. У листі від 19 травня 2021 року Державна казначейська служба України повідомила про відсутність у Казначейства підстав для звернення до суду, що свідчить про невжиття компетентним органом заходів щодо стягнення з відповідача збитків, завданих Державному бюджету України на підставі статті 1191 ЦК України, тому участь прокурора у даній справі є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена захистом державного інтересу. 12 жовтня 2021 року Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача 119 038,84 грн матеріальної шкоди в регресному порядку, витрати по сплаті судового збору. Позовна заява Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) обґрунтована тим, що [PERSON] починаючи з 28 грудня 2019 року обіймає посаду начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яка згідно зі статтею 6 Закону України «Про державну службу», належить до категорії «Б» посад державної служби. Стосовно [PERSON] здійснювалось дисциплінарне провадження, яке закрите у зв`язку зі спливом строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. Державна казначейська служба України повідомила Міністерство юстиції України про безспірне списання коштів державного бюджету в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності посадових (службових) осіб територіальних органів Міністерства юстиції України, в тому числі на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в справі № 927/1057/16. Заявник уважає, що [PERSON] , який здійснював виконавчі дії, є особою, що має відшкодувати у порядку регресу матеріальну шкоду, яка складається з 117 279,65 грн - відшкодованої державою шкоди, що була завдана незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів та 1 759,19 грн - судового збору, посилаючись на статтю 80 Закону України «Про державну службу», статтю 1191 ЦК України. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року справи за позовною заявою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до [PERSON] про відшкодування шкоди та за позовною заявою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - об`єднано в одне провадження (т. 2 а.с. 1-2). 11 листопада 2021 року від представника Державної казначейської служби України надійшли пояснення на позовну заяву, у яких зазначено, що на виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 26.03.2019 по справі №927/1057/16 Державною казначейською службою України 13.08.2020 здійснено безспірне списання коштів державного бюджету в сумі 117279,65 грн на користь ДП «ЧПК_трейд_01». За приписами п.п.9 п.9 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України кошти, відшкодовані державою з державного бюджету згідно з цим пунктом, вважаються збитками державному бюджету, а тому просили задовольнити позовну заяву прокурора (том 1 а.с. 112-113). 11 листопада 2021 року до суду від відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України, у якому зазначено, що відповідач не погоджується із наведеними у позові доводами, просить відмовити у позові, посилаючись на те, що жодним судовим рішенням не було визнано незаконними, протиправними дії чи бездіяльність, рішення [PERSON] , як начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів; з 17 грудня 2014 року [PERSON] звільнений з посади начальника відділу ДВС, тому з цього часу він не міг впливати на хід виконавчого провадження; [PERSON] не брав участі в судовому розгляді справи № 6/187/17/12 за скаргою ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат»; відсутнє рішення компетентного органу про умисне завдання [PERSON] шкоди правам або інтересам ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат»; за повідомленнями про притягнення до відповідальності осіб, винних у втраті майна ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат», які були направлені до поліції та прокуратури жодні кримінально карні дії не вживались (том 1 арк. с. 101-111). 16 листопада 2021 року до суду від заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. надійшла відповідь на відзив, у якому прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог (том 1 арк. с. 131-139). 23 листопада 2021 року до суду від відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] надійшло заперечення проти відповіді на відзив, у якому його заявники зазначають, що заявлені прокурором вимоги є необгрунтованими та недоведеними, просять суд відмовити у позові прокурора (том 1 арк. с. 140-143). 16 листопада 2021 року до суду від відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у якому зазначено, що відповідач не погоджується із наведеними у позові доводами, просить відмовити у позові, посилаючись на те, що жодним судовим рішенням не було визнано незаконними, протиправними дії чи бездіяльність, рішення [PERSON] , як начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів; з 17 грудня 2014 року [PERSON] звільнений з посади начальника відділу ДВС, тому з цього часу він не міг впливати на хід виконавчого провадження, Північно-Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не відшкодовувало жодної шкоди за дії, рішення або бездіяльність Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, а тому у даних спірних правовідносинах є неналежним позивачем та не має права регресної вимоги (том 1 арк. с. 238-247). 07 грудня 2021 року до суду від представника позивача Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, просить відмовити відповідачу в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (том 2 арк. с. 12-22). 10 грудня 2021 року до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли заперечення проти відповіді на відзив представника позивача Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у якому зазначено, що Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) жодних збитків не понесло, оскільки коштів нікому не сплачувало, що взагалі виключає будь-яку належну підставу для їх звернення до суду з відповідним позовом до [PERSON] .. За доводами позовів прокурора та Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ними заявлено про стягнення з [PERSON] одних і тих самих сум, з одних і тих самих підстав, що виникли з одних і тих самих обставин, що відповідно свідчить про подвійне стягнення коштів. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22.02.2022 провадження у справі за позовною заявою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А.С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до [PERSON] про відшкодування шкоди - закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Повернуто з державного бюджету Чернігівській обласній прокуратурі 2 270,00 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 2 438 (внутрішній номер 171916012) від 05 жовтня 2021 року. Провадження у справі за позовною заявою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Повернуто з державного бюджету Північно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Суми) 2 270,00 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 5 124 (внутрішній номер 174813930) від 22 жовтня 2021 року. Роз`яснено заступнику керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука Андрія Степановича, позивачам: Державній казначейській службі України, Північно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Суми), що розгляд справи за їх позовною заявою належить до юрисдикції адміністративного суду та у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду 21.09.2022 року задоволено апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України та скасовано ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2022 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2022 року №912 «Про реорганізацію міжрегіональниєх територіальних органів Міністерства юстиції» реорганізовано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Прокурор Рибалко Н. В. підтримала позовні вимоги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорука А. С. в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до [PERSON] про відшкодування шкоди. Представник позивача Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глазова-Конащук А.В. в судовому засіданні при вирішенні позову Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу поклалася на розсуд суду, зазначивши, що в попередніх судових засіданнях було з 'ясовано, що шкода, яка була заподіяна незаконними діями виконавчої служби відшкодована з державного бюджету, а тому вимагати відшкодування цієї шкоди в порядку регресу є недоречним. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] заперечували щодо позовних вимог прокурора, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), посилаючись на обставини, зазначені у відзивах на позовні заяви, просили в задоволенні позовів відмовити. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 23 березня 2004 року працює в органах державної виконавчої служби Чернігівської області, з 21 грудня 2019 року призначений на посаду начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у період із серпня 2009 року до грудня 2014 року працював на посаді заступника начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції та, як державний виконавець, починаючи з 26 травня 2012 року та до 15 листопада 2013 року здійснював виконавче провадження № 32619164 щодо наказу № 6/187/17/12, виданого Господарським судом Чернігівської області 18 січня 2012 року про примусове виконання рішення суду від 05 жовтня 2011 року про усунення перешкод у користуванні фізичній особі-підприємцю [PERSON] земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом прибирання рухомого майна контейнерів з земельної ділянки по [ADDRESS] (т.1 а.с. 34-54, 105; т.2 а.с. 95). Так, 16.05.2012 заступником начальника Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Міщенком Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу № 6/187/17/12 від 18 січня 2012 року та надано боржнику строк до семи днів з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення. У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду у строк, встановлений для самостійного виконання, державним виконавцем Міщенком Є.О. розпочато його примусове виконання. Судом встановлено, що Новозаводським ВДВС Чернігівського МУЮ 31.07.2012 було укладено договір №1/9 про відповідальне зберігання майна з ТОВ «Чернігів-Вторкольормет», а в подальшому у зв`язку з відмовою ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» приймати на відповідальне зберігання рухоме майно, 17.10.2013 було укладено договір №1/9 про відповідальне зберігання майна з ТОВ «КЕШ-плюс». Зазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в справі № 927/1057/16 за позовом ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, Головного управління Державної казначейської служби у Чернігівській області. 17.10.2013 державним виконавцем було складено акт про повне, фактичне виконання рішення суду згідно з виконавчим документом, а 15.11.2013 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.12.2013 у справі № 6/187/17/12 залишено без задоволення скаргу ДП «ЧПК-Трейд-01» на дії державного виконавця Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції Міщенка Є.О.. Зокрема, в ухвалі зазначено, що згідно з п.7 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження», передане для зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем, після відшкодування боржником витрат, повязаних із зберіганням такого майна. Державний виконавець Міщенко Є.О. діяв в межах закону та наданих йому прав та обов`язків (том 2, а.с.111-116). У зв`язку з надходженням 25.12.2013 на адресу відділу ДВС заяви Дочірнього підприємства «ЧПК-Трейд-01» відкритого акціонерного товариства «Чернігівський плодоовочевий комбінат» щодо повернення належного боржнику майна, а саме контейнерів (металевий каркас, обшитий деревяною дошкою), та сплатою останнім в повному обсязі витрат, повязаних з виконанням обовязків по зберіганню майна (12.02.2014), з метою подальшого вилучення та передачі вищевказаного майна власнику, 27.02.2014 на адреси зберігачів майна відділом ДВС були направлені листи від 25.02.2014 з повідомленням про проведення відповідних дій та вимогою направити повноважних представників для участі в останніх, а також зобовязано надати відомості про місце зберігання майна в разі зміни останнього. При проведенні виконавчих дій 05.03.2014 державним виконавцем було встановлено, що за адресами зберігання майна у [ADDRESS] (ТОВ «Чернігів-Вторкольормет») та у місті Чернігові по вул. Широка, 1-А (ТОВ «КЕШ-плюс») відсутні контейнери (металевий каркас, обшитий дерев`яною дошкою) в кількості 409 шт. та 444 шт. відповідно. Відповідальною особою ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» було повідомлено, що вищевказане майно (409 контейнерів) було передано 07.10.2013 для подальшого зберігання ТОВ КЕШ-плюс згідно з договором №7/10 та актом приймання-передачі від 07.10.2013. Директором ТОВ КЕШ-плюс Швидким Ю.М. було надано пояснення від 14.03.2014, відповідно до якого ТОВ «КЕШ-плюс» було укладено угоду №7/10 від 07.10.2013 з ФОП [PERSON] про вивіз та надання послуг з відповідального зберігання овочевих контейнерів в кількості 853 шт. 28.03.2014 відділу ДВС було надано пояснення ФОП [PERSON] , відповідно до якого останній вважає себе власником майна контейнерів (металевий каркас, обшитий деревяною дошкою) в кількості 853 шт., а тому звернувся до ТОВ «КЕШ-плюс» з пропозицією повернення майна для подальшого його використання або реалізації. 08.04.2014 року Новозаводський ВДВС Чернігівського МУЮ направив повідомлення про вчинення кримінального правопорушення службовими особами ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» та ТОВ «КЕШ-плюс» щодо неправомірної передачі рухомого майна (контейнерів) до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області. За повідомленням Чернігівської обласної прокуратури від 16 грудня 2021 року за №09/1-3137-21 кримінальне провадження за повідомленням Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції від 18.04.2014 з приводу втрати майна ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» не реєструвалось (том 2 а.с.66). Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року у справі № 6/187/17/12 за скаргою ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» на дії державного виконавця Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції Міщенка Є.О. та бездіяльність Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції, скасування арешту, визнано незаконними дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції щодо залишення без вирішення питання зняття арешту з контейнерів та повернення їх ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» та зобов`язано Новозаводський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції вжити заходи щодо скасування арешту на контейнери та повернення їх, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (т.1 а.с. 16-17). Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в справі № 927/1057/16 за позовом ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, Головного управління Державної казначейської служби у Чернігівській області частково задоволено позовні вимоги, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 117 279,65 грн шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів (т.1 а.с. 18-26; т.2 а.с. 164-176). Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2019 року апеляційні скарги ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року без змін ( т.1 а.с. 27-33). Згідно з платіжним дорученням № 1280 від 10 серпня 2020 року, Державна казначейська служба України перерахувала ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат» грошові кошти в сумі 117 279,65 грн на виконання наказу Господарського суду Чернігівської області № 927/1057/16 від 26 березня 2019 року (т.1 а.с. 59). Наказом від 25 травня 2021 року №1464/05 начальника Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), порушено дисциплінарне провадження щодо [PERSON] , начальника Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (т.1 а.с. 155, том 2 а.с. 89). Відповідно до наказу від 08 липня 2021 року № 2317/05 начальника Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), дисциплінарне провадження стосовно [PERSON] закрите (т.1 а.с. 137-138, т.2 арк. с. 87-240). Листом від 22.04.2021 №15/3/2-51 вих21 Чернігівська обласна прокуратура повідомила Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо проведення службової перевірки за судовим рішенням, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства 117 279,65 грн, з метою підтвердження наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді (т.1 а.с.55). 08.02.2021 Чернігівська обласна прокуратура звернулася з листом до Державної казначейської служби про надання інформації щодо сплати та надання підтверджуючих документів, чи сплачено Державною казначейською службою кошти в сумі 117 279,65 грн за рішенням суду в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, просила зазначити, чи вживалися ДКС України заходи щодо стягнення в порядку регресу сплачених державою коштів, у тому числі шляхом звернення до суду, з метою підтвердження наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді (т.1. а.с. 57). Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі №620/5718/21, яка набула чинності, у відкритті провадження за позовною заявою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів відмовлено (т.1 а.с. 62-64). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, його посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України "Про виконавче провадження". Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. Відповідно до частини другої статті 87 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження", який був чинним на час видачі виконавчого документу, збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені у статтях 1173 та 1174 ЦК України. Зокрема статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України). Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421). Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв?язок між ними. Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. Звертаючись до суду з позовом, прокурор посилався на те, що не вирішення державним виконавцем питання про зняття арешту з майна при закінченні виконавчого провадження призвело до завдання шкоди державі внаслідок втрати цього майна. Разом з цим факт не зняття арешту внаслідок неправомірних дій посадових осіб державної виконавчої служби, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між не зняттям арешту та завданою шкодою, до якої призвело зникнення майна. Не вирішення питання про зняття арешту не може напряму ототожнюватися із завданою майновою шкодою, оскільки остаточно не втрачена можливість її стягнення з винних осіб. В матеріалах справи відсутні належні докази протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, якими, як правило, є відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року у справі № 6/187/17/12 за скаргою ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський плодоовочевий комбінат», на яку посилається прокурор в обґрунтування позовних вимог, незаконними визнано дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції, а не державного виконавця Міщенка Є.О.. Окрім того, із змісту мотивувальної частини даної ухвали вбачається, що скаржник у судовому засіданні уточнив, що ним оскаржується бездіяльність органу державної виконавчої служби, а не державного виконавця Міщенка Є.О., і просив визнати незаконними дії саме цього органу та зобов`язати вчинити його певні дії (т.1 а.с. 16-17). Жодним іншим судовим рішенням, яке набрало законної сили, наявним в матеріалах справи, не було визнано незаконними чи протиправними дії, бездіяльність або рішення [PERSON] на посаді заступника начальника Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції, під час здійснення ним виконавчого провадження № 32619164. У статті 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено правовий статус працівників органів державної виконавчої служби. Так, згідно з частиною першою статті 8 цього закону, державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями. Відповідно до частини четвертої статті 1191 ЦК України, Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). У статтях 80-82 Закону України «Про державну службу» визначено основи матеріальної відповідальності державних службовців та порядок відшкодування шкоди. Згідно з частинами першою - третьою статті 80 Закону України «Про державну службу» матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до: 1) державного службовця, який заподіяв шкоду; 2) посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю. Відповідно до частини першої статті 81 цього ж закону державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. Відповідно до частини другої, третьої статті 81 Закону України «Про державну службу», шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. У разі спільного заподіяння шкоди кількома державними службовцями кожен із них несе відповідальність у розмірі, пропорційному ступеню вини. Водночас з тим, дисциплінарне провадження стосовно [PERSON] відповідно до наказу від 08 липня 2021 року № 2317/05 начальника Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) закрите, протиправність дій або бездіяльності державного виконавця Міщенка О.Є. не встановлена (т.1 а.с. 137-138, т.2 арк. с. 87-240). Таким чином, не вирішення питання про зняття арешту на майно боржника, на що посилається позивач, не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між незняттям арешту та завданою шкодою внаслідок втрати майна. У зв`язку з наведеним позов прокурора до [PERSON] про відшкодування шкоди не підлягає задоволенню. Що стосується позовної заяви Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яке реорганізоване в Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, то суд також дійшов висновку про відмову в її задоволенні. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що [PERSON] , який здійснював виконавчі дії, є особою, що має відшкодувати у порядку регресу матеріальну шкоду, яка складається з 117 279,65 грн - відшкодованої державою шкоди, що була завдана незаконною бездіяльністю Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів та 1 759,19 грн - судового збору. Водночас із заявленого органом виконавчої служби позову не вбачається, яке ж його право порушено, оскільки матеріальної шкоди, яка є предметом стягнення, йому не заподіяно. У даному випадку органу ДВС, дії якого судовим рішенням визнано незаконними та зобов`язано вжити заходи щодо скасування арешту на контейнери та повернення їх, не заподіяно жодних збитків, що виключає будь-яку належну підставу для звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. За змістом наведених норм процесуального права суд може задовольнити позов лише тієї особи, яка має право пред`явлення вимоги до відповідача. У разі відсутності у позивача такого права, його вимоги не підлягають задоволенню. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, обставини справи, позицію сторін, а також норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що стороною позивача не було доведено порушення його прав чи інтересів діями відповідача. Вирішення питання про судові витрати. Відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідачу правничу допомогу надавав адвокат Кутуков С.О. на підставі договорів про надання правової (правничої) допомоги та послуг адвоката від 07 червня 2021 року (том 1 а.с. 107, 244) та від 31 грудня 2021 року (том 3 а.с. 149). Умовами даних договорів передбачено, що за отриману правову допомогу Клієнт сплачує Адвокату винагороду за досягнутою між ними домовленістю, оплата за надані послуги здійснюється в безготівковій формі або готівкою. Згідно з протоколами узгодження договірної ціни від 08 листопада 2021 року та від 12 листопада 2021 року, які є додатковими угодами №1 та №2 до договору від 07 червня 2021 року та їх невід`ємними частинами, Клієнтом та Адвокатом визначено вартість послуг адвоката, зокрема гонорар за участь Адвоката в якості представника Клієнта у ході судового розгляду Менським районним судом Чернігівської області справи №738/1276/21 за позовом заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про стягнення коштів встановлено у розмірі 10000 гривень; гонорар за участь Адвоката в якості представника Клієнта у ході судового розгляду Менським районним судом Чернігівської області справи №738/1291/21 за позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення коштів (відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу) встановлюється у розмірі 10 000 гривень. При цьому у протоколах узгодження договірної ціни від 08 листопада 2021 року та від 12 листопада 2021 року зазначено, що до представництва входить складання проекту відзиву на позов та пов`язаних із ним процесуальних документів, виступ у судових засіданнях, складання і подання суду заяв та клопотань, представлення доказів тощо (том 1 а.с. 108, 244). Квитанціями про прийняту плату за надані послуги від 08 листопада 2021 року та від 12 листопада 2021 року підтверджується сплата відповідачем [PERSON] адвокату Кутукову С.О. по 10000 гривень за договором про надання правової (правничої) допомоги та послуг адвоката від 07 червня 2021 року (том а.с. 110, 245). Нормами частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи те, що прокурор та представник Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не заявляли про неспівмірність витрат відповідача на правничу допомогу, а просили відмовити в їх стягненні, посилаючись на їх недоведення та відсутність акту виконаних робіт, проте відповідачем документально підтверджено їх понесення в загальній сумі 20 000 грн., а тому суд знаходить підстави для їх стягнення.

Outcome: approved