Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що до 01.05.2018 року послуги з надання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснювало ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», яке на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії) передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримання КИЇВЕНЕРГО за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Таким чином, позивач прийняв право вимоги до [PERSON] по заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року у розмірі 14571,97 грн. (заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 11590,12 грн.; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2981,85 грн.) та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про виконання послуг позивачем. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення та/або постачання гарячої води. Від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся. Відповідач своєчасно не сплачує за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2021 складає 12553,96 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 8737,90 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3816,06 грн.). З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 11590,12 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2981,85 грн., заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8737,90 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3816,06 грн., 2270,00 грн. судового збору та 33,00 грн. витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 08.10.2021 від представника відповідача надійшов відзив у якому він просить у задоволенні позову відмовити повністю. У відзиві представник відповідача посилаючись на положення ст. 257 ЦК України зазначає про те, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за строк до 28.07.2018 не підлягають задоволенню. Відповідач визнає заборгованість перед позивачем, яка виникла після 28.07.2018 та вживає заходи по оплаті за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в межах строку позовної давності у вигляді здійснення часткової оплати за спожиті зазначені послуги за вказаний період часу. Також просив справу розглядати в судовому засіданні з повідомленням сторін. 20.10.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якому представник посилається на таке. Договір про відступлення права вимоги №602-18 між позивачем та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» було укладено 11.10.2018, тому обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01.05.2018 відповідачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України починається з моменту укладання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги. Таким чином, строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчується 11.10.2021. З 01.05.2018 надання вказаних послуг здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», яке продовжує бути постачальником таких послуг після ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Відповідно до Додатку №1 та Додатку №2 до Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 8737,90 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 816,06 грн. до [PERSON] . Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та з претензією в передбаченому законодавством порядку на адресу позивача про їх неотримання не звертався. З приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку в спірний період відповідач до позивача не звертався. На підставі зазначеного представник позивача просить про задоволення позову. 27.10.2021 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача. Представник відповідача вважає, що зміна дати початку перебігу строку позовної давності з 01.05.2018 на 11.10.2018 не скасовує застосування строку позовної давності до вимог, по яким такий строк давності сплив станом на дату подачі позову до вимог, які виникли до 28.07.2018. На підставі зазначеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог по яким сплив строк позовної давності. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримання КИЇВЕНЕРГО за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». За вказаним договором, позивач прийняв право вимоги до [PERSON] по заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі у розмірі 14571,97 грн. (заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 11590,12 грн.; заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2981,85 грн.) та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Надання послуг відповідачу здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженої Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). Встановлено, що з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Вбачається, що відповідач [PERSON] не сплачує в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання, в зв`язку з чим має прострочену заборгованість. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у строк вартість послуг, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач з 01.05.2018 року своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2021 складає 12553,96 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 8737,90 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3816,06 грн.), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Відповідачем надано до суду докази здійснення часткової оплати за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а саме: - за послуги з централізованого опалення за грудень 2018 року в сумі 3177,19 грн., за листопад 2019 року в сумі 1667,65 грн., за грудень 2019 року в сумі 1390,45 грн., за квітень 2020 року в сумі 500,00 грн., за вересень 2020 року в сумі 500,00 грн., за жовтень 2020 року в сумі 487,54 грн., за березень 2021 року в сумі 2258,47 грн.; - за послуги з централізованого постачання гарячої води за грудень 2018 року в сумі 1438,21 грн., за лютий 2019 року в сумі 654,60 грн., за березень 2019 року в сумі 244,46 грн., за жовтень 2019 року в сумі 309,65 грн., за листопад 2019 року в сумі 144,86 грн., за грудень 2019 року в сумі 217,30 грн., за квітень 2020 року в сумі 271,62 грн., за вересень 2020 року в сумі 271,62 грн., за жовтень 2020 року в сумі 371,62 грн., за листопад 2020 року в сумі 571,62 грн., за березень 2021 року в сумі 562,16 грн. Перевіривши наявний в матеріалах справи детальний розрахунок заборгованості відповідача за період з 01.11.2018 року по 31.05.2021 року суд встановив, що позивачем були зараховані вищевказані оплати відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, такі оплати відображені позивачем в розрахунку в таблиці заборгованості в графі «оплата». Також відповідачем було надано до суду докази здійснення оплати за спожиті послуги з централізованого опалення (за липень 2021 року в сумі 1328,02 грн., серпень 2021 року в сумі 1000,00 грн.) та послуги з централізованого постачання гарячої води (за серпень 2021 року в сумі 500,00 грн.), однак суд не приймає вказані докази до уваги, оскільки вони не стосуються предмету доказування зважаючи на ту обставину, що позивач у позові ставить вимоги про стягнення заборгованість, яка утворилась станом на 01.06.2021 року. Відповідач заперечуючи проти позову посилається на те, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2019 у справі №908/1053/18 встановлено, що строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу) ЦК визначено як позовна давність (стаття 256 ЦК). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), перебіг якої, відповідно до частини першої статті 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", наведених у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-2469цс16). Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Так, до позовної заяви позивачем додані копії витягу з договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного між первісним кредитором та позивачем 11 жовтня 2018 року. Оскільки між позивачем та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» договір про відступлення права вимоги №602-18 було укладено 11.10.2018, то обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01.05.2018 відповідачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України починається з моменту укладання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги. Таким чином, позивачем належним чином доведений факт, через який останній не знав про порушення свого права до жовтня 2018 року. Позовну заяву подано до суду 04.08.2021 року. Строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчується 11.10.2021. Як встановлено вище, 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», яке продовжує бути постачальником таких послуг після ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор/Позивач) було укладено Договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідно до Додатку №1 та Додатку №2 до Договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 8737,90 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 816,06 грн. до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 3.4.2 договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором. Відповідно до п. 1.3 вказаного договору, Кредитор відступає, Новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до Договору цесії. Таким чином, позивач прийняв право вимоги до [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та прийняв право вимоги будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Відповідно до 512 ЦК України кредитора у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та з претензією в передбаченому законодавством порядку на адресу позивача про їх неотримання також не звертався, а тому відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідачем не було надано суду відомостей про повну або часткову сплату заборгованості, яка є предметом розгляду, а тому вказані суми заборгованості підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на наведене позов КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2270,00 грн. судового збору та 33,00 грн. витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved