Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті. В обґрунтування своєї заяви вказала, що [INFO] у м. Євпаторія, АР Крим, помер її батько, громадянин України, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.10.2022 року та довідкою про смерть. Зазначене місце смерті (м. Євпаторія, Автономна республіка Крим) є тимчасово окупованою територією України, визначеною Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території». Отримати свідоцтво про смерть у Дніпровському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ або будь-який інший чинний на території України документ. У зв`язку із зазначеним, заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявниці юридичне значення для отримання свідоцтва про смерть батька. До судового засідання заявник [PERSON] надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Дніпровського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п.1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 05.02.1988 року. Батько заявника, [PERSON] , [INFO] , громадянин України, помер [INFO] у м. Євпаторія, АР Крим, про що видане свідоцтво про смерть [NUMBER] від 28 жовтня 2022 року Євпаторійським міським відділом ЗАГС Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 193. Заявник [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є дочкою [PERSON] , який також був громадянином України, однак на момент смерті проживав в місті Євпаторія на непідконтрольній території. Територія міста Євпаторія, АР Кримувійшла до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» в якому тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води цих територій. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Вищевказане свідоцтво згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання донькою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved