Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Володарська селищна рада 11.07.2022 звернулася до Володарського районного суду Київської області в якості органу опіки та піклування в інтересах неповнолітніх дітей, які потребують захисту з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей не виконує. З 28.03.2021 діти перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей та сім`ї Володарської селищної ради, діти, оскільки вони опинилися у складних життєвих обставинах. Служба неодноразово проводила профілактичні бесіди з [PERSON] , щодо її поведінки. Однак висновків вона ніяких для себе не зробила. Діти проживали разом з матір`ю в [ADDRESS]. В будинку антисанітарні умови, відсутнє харчування, мати не займається доглядом та вихованням дітей. [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до дошкільного закладу. 01.12.2021 [PERSON] влаштований на цілодобове перебування до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». [PERSON] та [PERSON] тимчасово проживають у баби - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 24.05.2022 [PERSON] звернулася до служби з клопотанням про позбавлення батьківських прав її дочки [PERSON] та просила влаштувати дітей до відповідних закладів. Батько дітей - [PERSON] , відбуває реальне покарання у виді позбавлення волі,строком п`ять років. Позивач, вказуючи на необхідність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно трьох дітей та посилаючись ст. ст. 19, 164, 165, 166, 180-183, 185, 186 СК України, ст. ст. 3, 118, 119 ЦПК України, просить суд : - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2022 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття; - передати дітей органу опіки та піклування Володарської селищної ради під опіку; - звільнити Володарську селищну ради від сплати судового збору. 18.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.08.2022 на 10:00. 12.08.2022 у підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачка позовні вимоги визнала. Суд закрив підготовче позовне провадження та призначив розгляд справи на 03.10.2022. 08.11.2022 представник Володарської селищної ради, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та висновок органу опіки та піклування підтримала позов та. просила суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені письмово у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Своєю письмовою заявою просила суд розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 70). Ознайомившись із позовною заявою, матеріалами справи, висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку, заслухавши представницю позивача, взявши до уваги позицію відповідача, яка визнає позовні вимоги, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. По справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 13,14,15). Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , в даний час відбуває покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 30.11.2020 року терміном - п`ять років (а.с. 19-28). Матеріали справи вказують, що громадянка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає по [ADDRESS] . В даний час вона ніде не працює. Вихованням дітей не займається, зловживає спиртним, по місцю проживання характеризується негативно, на що вказує довідка-характеристика Володарської селищної ради № 03-04/210 від 10.06.2022 (а.с. 29). Протягом року відповідачка притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ст. ст. 178, 184 КУпАП, тобто розпивання спиртних напоїв та невиконання батьківських обов`язків що стверджує довідка відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції в Київській області НП ГУ Національної поліції України (а.с. 18). Діти відповідачки: [PERSON] та [PERSON] перебувають з бабусею, яка звернулася до відповідної служби та просить про позбавлення відповідачки батьківських прав. Мати [PERSON] не дбає про своїх дітей. Акт обстеження житлово-побутових умов вказує, що умови проживання є неналежні та не створені для двох дітей, відсутні продукти харчування, в будинку брудно (а.с. 17). Молодший хлопчик [PERSON] перебуває в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» на повному державному утриманні за письмової згоди матері - [PERSON] . Дитина прибула до закладу в запущеному стані, а саме в стані гіпотрофії (а.с. 16), протягом усього часу перебування в названому закладі відповідачка не з`являлась до сина. Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Володарської селищної ради надала рішення № 128 від 17.06.2022 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » (а.с. 9-10). Відповідачка наразі жодної участі у вихованні дітей не приймає, про їх здоров`я та фізичний, духовний, моральний розвиток не піклується, що, в свою чергу, свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Наразі іде мова навіть не про фізичний і духовний розвиток дитини, а про звичайні речі, які забезпечують життєдіяльність дитини, зокрема відповідачка не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітям. Наведені обставини стверджені у судовому засіданні показами свідка [PERSON] , яка працюючи начальником відділу соціальної роботи центру надання соціальних послуг Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, знає цю родину з 2017 року та вказала на неналежний стан виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків. Встановлені та зазначені вище обставини свідчать про ухиляння відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що може бути підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні факти винної поведінки матері та свідомого нехтування своїми обов`язками по відношенню до дітей. Така позиція суду узгоджена із діючим законодавством. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, щодо усіх своїх дітей або когось із них. Так, згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до вимог ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини зазначені представником позивача, зокрема, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків у відношенні своїх трьох дітей. В даний час діти [PERSON] та [PERSON] проживають з бабою. Вона звернулася до служби з захисту дітей з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , яка залишила дітей та не дбає про них. Не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, зокрема: не забезпечує та не турбується про наявність необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з ними, тобто не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє жодного інтересу до дітей. За наведених вище підстав, суд прийшов до переконання, що відповідачка по справі, в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері по відношенню до дітей. Тому суд приходить висновку, що інші заходи впливу на відповідачку, окрім позбавлення її батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення батьківських прав буде відповідати в першу чергу саме інтересам всіх трьох дітей. Крізь призму врахування найкращих інтересів дітей та враховуючи, що одним з основних прав дитини є її право висловлювати свою думку та право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя, суд бере до уваги що в даному провадженні діти ще в силу свого віку не можуть висловити свою думку при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав їх матері, тому з`ясувати їх думку на даний час є неможливим, враховуючи, що у неї відсутній достатній рівень розуміння того що на разі відбувається. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідачки, то суд вважає, що відповідно до ст. 166 СК України, вона підлягає задоволенню. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Встановлено, що відповідачка є працездатною особою, відомості про розмір та джерела доходів відсутні, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що в силу положень ст. 184 СК України, яка зазначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже прохання позивача про стягнення мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він призначається починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття підлягає задоволенню. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача ( органу опіки та піклування виконавчого комітету Володарської селищної ради) базуються на законі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що за подання позову немайнового характеру особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України "Про судовий збір", що складає 992,40 гривень та оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача в силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути судові витрати у розмірі судового збору визначеного державою для розгляду справ даної категорії - 992,40 гривень, всього 992,40+992,40 = 1984,80 гривень.

Outcome: approved