Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України 23.06.2022 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу суму сплаченого відшкодування у розмірі 131113 гривень 20 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 гривня 00 копійок. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19.02.2020 року з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб. Через те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, не була застрахована у встановленому законом порядку, МТСБУ було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу суму страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн. та витрачено 1113,20 грн. на збір документів і послуги аварійного комісара. За наслідком чого, на підставі ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, з відповідача, як з винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 07.07.2022 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін по справі в судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив. Відповідач у судове засідання призначене на 01.12.2022 року також не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наслідком викладеного, проймаючи неявку сторін по справі без поважних підстав, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а ттакож враховуючи строки розгляду справи, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуюче вищевикладене, судом у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов Моторного (транспортного ) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2020 року о 09 годині 05 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «БМВ», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вулиці Обільній в місті Одесі, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , який наближався з правого боку, чим порушив вимоги п.16.12 ПДР України та в результаті чого сталось зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стосовно [PERSON] було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, за наслідком розгляду якої, 30.03.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено постанову по справі №947/4628/20, якою визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень. Приймаючи обов`язковість постанови суду у справі про адміністративне правопорушення для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову\~суду,\~у відповідності\~до ч.\~6\~ст.\~82\~ЦПК України,\~судом приймається\~вказана постанова\~в якості\~належного доказу\~підтверджуючого винність\~ [PERSON] \~у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.02.2020 року. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було зокрема пошкоджено транспортний засіб марки «Ауді»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,який на час пригоди належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТАС АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом №АО/6482286 зі строком дії з 10.01.2020 року по 09.01.2021 року. Згідно зі звітом про оцінку колісного транспортного засобу №572/20 від 03.03.2020 року, проведеного ФОП [PERSON] , ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.02.2020 року, у до аварійному стані визначена на рівні 742288,00 грн. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.02.2020 року, станом на 03.03.2020 року, визначена на рівні 682343,27 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин колісного транспортного засобу марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.02.2020 року, визначена у розмірі 232408,34 грн. Матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19.02.2020 року відповідачем потерпілій особі відшкодовані не були. Доказів, які б спростовували вказане до суду не надано. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «БМВ», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] і якого визнано винним у зазначеній пригоді, не була застрахована у встановлений законом спосіб, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ наявним в матеріалах справи. Відповідачем в спростування вказаних обставин доказів до суду не надано. Відповідно до п.22.1\~ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19.02.2020 року, МТСБУ на підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяви [PERSON] , оскільки власником транспортного засобу яким керував відповідач, з вини якого було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, не застраховано цивільно-правову відповідальність перед третіми особами, 22.03.2021 року в рамках справи №66497 постановлено наказ №3.1/1759, яким наказано фінансовому управлінню сплатити відшкодування на рахунок [PERSON] в сумі 130000 гривень 00 копійок. 23.03.2021 року МТСБУ здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 130000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №942385 від 23.03.2021 року. Згідно з ч. 2 п. 22.1 ст. 33 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду. У відповідності до п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Згідно з ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Згідно приписів ст.77,\~78 ЦПК України,\~докази повинні бути належними та допустимими, зокрема, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, в даному випадку поясненнями сторін. Відповідно до\~ч.ч.1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача виплаченої останнім суми відшкодування в порядку регресу у розмірі 130000 гривень 00 копійок. Також судом встановлено, що МТСБУ були понесені витрати в сумі 1113 гривень 20 копійок на послуги аварійного комісара, що підтверджується платіжним дорученням №147717 від 15.04.2020 року про сплату вказаної суми коштів на рахунок ФОП [PERSON] , яким проведено звіт з визначення матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] . Також послуги ФОП [PERSON] підтверджуються рахунком-фактури №572/20 від 18.03.2020 року та актом виконаних послуг відповідно до листа МТСБУ №31-02/66497/вих./3 від 25.02.2020 року. У відповідності до п. 43.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ, зобов`язане направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку. Положенням п. 40.3 ст. 40 Закону, МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку у випадках, визначених у ст. 41 Закону. Згідно п. 41.4 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата. Таким чином, обов`язково умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. За таких обставини, на користь МТСБУ підлягає стягненню з відповідача сума понесених збитків на збір документів, послуги аварійного комісара у розмірі 1113 гривень 20 копійок. Відповідно до статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до\~\~ ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, Проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, надавши їм оцінку, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, за наслідком чого суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає у відшкодування сплаченого судового збору - 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved