Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернулася до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області, виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги обґрунтували тим, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. В шлюбі [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Сумісне проживання з відповідачем було припинено ще до народження доньки. Він жодного разу дитину не бачив. Рішенням Оріхівського районного суду від 23.08.2012 року, що набуло чинності після перегляду в апеляційному порядку 20.12.2012 року, з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2012 року. На підставі судового рішення 03.01.2013 року видано виконавчий лист №3342/2012. На даний час він перебуває на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)., однак аліменти позивач не отримує. Рішенням Оріхівського районного суду від 14.07.2014 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. З моменту народження відповідач дитиною не цікавиться взагалі: ні її здоров`ям, ні матеріальним забезпеченням, ні вихованням та станом навчання. Згідно з характеристикою, виданою КЗДО «Калинка» дитина - [PERSON] відвідувала цей дитячий заклад з 2015 по 2018 рік. Батько дитини не приймав участі у вихованні дитини: з закладу дошкільної освіти не забирав, не оплачував платіжки за харчування, не цікавився у вихователів перебуванням дитини у дитячому садочку, батьківські збори не відвідував. Відповідно до характеристики, наданої з Оріхівської філії №3 КЗ «Опорний заклад загальної середньої освіти «Сузір`я» Оріхівської міської ради [PERSON] з 2018 року навчається у цьому закладі. Дитиною опікується мама, забезпечує всі умови для благополучного розвитку доньки, завжди проявляє цікавість до її шкільного життя, приймає участь у шкільних проектах разом з донькою, регулярно відвідує батьківські збори, завжди на зв`язку з класним керівником. Батько [PERSON] з моменту навчання [PERSON] в школі цікавості по відношенню до доньки не проявляв жодного разу. Участі у житті дитини не приймає. Окрім іншого вказала, що донька постійно хворіє, у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати на її лікування. Батько коштів не надає. В 2014 році [PERSON] було рекомендовано лікування за кордоном, однак відповідач згоди на виїзд не надавав, нічим це не мотивуючи. Рішенням Оріхівського районного суду від 04.12.2014 року позивачу було надано дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Враховуючи викладене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , 18.06.2012 року та стягнути з відповідача на сою користь 520,00 грн. додаткових витрат на дитину. Процесуальні дії у справі та позиція сторін. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року по справі відкрито провадження, постановлено розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.09.2021 року. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 січня 2022 року по справі закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 17.02.2022 року. 22 серпня 2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А. дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду по суті на 12.10.2022 року. 12.10.2022 року розгляд справи відкладено на 24.11.2022 року через перебування головуючого по справі в нарадчій кімнаті. 24.11.2022 року у судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача. В заяві наполягають на задоволенні позовних вимог та просять врахувати під час розгляду справи нотаріально посвідчену заяву відповідача про визнання позову в частині позбавлення його батьківських прав. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі та копія нотаріально посвідченої заяви про визнання позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сімї Вишневої міської ради подав заяву про розгляд справи без їх участі. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст.141,150,157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача. Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст.165-166 СК України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу судів на те, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Обставини встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] з 03.09.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.14) У шлюбі в подружжя народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 27.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.15). Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.07.2014 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.19). ' Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.08.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісяця, починаючи з 03.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 16-18). Згідно довідки виданої КЗ дошкільної освіти «Калинка» [PERSON] , відвідувала КЗДО «Калинка» з 2015 року по 2018 рік, мати самостійно займалася вихованням дитини, батько у вихованні участі не приймав ( а.с.36). Згідно характеристики учениці 3-Б класу [PERSON] виданої КЗ ОЗЗСО «Сузіря» [PERSON] проживає в неповній сімї, мама забезпечує всі умови для благополучного розвитку дитини. [PERSON] з моменту навчання її в школі, цікавості по відношенню до доньки не проявляв жодного разу, участі у житті дитини не приймає (а.с.37) Згідно висновку від 18.03.2021 року Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] [INFO] , батько свідомо нехтує своїми обов`язками. Таке відношення негативно може позначитись на становленні та самоствердженні дівчинки, як особистості. Враховуючи інтереси дитини, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] ( а.с. (43-36) Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 13.08.2022 року він заявив, що свою доньку [PERSON] , [INFO] , не бачив жодного разу, ніколи не спілкувався з нею та не приймав участі у її вихованні, його не цікавлять питання здоров`я дитини, навчання, духовно світу та підготовки її до самостійного життя. Вказав, що не претендує на батьківські права щодо [PERSON] . Погоджується з позбавленням його батьківських прав, правові наслідки позбавлення батьківських прав йому зрозумілі ( а.с. 174). Висновки суду. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду підстави для висновку про те, що відповідач ухиляється від виховання дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Враховуючи вищевикладене, а також позицію відповідача по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат понесених на утримання дитини, суд прийшов до наступного висновку. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, а саме фіскальні чеки, долучені до позовної заяви, судом не встановлено і позивачем не доведено, що витрати понесені ним у розмірі 520,00 грн. є витратами на дитину, що були викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою тощо), та в розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами на дитину, які підлягають стягненню. Окрім того, позовна заява не містить жодних обґрунтувань щодо таких вимог, лише посилання на норми законодавства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial