Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років по [ADDRESS] з [PERSON] , померлим [INFO] . Вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер вітчим [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина до складу якої входить частина квартири за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є син [PERSON] - [PERSON] (її брат), який відмовився від прийняття спадщини на її користь. Померлий був її вітчимом, оскільки одружився з її матір`ю [PERSON] . З травня 2010 р. вони всі втрьох мешкали однією сім`єю за вищевказаною адресою, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. [INFO] померла мати. При її зверненні до нотаріуса та огляді документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала роз`яснення, що для реалізації своїх спадкових прав щодо спадкового майна померлого необхідно встановити в судовому порядку факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , не менш як 05 р. з до часу відкриття спадщини, що і змусило звернутися із заявою до суду. [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, фактично пославшись на вищевикладені обставини. [PERSON] просить задовольнити заявлені вимоги. Приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Засорін А.І. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] , померлий [INFO] , перебував в шлюбі з матір`ю заявниці [PERSON] , померлою [INFO] (а.с. 6, 10-15, 24). [PERSON] відмовився після смерті батька від спадкового майна (а.с. 7-8, 16). [PERSON] належала частина кв. [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно із ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 та ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч.2,4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. П.6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 р. № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих заявницею, з урахуванням встановлених обставин і вимог, приходить до висновку про те, що наявні у матеріалах справи фотографії (які лише підтверджують факт спілкування заявниці та померлого на святах) (а.с.18-20) не можуть вважатись доказами, які б дали змогу встановити наявність обставин справи, на які посилається заявниця. Не є достатніми для підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , як осіб, які складали сім`ю, були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж з травня 2010 р. до 11.11.2021 р., як і наявні у справі документи про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (матір`ю заявниці) (а.с. 15). Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] необхідні докази ведення ними спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї (Правова позиція ВС викладена у Постанові №750/12880/19 від 12.11.2020 р.). Таким чином, [PERSON] всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заявлених вимог, тому у задоволенні таких слід відмовити.

Outcome: dismissed