Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», де треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 22.09.2020 між позивачем і ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №2699491. В лютому 2022 року позивач дізнався через сповіщення в дії, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко Іваном Андрійовичем було розпочато виконавче провадження №68541439 з примусового виконання виконавчого напису, зареєстроаного за №186313 вчиненого 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість у сумі 24\~729,35 грн. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки боржник не був повідомлений про зміну кредитора, при вчинені виконавчого напису було порушено порядок вчинення нотаріусом виконавчих дій та неможливість вчинення нотаріусом виконавчого напису за умови відсутності нотаріально посвідченого договору. Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» Бабіч Вікторія Ігорівна надала до суду клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в якому також просила відмовити позивачу у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, відмовити у задоволенні позову і розглянути справу у її відсутність. На ім`я третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. було направлено повістку, лист повернувся, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2022 року було відкрито провадження у страві, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження (а.с.37-38). Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 березня 2022 року закрито підготовче провадження у страві (а.с.37-38). Відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б. (а.с.48) Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районний суд м. Дніпропетровська від 06 липня 2022 року справу прийнято до свого провадження (а.с.49). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.09.2020 між [PERSON] і ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №2699491(а.с.15-20). 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис за №186313 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість у сумі 24\~729,35 грн. (а.с.22) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. від 07.02.2022 відкрито виконавче провадження (ВП №68541439) з примусового виконання спірного виконавчого напису. ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги №72-МЛ від 11.06.2021 за кредитним договором №26994991 від 22.09.2020, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України "Про нотаріат" та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 15.06.2021 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у тому числі: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 28.05.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі №910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99 у редакції від 29.11.2001 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Доказів того, що укладений між позивачем та ТОВ «Мілоан» кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, суду не надано. При вирішенні спору суд також враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, відповідно якої для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору, згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. З цього приводу Верховним Судом підтримується позиція, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Так, у ряді постанов Верховного Суду у\~справах № 922/676/21 від 14.12.2021,\~№ 905/716/20 від 08.04.2021,\~№ 916/2087/18 від 31.03.2021,\~№ 922/3812/19 від 10.12.2020\~зазначається, що\~у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Крім того, до матеріалів справи не надано договір між позивачем та його представником, в якому зазначалося вартість правової допомоги, розрахунок та конкретні дії, які представник позивача вчинив надаючи правову допомогу, докази про сплату коштів та акт виконаних робіт.

Outcome: partial