Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 26 листопада 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрували у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про складено відповідний актовий запис № 746. Від сімейного шлюбу спільних дітей не маємо. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Жінка та чоловік мають рівні права і обов?язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім?ї. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися. З відповідачем є різними людьми та маємо різні погляди на життя. Створити міцної сім?ї за час спільного проживання ми не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились. Проживають однією сім?єю лише формально, припинили вести спільне господарство, навіть втратили почуття поваги одне до одного, з відповідачем майже не спілкуємося. Позивач зазначає, що відновити спільне життя не вбачає за можливим, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, склад характеру, що унеможливлює існування сім?ї. Шлюб між ними існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, у зв?язку з чим вважає за необхідним розірвати шлюб без надання часу для примирення. На розірванні шлюбу наполягає, так як збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В силу вищенаведеного, вбачається про відсутність морально-правової основи шлюбу та присутній стійкий розлад подружніх стосунків між нами. Спору про майно не мають. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідачу [PERSON] , направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками. Вказане відправлення відповідач отримав, про що свідчить поштове повідомлення, однак, станом на 14.11.2022 року, відзив на позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2005 року, який зареєстровано Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 746 (а.с. 9). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало те, що є різними людьми та мають різні погляди на життя. Створити міцної сім?ї за час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились. Проживають однією сім?єю лише формально, припинили вести спільне господарство, навіть втратили почуття поваги одне до одного, з відповідачем майже не спілкуємося. Майновий спір на момент подачі позову відсутній. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу - [PERSON] , відповідачу - [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тобто, у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , сплачений останньою при подачі позовної заяви судовий збір (а.с. 2), а саме 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved