Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому з урахуванням зміни позовних вимог, просив зменшити розмір стягуваних з нього на утримання доньки аліментів із ј частки від заробітку (доходу) щомісяця, що присуджені з 18 березня 2020 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття на користь [PERSON] на 1/9 частку від заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що 30 вересня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. У сторін є спільна донька [PERSON] , [INFO] . 25 березня 2020 року Новоушицьким районним судом Хмельницької області був виданий судовий наказ, яким стягнуто з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 березня 2020 року і до досягнення донькою повноліття. 27 липня 2022 року державним виконавцем йому була видана довідка про нараховані аліменти, які він має сплачувати, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівників для цієї місцевості (по Хмельницькому районі), яка складає 12\~993 грн, одна чверть якої становить 3248,25 грн на місяць. На даний час він не працює, хворіє, тому сплата такої суми аліментів є непосильною. Його матеріальне становище значно погіршилось. З ним проживає та перебуває на його повному утриманні неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Сума доходів у нього мінімальна та нестабільна та не становить 12\~933 грн. Звертав увагу суду на те, що має незадовільний стан здоров`я, через який немає змоги фізично працювати. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористалась. Представник позивача [PERSON] адвокат Кукурудза Ю.М. у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Додатково акцентувала увагу суду на те, позивач продовжує хворіти, його стан здоров`я не дозволяє йому працювати та викликає необхідність у придбанні лікарських засобів у розмірі більше 3000 грн щомісячно, тому можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі він не має. Водночас зазначила, що автомобіль ВАЗ 2121 був придбаний у 2016 році батьком позивача, а позивач лише ним користувався. Автомобіль, яким на даний час користується позивач, належить його батькам. Визнала, що позивач дійсно час від час виконує будівельні роботи, але це швидше мінливі заробітки. Також просила врахувати, що на повному утриманні позивача перебуває син від першого шлюбу, мати якого не утримує, її місцезнаходження невідоме, оскільки вона проживала в м. Маріуполь. Представник відповідача [PERSON] адвокат Соловей О.В. позов не визнав, пояснив, що позов є цілком необґрунтованим та безпідставним. Зазначив, що по-перше, позивач не обрав належний спосіб захисту. По-друге, позивач протягом останніх 12 років офіційно не працює, проте він виконує будівельні роботи на замовлення, тому має дохід, що також підтверджується придбанням згідно договору купівлі-продажу майна автомобіля ВАЗ 2121 у 2016 році. Має на даний час в користуванні автомобіль марки «Volkswagen», що свідчить про його платоспроможність. Щодо хвороб позивача, зазначив, що такі діагностовано в останнього лише після 24 лютого 2022 року, крім того згідно наданих позивачем медичних документів [PERSON] після перебування на лікуванні виписувався із поліпшеннями, а його стан є ближче до задовільного, тому відсутні істотні обставини, які б свідчити про зміну обставин та які б були підставою для зменшення розміру аліментів. Водночас цілком заперечив факт повного утримання позивачем сина [PERSON] , оскільки відсутні належні докази на підтвердження таких обставин. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху. 17 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. 15 вересня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді. 03 жовтня 2022 року прийнято до розгляду заяву про зміну підстав позову, задоволено клопотання представників сторін про приєднання до матеріалів справи доказів та клопотання представника відповідача про витребування доказів. 25 жовтня 2022 року у судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із невиконанням ухвали про витребування доказів. 16 листопада 2022 року задоволено клопотання представника відповідача про приєднання до матеріалів справи доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2014 року, який розірвано рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2020 року (арк.спр.7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (арк. спр. 6). Судовим наказом, виданим Новоушицьким районним судом Хмельницької області від 25 березня 2020 року по справі №680/257/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 березня 2020 року і до досягнення донькою повноліття (арк.спр. 9). 16 квітня 2020 року відкрито виконавче провадження №61857164 з виконання зазначеного вище судового наказу старшим державним виконавчем Новоушицького районного відділу державної виконавчої служби Смолінською Л.М., про що свідчить копія постанови (арк.спр.14). 25 жовтня 2021 року дане виконавче провадження прийнято старшим державним виконавцем Віньковецького відділу державної виконавчої служби Щебетюк І.І. (арк.спр.15). Відповідно до медичних документів, [PERSON] 28 березня 2022 року, 30 березня 2022 року, 04 квітня 2022 року звертався за наданням медичної допомоги, а в період з 04 квітня 2022 року по 14 квітня 2022 року, з 27 квітня 2022 року по 09 травня 2022 року, 20 червня 2022 року по 01 липня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні з приводу «остеохондрозу хребта ІІ ст.», рекомендації обмеження фізнавантаження (арк.спр.16-25). Відповідно до виписки із медичної карти хворого №1873 КНП «Віньковецька багатопрофільна лікарня» [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 16 серпня 2022 року по 26 серпня 2022 року з діагнозом «остеохондроз хребта», результат лікування - виписаний з поліпшенням, лікувальні і трудові рекомендації відсутні (арк.спр.83). Відповідно до виписки із медичної карти хворого №221013/19132 КНП «Хмельницька обласна лікарня» [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 13 жовтня 2022 року по 24 жовтня 2022 року з діагнозом «ураження попереково-крижового сплетіння Хронічна вертеброгенна шийна, дискогенна попереково-крижова радикулопатія в стадії загострення з переважним враженням L5 справа, стійкою двобічною люмбоішалгією, вираженою справа, стійким помірними м`язово-тонічним синдромом, помірними статодинамічними розладами, остеохондроз хребта», результат лікування - виписаний з поліпшенням, рекомендації - нагляд невролога, обмеження фізичних навантажень (арк.спр.46-47). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого начальником Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 19 вересня 2022 року відсутня, щомісячний розмір аліментів становить 3248,25 грн, середня заробітна плата працівника для цієї місцевості складає 12\~993 грн (арк.спр.77-78). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.спр.79). Згідно з даними довідки № 418 від 28 липня 2022 року, виданої Віньковецькою селищною радою [PERSON] проживає в [ADDRESS] . До складу сім`ї входять: [PERSON] батько, [INFO] , [PERSON] мати, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] брат, [INFO] (арк.спр. 12). Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27 липня 2022 року свідчать про те, що в період з І кварталу 2021 року по ІІІ квартал 2021 року відсутня інформація про доходи [PERSON] , у ІV кварталі 2021 року наявна інформація про продаж рухомого майна, сума доходу 18\~000 грн (арк.спр.13). Дані трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] підтверджують ту обставину, що останній з 01 жовтня 2009 року по даний час офіційно не працевлаштований (арк.спр.58-59). Відповідно до довідки №503 від 13 вересня 2022 року, [PERSON] являється членом особистого селянського господарства (арк.спр.81). Згідно повідомлення Новоушицької районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості № 11-02/163 від 26 жовтня 2022 року [PERSON] не перебуває та не перебував на обліку в Новоушицькій філії Хмельницького обласного центру зайнятості. Відповідно до відповіді ТСЦ МВС №684220 січня 2016 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 2121, д.н.з. [NUMBER] , який 09 жовтня 2021 року перереєстрований на іншого власника (арк.спр.70). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Як зазначено в правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №554/325/16-ц (провадження №61-20049св19) аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами. При цьому, вирішуючи справу за позовом боржника (платника аліментів) про зменшення розміру аліментів, після видачі судом наказу про їх стягнення у частці від заробітку (доходу), суд повинен керуватися в першу чергу положеннями статті 192 СК України, та субсидіарно положеннями статті 182 цього Кодексу. Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №523/5464/19 (провадження №61-21155св19). Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Отже, враховуючи вимоги наведених вище норм права, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення його здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У\~Законі\~України «Про\~Державний бюджет\~України на\~2022\~рік» визначено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 липня 2022 року - 2744 грн. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] , яка проживає та знаходиться на утриманні відповідача. Із позивача судовим наказом стягнуто аліменти на доньку на користь відповідача в частці від заробітку/доходу у розмірі ј щомісячно. Відповідно до частини другої статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Суд встановив, що позивач [PERSON] з жовтня 2009 року офіційно не працевлаштований, тому державним виконавцем стягуються аліменти з розрахунку середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка становить 12\~993 грн у розмірі 3248,25 грн. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликався на те, що з часу стягнення аліментів змінились обставини, а саме у нього на повному утриманні перебуває син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , який раніше проживав у м. Маріуполь з матір`ю, проте з вересня 2021 року проживає разом з ним, а також те, що він хворіє, що позбавляє його можливості працевлаштуватися, він витрачає значну суму коштів на придбання ліків, тому не може сплачувати аліменти у розмірі 3248,25 грн щомісячно. Суд частково погоджується із доводами позивача. Як вбачається з матеріалів справи позивач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який з вересня 2021 року проживає разом із ним. Однак дана обставина не була врахована Новоушицьким районним судом Хмельницької області при винесенні судового наказу від 25 березня 2020 року у справі №680/257/20. Також матеріали справи містять докази на підтвердження погіршення стану здоров`я [PERSON] . Зокрема досліджені у судовому засіданні докази свідчать, що позивач дійсно протягом 2022 року неодноразово звертався за наданням йому медичної допомоги, перебував на стаціонарному лікуванні з приводу наявних у нього хвороб та останньому рекомендовано обмеження фізичного навантаження. У зв`язку із наявними у позивача захворюваннями, останній несе витрати на лікування, хоча суд не погоджується з доводами представника позивача щодо розміру таких витрат (більше 3000 грн щомісячно), оскільки належних доказів на підтвердження таких обставин суду не надано, а досліджені у судовому засіданні фіскальні чеки про придбання ліків у жовтні 2022 року, були частково спростовані представником відповідача. Що стосується показань свідка [PERSON] та виданої останньою довідки за № 501 від 12 вересня 2022 року про повне утримання позивачем сина [PERSON] , суд критично ставиться до зазначених доказів. Так свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила суду, що перебуває на посаді старости Майдан-Олександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради близько 2 років. В період з 05 вересня 2022 року по 04 жовтня 2022 року на неї були покладені обов`язки старости Карачіївського старостинського округу Віньковецької селищної ради. В цей час до неї звернувся позивач [PERSON] із проханням видати довідку про перебування на його утриманні сина [PERSON] . При цьому вона з метою перевірки даних спочатку поспілкувалася із старостою Карачіївського старостинського округу І. Фішеруком, далі вона відвідала сім`ю [PERSON] , особисто спілкувалася із дитиною, яка повідомила, що мати коштів йому не надає, дослідила умови проживання дитини, з`ясувала місце навчання, засоби за допомогою яких дитина дістається до місця навчання (хоча зазначила, що дитина навчається на І курсі на дистанційному навчанні), з`ясувала хто опікується харчуванням дитини, поспілкувалася з бабусею та дідусею дитини, сусідами в с. Карачіївці, встановила транспортні засоби, якими користуються сім`я, за чиї кошти вони були придбані, джерело коштів у бабусі та дідуся, травми та хвороби, які наявні у позивача, і лише після цього видала позивачу довідку про повне утримання ним сина [PERSON] . При цьому з матір`ю хлопчика свідок не спілкувалась, даними щодо переказу коштів на утримання сина матір`ю не володіє. З огляду на виключну деталізацію показань свідка обставин, на які посилалась сторона позивача як на підставу своїх вимог, які були надані свідків у ході вільної розподілі без з`ясування судом чи представниками сторін таких, у суду виникає обґрунтований сумнів щодо їх правдивості, оскільки свідок була викликала за клопотанням представника відповідача з приводу видачі неї довідки № 501 від 12 вересня 2022 року. Водночас свідок у своїх показанням намагалася повідомити суду обставини стану здоров`я позивача, його лікування, відсутності у нього транспортних засобів. Хоча щодо інших жителів села свідок вказаною інформацією не володіла. Також звертає на себе увагу та обставина, що свідок не є жителькою с. Карачіївці, та виконувала обов`язки старости лише декілька днів. Також звертає на себе увагу та обставина, що свідок [PERSON] повідомляла, що разом із позивачем, який був обмежений у русі, у травні-червні 2022 року попутньо їхала автомобілем до Хмельницької обласної лікарні, тому їй відомо, що позивач хворіє, проте згідно долучених стороною відповідача табелів обліку використання робочого часу за квітень-червень 2022 року, [PERSON] протягом вказаного терміну щоденно перебувала на роботі. Суд відхиляє доводи представника позивача [PERSON] про те, що [PERSON] у травні 2022 року перебувала у м. Хмельницькому у службових цілях, оскільки свідок під час її допиту повідомила суду інші цілі свого перебування у м. Хмельницький. Таким чином суд вважає, що обставина перебування сина [PERSON] виключно на утриманні позивача не підтверджена належними та допустимими доказами. Водночас даними довідки № 418 від 28 липня 2022 року підтверджується, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина сторонами не заперечується. Також суд вважає, що стороною відповідача не спростовано, що позивач, як батько, бере участь в утриманні свого сина [PERSON] . Зазначені обставини, на переконання суду, мають істотне значення, адже не були враховані при винесені судом наказу про стягнення аліментів з позивача та є підставою для зменшення розміру аліментів. Мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років з 01 липня 2022 року становить - 1372 грн. Однак, мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину такого\~віку становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку -\~ 2744 грн. Також суд бере до уваги, що зі змісту ч. 1 ст. 161 ЦПК України розмір аліментів на двох дітей при видачі судового наказу становить 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, то фактично кожній дитині присуджується 1/6 частина заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, з урахуванням обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, з метою забезпечення рівності матеріального забезпечення всіх дітей позивача та з врахуванням рівного обов`язку батьків з утримання дитини, суд вважає, що необхідно зменшити розмір частки аліментів, які стягуються з позивача [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини, на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дитини. В той же час суд не погоджується із визначеним позивачем розміром аліментів, оскільки обставин, які б надавали суду право на зменшення розміру аліментів до 1/9 частини доходів (заробітку) суд не встановив. Зокрема у судовому засіданні не встановлено підстав, які б свідчити про неможливість позивача отримувати доходи та сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини, та не встановлено, що вказаний розмір є надмірним. Окрім того обов`язок щодо утримання дитини не ставиться в залежність від офіційного працевлаштування платника аліментів. Крім того в ході розгляду справи було встановлено, що позивач є членом селянського сільськогосподарського господарства, здійснює будівельні роботи на замовлення, тобто має дохід. З врахуванням викладеного, позов слід задовольнити частково. Частиною 3 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом. На підставі пункту 10 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повертає до суду виконавчий документ у зв`язку з відкликанням його судом. З огляду на те, що судом змінено розмір аліментів, який стягувався на підставі судового наказу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 25 березня 2020 року по справі №680/257/20, такий підлягає відкликанню після набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так позивач просив зменшити розмір аліментів з ј частини до 1/9 заробітку (доходу), тобто зменшити розмір аліментів на 5/36 частини (1/4-1/9=5/36), що є ціною позову у справі. Суд зменшив розмір аліментів на 1/12 частину (1/4-1/6=1/12). Таким чином позов задоволений на 60 % (1/12 х100 : 5/36=60). Позивач при зверненні до суду із позовом сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог (60%) у розмірі 595,44 грн. Що стосується розподілу судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу надавала адвокат Кукурудза Ю.М. на підставі ордера серії ВХ № 1031048 та договору №18 про надання правничої допомоги від 28 липня 2022 року. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та погоджується додатковою угодою до даного договору (п.4.2 Договору). Доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач не надав, тому відсутні підстави для стягнення таких витрат із відповідача на користь позивача. Правничу допомогу в даній цивільній справі відповідачу надавав адвокат Соловей О.В. на підставі ордера серії ВХ № 1032951 та договору №96 про надання правничої допомоги від 25 серпня 2022 року. Вартість однією години роботи адвоката становить 700 грн. Згідно з актом виконаних робіт, адвокатом Солов`єм О.В. були надані наступні послуги: вивчено матеріали справи, судову практику, надано консультацію (1,5 год.) 1050 грн, збирання доказів (направлення адвокатських запитів) (1,0 год.) 700 грн; представництво у судових засіданнях (2 год.) 1400 грн, всього -3150 грн. За виконану роботу відповідач сплатила представнику 3000 грн, про що свідчить квитанція. Тому представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які понесла відповідач є обґрунтованим. Клопотань щодо їх зменшення та їх неспівмірністю представник позивача не заявляла. Враховуючи часткове задоволення позову, а також вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що сума судових витрат відповідача, понесених на оплату професійної правничої допомоги адвоката, підлягає до відшкодування позивачем пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже сума витрат, яка підлягає відшкодуванню позивачем на користь відповідача становить 1200 грн (40% від 3000 грн). При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи, що на обидві сторони покладені судові витрати, суд стягує на користь відповідача з позивача, як зі сторони на яку покладено більшу суму судових витрат, їх різницю у розмірі 604,56 грн (1200 грн (витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача) - 595, 44 грн (судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача) = 604,56 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial