Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 05.01.2022 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернувся адвокат Левіт В.С. з позовом до відповідача, в якому просить: - Визнати недійсним договір про поділ спільного майна подружжя, укладений між [PERSON] та [PERSON] 09.06.2020 року, посвідчений [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий №281. - Поділити спільне майно [PERSON] та [PERSON] наступним чином: Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., що в цілому складається з однієї житлової кімнати. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., що в цілому складається з однієї житлової кімнати. Ухвалою суду від 26.01.2022 року провадження по справі відкрито. Учасники справи до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. 22.08.2022 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить закрити підготовче засідання по справі, яке провести без участі представника позивача. При цьому адвокат посилається на те, що після відкриття провадження підготовче судове засідання по справі не проводилося, оскільки відповідач неодноразово подавала до суду заяви про відкладення судового засідання через діючий в Україні військовий стан. Однак на території м. Одеси та Одеської області активні бойові дії не ведуться та Київський районний суд м. Одеси працює у звичайному режимі, проводяться судові засідання і по цивільним справам за участі сторін. Окрім того адвокат Левіт В.С. вказує, що відповідач, будучи обізнаною про перебування у провадженні суду справи, відзив на позов не надала, а також не сповіщала про існуючі перешкоди в наданні доказів в обгрунтування власної позиції. 01.09.2022 року на електронну пошту Київського районного суду м. Одеси від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач зазначає, що не зможе з`явитися в судове засідання, оскільки перебуває за кордоном у Німеччині з причини впровадження в Україні воєнного стану. Відповідач [PERSON] просить суд відкласти розгляд справи до закінчення військових дій в Україні, оскільки бажає приймати участь в судових засіданнях. З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2022 року відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження, копію позову з додатками та судову повістку, 31.03.2022 року знову отримала судову повістку. 01.04.2022 року та 26.04.2022 року відповідач [PERSON] особисто подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану. 24.05.2022 року, 01.07.2022 року та 01.09.2022 року відповідач [PERSON] подавала заяви про відкладення розгляду справи електронною поштою. Ухвалою суду від 12.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи до судового засідання 01.12.2022 року не з`явилися, повідомлялися належним чином. 01.12.2022 року представник позивача адвокат Левіт В.С. подав до суду заяву, в якій просить закінчити з`ясування обставин по справі та провести судове засідання без участі представника позивача та розглянути справу за наявними матеріалами. При цьому адвокат посилається на те, що після відкриття провадження підготовче судове засідання по справі не проводилося, оскільки відповідач неодноразово подавала до суду заяви про відкладення судового засідання через діючий в Україні військовий стан. Однак на території м. Одеси та Одеської області активні бойові дії не ведуться та Київський районний суд м. Одеси працює у звичайному режимі, проводяться судові засідання і по цивільним справам за участі сторін. Окрім того адвокат Левіт В.С. вказує, що відповідач, будучи обізнаною про перебування у провадженні суду справи, відзив на позов не надала, а також не сповіщала про існуючі перешкоди в наданні доказів в обґрунтування власної позиції. 30.11.2022 року на електронну пошту Київського районного суду м. Одеси від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач зазначає, що не зможе з`явитися в судове засідання, оскільки перебуває за кордоном у Німеччині з причини впровадження в Україні воєнного стану. Відповідач [PERSON] просить суд відкласти розгляд справи до закінчення військових дій в Україні, оскільки бажає приймати участь в судових засіданнях. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 14.12.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2002 року народження. Рішенням Малиновського районного суд м. Одеси від 21.07.2020 року по справі № 521/9405/20 вказаний шлюб розірвано. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності № 290456912 від 15.12.2021 року відповідачка - [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності серії [NUMBER] , від 28.12.2006, яке видано Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Враховуючи викладене, представник позивача стверджує, що вказана квартира придбана подружжям під час перебуванні у шлюбі та в силу положень Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому 09.06.2020 року сторони по справі, під час перебування у вказаному шлюбі уклали Договір про поділ спільного майна подружжя, який був посвідчений [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий № 281. Відповідно до умов зазначеного Договору сторони домовились про поділ спільного майна подружжя та зміну правового режиму спільної сумісної власності подружжя на особисту приватну власність, а саме договором визначено, що вказана квартира належить відповідачці на праві особистої приватної власності. Позивач вважає, що при укладенні зазначеного договору мало місце недотримання положень Закону, яким врегульовано правовідносини щодо поділу подружжям спільного майна, що є підставою для визнання його недійсним в судовому порядку. Так, позивач вважає, що при поділу майна кожному з подружжю у приватну власність виділяється певне майно. У разі поділу, коли одному все, а іншому нічого є порушенням статей 60, 69, 70 СК України. На підставі викладеного, позивач [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 14.12.2001\~р.\~між позивачем\~та відповідачем\~було укладено\~шлюб,\~відповідно до\~свідоцтва про\~укладення шлюбу,\~виданого 14.12.2001\~р.,\~який було\~зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис N 481. Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2002 року народження. Рішенням Малиновського районного суд м. Одеси від 21.07.2020 року по справі № 521/9405/20 вказаний шлюб розірвано. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності № 290456912 від 15.12.2021 року відповідачка - [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності серії [NUMBER] , від 28.12.2006, яке видано Виконавчим комітетом Одеської міської ради. 09.06.2020 року сторони по справі, під час перебування у вказаному шлюбі уклали Договір про поділ спільного майна подружжя, який був посвідчений [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий № 281. Згідно умов пункту 1 Договору про поділ майна Сторони,

Outcome: approved