Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~указаним позовом\~13.06.2022\~та змінюючи\~розмір позовних\~вимог,\~востаннє 11.10.2022\~(а.с.133),\~просив встановити\~факт належності\~за життя\~на праві\~спільної сумісної\~власності житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~ [PERSON] ,\~померлому [INFO] \~та [PERSON] ,\~померлій [INFO] ,\~у рівних\~частках по\~Ѕ кожному\~з подружжя;\~встановити факт\~проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з 23.01.1997; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у вигляді Ѕ частки спірного житлового будинку [ADDRESS] ; визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 198,6 кв.м., житловою площею 89,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] помер батько - [PERSON] . За життя [PERSON] та [PERSON] 15.06.1977 уклали шлюб, який 23.01.1997 розірвано. Під час перебування в шлюбі, 09.03.1995 [PERSON] отримав у власність житловий будинок [ADDRESS] , адресу якого нині змінено: [ADDRESS] . При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , останній отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2021. Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, представник позивача [PERSON] звернувся до суду з указаною позовною заявою. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористалися, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував, наполягав на їх задоволенні. Надавши пояснення в судовому засіданні 16.11.2022, позивач [PERSON] зазначив, що батьки дійсно після розірвання шлюбу проживали спільно, як одна сім`я. За весь\~час спільного\~проживання вони\~вели спільне\~господарство,\~мали спільні\~права та\~обов`язки,\~спільний бюджет\~та витрати,\~брали участь\~у витратах\~на утримання\~спільного майна.Про\~те,\~що батьки\~розірвали шлюб,\~він дізнався\~лише після\~смерті матері. Оскільки, немає можливості оформити свої спадкові права на майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , він звернулася до суду указаним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області правом на участь у судовому засіданні не скористався, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.155). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. Через неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.06.1977 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Від указаного шлюбу [INFO] у подружжя народився син [PERSON] та [INFO] , - син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.84). [PERSON] померла [INFO] (а.с.15 зворот, 76). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 426/2011, з якої слідує, що 16.11.2010 з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , як чоловік останньої, що прийняв спадщину за законом на підставі ст. 549 ЦК України, у редакції 1963 року, а також, із заявами про відмову від спадщини 16.11.20210 та 24.11.2010, відповідно, звернулися її діти, сини [PERSON] , [PERSON] та її мати, [PERSON] (а.с.72-75). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2007, яке набрало законної сили 06.05.2007, за [PERSON] , як спадкоємцем першої черги за законом, після смерті дружини [PERSON] , визнано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.78-79). Окрім того, [PERSON] . 16.11.2011 державним нотаріусом Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на Ѕ частку квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.88) та 19.03.2013 державним нотаріусом Криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на грошові вклади (а.с.90). Як встановлено судом, на момент смерті [PERSON] , остання з [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23.01.1997 серії [NUMBER] . Про вказані обставини на момент ухвалення рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2007 та видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом [PERSON] , як спадкоємцю першої черги, повідомлено не було. Водночас, під час розгляду вказаної справи, суд не наділений повноваженнями на перегляд зазначених рішення суду, яке набрало законної сили, а також свідоцтв нотаріуса, які є чинними. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.20 зворот). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 433/2020, з якої слідує, що останній на випадок своєї смерті письмового розпорядження не зробив. Із заявою про прийняття спадщини за законом 03.08.2020, тобто у визначений законом строк, до нотаріуса звернувся син померлого, [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених законом немає. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.21), [PERSON] (син померлого [PERSON] та брат позивача [PERSON] ), помер [INFO] . Спадкоємці щодо майна померлого [PERSON] відсутні. З матеріалів\~справи також\~слідує,\~що за\~життя [PERSON] ,\~перебуваючи в\~шлюбі з\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] ,\~набув у\~власність,\~відповідно до\~свідоцтва про\~право особистої\~власності на\~житловий будинок\~від 09.03.1995,\~виданого на\~підставі рішення виконкому Лозуватської сільської ради народних депутатів від 18.03.1994 № 28, житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11). Рішенням виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 18.11.2020 № 109, поштову адресу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , змінено на поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.12). Той факт, що саме [PERSON] був за життя титульним власником спірного житлового будинку підтверджено і довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» станом на 31.12.2012 (а.с.21 зворот). Відповідно до технічного паспорта, будинок має загальну площу 198,6 кв.м, житлову площу 89,8 кв.м і складається з житлового будинку А-2 (коридор № 1 площею 9,3 кв.м, сход. клітки № 2 площею 15,7 кв.м, вбиральні № 3 площею 3,7 кв.м, ванни № 4 площею 5,5 кв.м, житлової № 5 площею 16,9 кв.м, кухні № 6 площею 7,9 кв.м, гаража № 7 площею 24,0 кв.м, майстерні № 8 площею 11,3 кв.м., коридору № 9 площею 3,2 кв.м., передпокою № 10 площею 28,2 кв.м, житлової № 11 площею 9,9 кв.м, житлової № 12 площею 16,6 кв.м, житлової № 13 площею 24,4 кв.м, житлової № 14 площею 22,0 кв.м) та паркану (а.с.13,14). Вартість спірного житлового будинку станом на 02.07.2021 складає 101200,00 грн (а.с.25). Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб і сім`ю, який був чинним на час набуття права власності на вказаний житловий будинок, спільною сумісною власністю подружжя визнавалося все майно, нажите подружжям за час шлюбу, при цьому кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вище вказаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, при цьому частка кожного з них була рівною і складала Ѕ. За життя [PERSON] , який помер [INFO] , не оформив своїх прав на Ѕ частку вказаного домоволодіння, що залишилися після смерті [PERSON] . Окрім того, як встановлено судом, останній не міг її спадкувати як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на момент смерті [PERSON] , шлюб між подружжям було розірвано. Водночас, як пояснив у судовому засіданні позивач, його батьки, [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство. Вказані обставини відповідачем не заперечувалися та підтверджуються матеріалами справи, зокрема, довідкою про склад сім`ї (а.с.77), рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.04.2007 (а.с.78-79), актом обстеження на факт проживання особи (а.с.135). Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , фактично відразу після розірвання шлюбу, тобто з 23.01.1997 по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , мали б бути застосовані норми ЦК УРСР 1963 року. Однак, як встановлено судом, після смерті [PERSON] спадкоємці за законом, а саме, її діти та матір, відмовилися від права на спадщину на користь [PERSON] , який не є спадкоємцем першої черги. Отже, з урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що Ѕ частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що за життя належала [PERSON] , померлій [INFO] , після її смерті, її спадкоємцями не прийнята. Водночас, відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже,\~у судовому\~засіданні встановлено\~та доводиться\~належними та\~допустимими доказами,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~проживали однією\~сім`єю не\~менше п`яти\~років до\~часу відкриття\~спадщини після\~смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~а саме,\~з [INFO] \~по [INFO] .\~ [PERSON] ,\~як спадкоємиць\~четвертої черги,\~з урахуванням\~відсутності інших\~спадкоємців за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~прийняв спадщину\~у виді\~житлового будинку\~за адресою:[ADDRESS] та прийнявши яку, набув право на вище вказане домоволодіння, яке ввійшло до складу спадщини, що відкрилася вже після його смерті. Відповідно до\~ст.\~1216-1217\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Нормами ч. 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При зверненні 22.01.2021 до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , на належний останньому за життя житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2021. Як зазначено в постанові, нотаріусом встановлено, що спадкове майно придбано померлим у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, а відтак, повинна бути виділена шлюбна доля за померлими для подальшого відокремлення обсягу спадкового майна, яке підлягає спадкуванню, яку в досудовому порядку згідно з чинним законодавством, виділити неможливо, спадкоємцем не надано доказів, що спадковий житловий будинок є особистою приватною власністю померлого та складає спадщину, а також доказів проживання батьків спадкоємця однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим, рекомендовано [PERSON] , як спадкоємцю, звернутися до суду (а.с.100). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Позасудовий порядок захисту прав позивача вичерпано. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки судом встановлено, що подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належав спірний житловий будинок, по Ѕ частці кожному, [PERSON] пережив дружину, при цьому проживав з нею однією сім`єю з 23.01.1997 по 19.12.2002, а отже спадщину прийняв, інші спадкоємці за законом відсутні, заповіт [PERSON] не складався, при цьому позивач позбавлений можливості отримати спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 198,6 кв.м, житловою площею 89,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved