Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

На адресу суду надійшла заява від позивачки [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У вказаній заяві позивачка просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 6500 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що 05.09.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області було винесено заочне рішення, яким позов задоволено. Проте, судом не вирішено питання щодо стягнення витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи. А тому просить ухвалити додаткове рішення. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Зацікавлені особи в судове засідання не з`явилися. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 05.09.2022 року по справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги позивача задоволено повністю. При винесенні вказаного заочного рішення, судом не вирішено питання про розподіл витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 2 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду ухвалено 05.09.2022 в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні на підставі наявних у суді матеріалів, оскільки учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а відповідідач в судове засідання не з`являвся. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. А тому, позивачем до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, що складаються з витрат по наданню правничої допомоги адвокатом в сумі 6500 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача подано: акт здачі-прийняття наданих послуг від 09.06.2022 р.; квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 09.06.2022 р.; договір про надання правової допомоги. Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а тому вимоги щодо відшкодування витрат, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають до задоволення. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Суд, вважає, що долучені до матеріалів справи вище перелічені документи на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, є належними доказами, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування понесених витрат сплату на професійну правничу допомогу, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення. Так, виходячи із складності справи та виконаних адвокатом робіт по даній справі, витраченого ним часу, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строків подання доказів щодо видових витрат, які сторона сплатила в зв`язку із розглядом справи та ухвалити додаткове рішення у справі, яким заяву задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн. На підстави викладеного,

Outcome: approved