Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У серпні 2019р. позивачі: [PERSON] та ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг» звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаним позовом до ПАТ «Банк «Національні інвестиції» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ліньо І.В. (далі по тексту - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 2), в якому просили суд: - визнати припиненим зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2014р., укладеним між відповідачем 1 та [PERSON] ; - визнати такою, що припинилася, іпотеку за договором іпотеки від 24 грудня 2014р., посвідченим Бойко О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №3146, укладеним між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг»; - визнати незаконним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження умов продажу» за №228 від 24 липня 2019р., в частині відчуження прав вимоги за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2014р., укладеним між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] та договором іпотеки від 24 грудня 2014р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., за реєстровим № 3146, укладеним між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг». Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, 24 грудня 2014р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] було укладено кредитний договір №295-14 за яким боржнику надано кредитну лінію із іпотечним зобов`язанням: нежитлове приміщення, загальною площею 7349,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] , за договором іпотеки від 24 грудня 2014р. Майновим поручителем за договором іпотеки було ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг». 02 вересня 2015р. право вимоги за кредитним договором № 295-14 ПАТ «Банк «Національні інвестиції» було відчужено на користь ТОВ «Фактор-Комфорт» на підставі договору про відступлення права вимоги за № 295-14-1 від 02 вересня 2015р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 08 вересня 2015р. На момент відчуження право вимоги складалось із суми основного боргу 30671850,51 грн. та процентів за користування кредитними коштами у сумі 625104,98 грн. Всього загальна сума права вимоги становила 31296955,49 грн., а вартість іпотеки становила 62261600,0 грн., що передбачено у підписаних договорах із відступлення прав. 11 вересня 2015р. ПАТ «Банк «Національні інвестиції» довідкою з вих. №3449/08-3 повідомив [PERSON] , що станом на 09 вересня 2015р. він не має заборгованості за кредитним договором №295-14 внаслідок відчуження права вимоги ТОВ «Фактор-Комфорт». Як зазначено у позові, в подальшому 02 вересня 2015р. ТОВ «Фактор-Комфорт» відчужив вимоги за кредитним договором №295-14 на користь ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Глобал», який 22 серпня 2016р. відчужив право вимоги за цим кредитним договором на користь ТОВ «Фактор Стандарт». 31 липня 2016р. ТОВ «Фактор Стандарт» відчужив за цим же кредитним договором право вимоги на користь ТОВ «Каса народної допомоги» і в цей же день право вимоги за кредитним договором було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31 серпня 2016р., укладеної між ТОВ «Каса народної допомоги» та [PERSON] , про що останньому видано довідку від 31 серпня 2016р. про виконання зобов`язань з оплати заборгованості за правом вимоги за кредитним договором №295-14. Внаслідок припинення права вимоги відбулося припинення іпотеки нерухомого майна ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг». 25 вересня 2015р. та 16 жовтня 2015р. на підставі наказу №38 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлених нікчемних правочинів (договорів)» від 25 вересня 2015р. та наказу №51-ос «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» від 16 жовтня 2015р. Уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк «Національні інвестиції» віднесено до категорії нікчемних договорів про відступлення права вимоги за №295-14-1 від 02 вересня 2015р. та договір про відступлення прав за договором іпотеки від 08 вересня 2015р., які було укладено між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Фактор-Комфорт». 12 липня 2019р. відповідач 2 ухвалив рішення про затвердження умов продажу № 228 щодо відчуження з публічних торгів права вимоги за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2014р. 30 липня 2019р. здійснено оголошення з продажу на «голландському аукціоні» у системі Прозоро - Лоту №GL3N09612: «Права вимоги за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2004р., що укладений з фізичною особою. Забезпечення: нерухоме майно (нежитловий фонд) загальною площею 7349,10 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Рішення ФГВФО про затвердження умов продажу від 2019-07-24 №228» Позивачі вважають, що віднесення вказаних вище договорів до категорії нікчемних відбулось безпідставно та незаконно, посилаючись на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2016р. у справі 3826/24648/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 лютого 2017р. Також у позові позивачі зазначили, зокрема, що договори про відступлення права вимоги були укладені за взаємною згодою сторін та за відсутності законодавчих заборон на укладання таких угод (правочинів), у відповідності до принципу свободи договору. Оскільки сторона відповідачів не визнають правомірність укладення вищезазначених договорів відступлення прав вимоги, повного погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2014р., припинення іпотеки нерухомого майна ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг», наполягають на повторному погашенні кредиту, тому за таких обставин позивачі звернулися до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 серпня 2019р. головуючим суддею по справі визначено суддю Піхур О.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019р. дану цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019р. ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019р. скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019р. відкрито провадження у даній справі, за правилами загального позовного провадження. 17 грудня 2019р. на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, зокрема, що при укладанні між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Фактор Комфорт» договорів з відступлення права вимоги за кредитними договорами оплата вартості за таке відступлення відбувалася за рахунок коштів, які обліковувалися на поточному рахунку ТОВ «Фактор Комфорт» відкритому в ПАТ «Банк «Національні інвестиції». Надходжень коштів на рахунок банку для оплати вартості (компенсації) відступлення права вимоги від ТОВ «Фактор Комфорт» з рахунків інших банків не було. Надходження коштів на поточний рахунок ТОВ «Фактор Комфорт», які в подальшому використовувалися для оплати вартості (компенсації) за договорами відступлення права вимоги, відбулося з поточних рахунків фізичних та юридичних осіб відкритих в АТ «Банк «Національні інвестиції», при цьому розрахунки відбувалися не реальними грошима, а шляхом внутрішніх проводок у системі банку, внаслідок чого ліквідний актив (кредитні договори та їх забезпечення) банк втратив. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб встановлено, що правочини укладені між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Фактор Комфорт» протягом одного року з дня запровадження тимчасової адміністрації банку містять ознаки нікчемності, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто, такі правочини в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») є нікчемними з моменту укладання. Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В. №01-08-330 від 14 січня 2020р. було здійснено повторний автоматизований розподіл справи. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2020р. головуючим суддею по справі визначено суддю Волошина В.О. 22 січня 2020р. на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволені позову, зазначивши, що АТ «Банк «Національні інвестиції» є належним кредитором за кредитним договором від 24 грудня 2014р. №295-14, укладеним між банком та [PERSON] , оплата за кредитним договором здійснена позивачем на користь неналежного кредитора не тягне за собою припинення зобов`язань [PERSON] перед належним кредитором - відповідачем 1. Також відповідач зазначив, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2016р. у справі № 826/24648/15 не встановлює дійсність договорів відступлення права вимоги, укладених між АТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Фактор Комфорт». Тому скасування судовим рішенням наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не призводить до визнання правочинів (договорів) дійсними. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2020р. прийнято до розгляду дану справу та призначено її в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020р. закрито підготовче засідання та призначену справу до розгляду по суті. 07 вересня 2021р. протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва до участі в справі, в якості третьої особи було залучено ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор». В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, з підстав, наведених у позові. Відповідачі 1, 2, та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися в установлений законом порядок. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представників: відповідачів 1, 2, третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 24 грудня 2014р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] було укладено кредитний договір №295-14, відповідно до якого банк у порядку та на умовах визначених цим договором надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію в розмірі 33000000,0 грн. з відсотковою ставкою 15,5 % річних, а позичальник зобов`язується повернути кредит до 26 грудня 2016р. З метою забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором, 24 грудня 2014р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг» укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлове приміщення, загальною площею 7349,1 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 02 вересня 2015р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (первісний кредитор) та ТОВ «Фактор-Комфорт» (новий кредитор) укладено договір №295-14-1 відступлення права вимог, за яким первісний кредитор відступив в повному обсязі, а новий кредитор набув право вимоги до боржника [PERSON] вимагати виконання ним зобов`язання за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2014р. сплатити суму грошових коштів, включаючи основну суму кредиту 30671850,51 грн., проценти за користування кредитом у розмірі, передбаченому основним договором, станом на 02 вересня 2015р. в сумі 625104,98 грн. 08 вересня 2015р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Фактор-Комфорт» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки. За цим договором первісний іпотекодержатель відступив, а новий іпотекодержатель набув права за договором іпотеки від 24 грудня 2014р., який був укладений між первісним іпотекодержателем та ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг». 11 вересня 2015р. ПАТ «Банк «Національні інвестиції» видано довідку про те, що станом на 09 вересня 2015р. [PERSON] заборгованості за відсотками та кредитом, згідно кредитного договору №295-14 від 24 грудня 2014р. не має. Згідно договору відступлення права вимоги №295-14-1 від 02 вересня 2015р. ТОВ «Фактор-Комфорт» виконав всі розрахунки перед банком вчасно. Банк претензій до позичальника немає. Також судом встановлено, що 17 вересня 2015р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління НБУ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до категорії неплатоспроможних» від 17 вересня 2015р. № 613 прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Національні інвестиції» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» № 172, на підставі якого, з 18 вересня 2015р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Національні інвестиції» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 18 вересня 2015р. по 17 грудня 2015р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Банк «Національні інвестиції» та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Національні інвестиції» начальнику відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волощуку І.Г. строком на три місяці з 18 вересня 2015р. по 17 грудня 2015р. включно. 25 вересня 2015р. відбулось засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 32 від 22 вересня 2015р., результати якої затверджені протоколом. Так, комісією вирішено: затвердити результати перевірки, якою виявлено договори відступлення прав вимог, що є нікчемними, згідно із ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладені банком з ТОВ «Фактор-Комфорт» та ТОВ «Фактор Стандарт»; надати на затвердження Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Національні інвестиції» даний протокол засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями. 25 вересня 2015р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Національні інвестиції» Волощуком І.Г. прийнято наказ «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» № 38, підпунктом 1.1 пункту 1 якого визнано нікчемними правочини (договори) відступлення прав вимог за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладені між АТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Фактор-Комфорт». 16 жовтня 2015р. відбулись засідання комісії з перевірок правочинів (інших договорів), укладених ПАТ «Банк «Національні інвестиції», за період з 18 вересня 2014р. до 18 вересня 2015р., результати яких затверджені протоколами. Так, комісією вирішено: затвердити результати перевірок, якими виявлено договори відступлення прав вимог, що є нікчемними, згідно із ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладені банком із, зокрема, ТОВ «Фактор-Комфорт»; надати на затвердження Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Національні інвестиції» дані протоколи засідань комісії з перевірок правочинів (інших договорів), укладених ПАТ Банк «Національні інвестиції», за період з 18 вересня 2014р. до 18 вересня 2015р. 16 жовтня 2015р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Національні інвестиції» Волощуком І.Г. прийнято наказ «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» № 51-ос. Цим наказом визнано нікчемними правочини (договори) відступлення прав вимог за договорами забезпечення (застава, іпотека), укладені між ПАТ Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Фактор-Комфорт». Не погоджуючись з наказами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» Волощука І.Г. про віднесення вищезазначених договорів про відступлення прав вимоги до категорії нікчемних, ТОВ «Фактор-Комфорт» звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішення, наказів в частинах, визнання протиправними дій. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2016р. у справі № 826/24648/15 за позовом ТОВ «Фактор-Комфорт» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» Волощука І.Г., третя особа: [PERSON] , яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 лютого 2017р., позов задоволено частково. Вказаним рішенням встановлено, що віднесення договорів про відступлення прав вимоги, які є предметом дослідження у даній справі, до категорії нікчемних відбулось незаконно. 12 липня 2019р. відповідач 2 ухвалив рішення про затвердження умов продажу №228 щодо відчуження з публічних торгів права вимоги за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2014р. 30 липня 2019р. здійснено оголошення з продажу на «голландському аукціоні» у системі Прозоро - Лоту №GL3N09612: «Права вимоги за кредитним договором № 295-14 від 24 грудня 2004р., що укладений з фізичною особою. Забезпечення: нерухоме майно (нежитловий фонд) загальною площею 7349,10 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Рішення ФГВФО про затвердження умов продажу від 2019-07-24 №228». 09 липня 2020р. ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (продавець), від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Національні інвестиції» Луньо І.В. та ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» (покупець) за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом UA-EA-2020-04-21-000018-b від 15 травня 2020р., уклали договір №07/2020-2 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами іпотеки та договорами застави. В порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець надає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, зокрема, за кредитним договором № 295-14 від 24 грудня 2014р. Окрім того, під час розгляду справи за повідомленням представника відповідача судом було встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 червня 2021р. у справі № 826/24648/15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97628134) постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2016р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019р. скасовано, провадження у справі закрито. За приписами ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон № 4452-VI) (в редакції чинній на момент прийняття рішення про нікчемність договорів) Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку. Статтею 38 Закону № 4452-VI передбачені заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку. Частинами 1, 2 ст. 38 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Положеннями ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи та положення Закону № 4452-VI, судом достовірно встановлено, що договір № 295-14-1 відступлення права вимог від 02 вересня 2015р. та договір про відступлення прав за договором іпотеки від 08 вересня 2015р. підпадають під критерії нікчемності, визначені п.п. 1), 2), 5), 7) ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, що свідчить про правомірність прийняття Уповноваженою особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» наказів від 25 вересня 2015р. №38 та від 16 жовтня 2015р. №51-ос. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, за змістом ст. ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачами, протягом всього часу розгляду справи в суді, не доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] було повністю виконано зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а посилання сторони позивачів на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2016р. у справі № 128/307/16 за яким суд відмовив в задоволенні позову ПАТ «Банк «Національні інвестиції» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Національні інвестиції» Волощука І.Г. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що ТОВ «Фактор-Комфорт» здійснено повну оплату відступлених прав вимог, судом не може братися до уваги, оскільки у справі, що розглядається, встановлено, що ТОВ «Фактор-Комфорт» є неналежним кредитором по кредитному договору №295-14 від 24 грудня 2014р., на підставі договору №295-14-1 відступлення права вимог від 02 вересня 2015р. Суд звертає увагу, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012р. № 5 зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Тобто, підставою для припинення зобов`язання може бути в тому випадку, коли, зокрема: 1) зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; 2) зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); 3) зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; 4) зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Враховуючи, що в кредитному договорі №295 -14 від 24 грудня 2014р. відсутні умови щодо підстав припинення договору, тому мають застосовуватися положення цивільного законодавства. Оскільки судом не встановлено, що в даному випадку існує одна із підстав для припинення зобов`язання за кредитним договором, які передбачені Главою 50 ЦК України, доказів протилежного позивачами не надано, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнанні зобов`язань за кредитним договором та іпотеки припиненими. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження умов продажу» за № 228 від 24 липня 2019р., в частині відчуження прав вимоги за кредитним договором №295-14 від 24 грудня 2014р., оскільки судом встановлено, що відповідач 2 під час організації продажу на відкритих торгах (аукціоні) права вимоги за кредитним договором діяв відповідно до вимог ст. 51 Закону № 4452-VI (в редакції чинній на момент проведення аукціону) та Розділів IV, VI Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012р. № 2. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідачів не підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: dismissed