Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду із позовом до ВМР про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач прийняв. До складу спадкового майна увійшло: грошові кошти та гараж, розташований за адоресою: [ADDRESS] , при.2-1, літ. «Л». Свідоцтво про спадщину на грошові кошти позивач отримав, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з невідповідністю адреси нерухомого майна. За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом, оскільки це єдина можливість реалізувати своє право на прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати за [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , право власності на гараж прим.2.1, літера "Л", розташований у [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 08.09.2022 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. Витребувано докази по справі. 30.09.2022 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійши письмові пояснення, у яких він вказав, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що надані позивачем документи, які посвідчують право власності на об`єкт нерухомості, яким є гараж містять суттєві розбіжності в адресі розташування спірного нерхомого майна та не можуть бути прийняті, як такі, що належним чином посвідчують право власності померлого спадкодавця на спадкове майно. Відповідач вважає, що позивач має право після приведення адреси нерухомого майна у відповідність до правовстановлючого документа повторно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою для оформлення спадщини. Ухвалою суду від 07.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Крім того, зазначив, що відповідач є неналежним відповідачем, оскільки ВМР ніяким чином не порушує інтереси позивача та не перешкоджає у оформленні спадкових прав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2018 року, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: грошових коштів, з відповідними відсотками та наахованою компенсацією у розмірі 7\~416,55 грн. (а.с.4). Крім того, згідно рішення Ленінськогорайонного суду м.Вінниці від 04.09.2008 року визнано за [PERSON] право власності на гараж, який розташований по [ADDRESS] , що на плані позначений літерою «З» під номером №2 (а.с.5-6). Відповідно до Технічного паспорта на гараж [ADDRESS] [PERSON] є власником даного гаража (а.с.7-9). З Витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що гараж, загальною площею 23,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.10). Крім того, в судовому засіданні була досліджена інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2022 року вбачається, що нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємці відсутній правовстановлючий документ, який підтверджує право влсності спадкодавця [PERSON] на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] , гараж літера «Л». Згідно з\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ч.1 ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог\~ст. 68 Закону України «Про нотаріат»\~при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Стосовно доводів представника відповідача щодо неналежного відповідача суд зазначає наступне. Належним відповідачем у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної міської ради. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд визнати право власності на гараж в порядку спадкування. Таким чином, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до\~п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на гараж прим.2.1, літера "Л", розташований у [ADDRESS] , не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню. Судові витрати за клопотанням позивача, підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved