Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У листопаді 2020 року приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1), [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2, разом у подальшому іменовані - співвідповідачі), про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що співвідповідачам на праві приватної власності в рівних частинах належить квартира [ADDRESS] . За результатами аналізу оплат та контрольних показників з`ясовано, що співвідповідачі користуються послугами, але не в повному обсязі виконують зобов`язання по оплаті послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.01.2019 складає 20 074,83 грн. Беручи до уваги вищевказане, позивач просить суд стягнути з співвідповідачів на свою користь заборгованість, 3 % річних та інфляційну складову боргу в загальному розмірі 23 930,02 грн. та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.12.2020 року відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. 20.07.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому співвідповідачі заперечують наявність заборгованості. Згідно розрахунку співвідповідачів, ними здійснено повну оплату за використану електроенергію, крім того, позивачем в січні 2019 року було здійснено безпідставне списання з рахунку співвідповідачів 10 664,20 грн. 26.01.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач повідомив, що з починаючи з березня 2016 року фахівці позивача не мали доступу до електролічильника квартири за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим, були оформлені відповідні акти про недопуск. З 01.01.2019 року відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» було відокремлено оператора системи розподілу від виробництва, передачі та постачання електричної енергії. У зв`язку з цим, на кінець розрахункового періоду, 01.01.2019 року, через відсутність показників засобу обліку, за особовим рахунком співвідповідачів виникла переплата у розмірі 10 664,20 грн. У зв`язку із подальшою неможливістю позивача виконувати зобов`язання з постачання електроенергії, вказані кошти були перераховані на особовий рахунок співвідповідачів, відкритий в ТОВ «Київські енергетичні послуги». Отримати інформацію про показники лічильника стало можливо лише під час технічної перевірки 03.12.2019 року, після чого був здійснений розрахунок, відповідно до якого за особовим рахунком співвідповідачів існує заборгованість за період до 01.01.2019 року, вказана в позові. У запереченні на відповідь на відзив співвідповідачі не погоджуються з тим, що у позивача був відсутній доступ до електролічильника, а надані позивачем акти про не доступ підписані лише представниками позивача. Крім того, зарахування 10 664,20 грн. на рахунок в ТОВ «Київські енергетичні послуги», з яким співвідповідачі не мають договірних відносин, було здійснене без їхньої згоди. Також, сторони направили до суду додаткові пояснення, в яких підтримали викладені раніше доводи по справі. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Співвідповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату та час засідання повідомлялися належним чином, не повідомили суд про причини неявки та їх поважність. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачем 1 29.10.2004 року було підписано договір про користування електричною енергією з Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (надалі за текстом - Договір) (а.с. 63). Загальними зборами акціонерів Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» (протокол від 05.04.2011 №1/2011) прийнято рішення про зміну найменування Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» на Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (скорочена назва ПАТ «Київенерго»). Згідно з даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго», зокрема, в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі, і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «Київенерго». (а.с. 7-11). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, ТОВ «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», ТОВ «Київські енергетичні послуги», яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом позивач - правонаступник ПАТ «Київенерго». Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до ЗУ «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником ТОВ «Київські енергетичні послуги», до 01.01.2019 року позивач зберігав право здійснювати постачання та передачу електроенергії. Відповідно до п. 1 Договору, енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 9 квт енергоустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Згідно з п. 20 зазначеного Договору, споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією. Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (надалі за текстом - Правил) розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно із п. 48 Правил, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Пунктом 21 Правил передбачено, що знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Під час зняття показів засобу обліку представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) проводиться контрольний огляд цього засобу обліку. У разі відмови побутового споживача в доступі до об`єкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про недопуск. Як вбачається з матеріалів справи, позивач тривалий час не мав доступу до електролічильника квартири за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим, були оформлені відповідні акти про недопуск від 24.11.2016 року, 29.11.2016 року, 16.01.2018 року, 13.03.2019 року (а.с. 34-36, 82). З 01.01.2019 року, відповідно до перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» було відокремлено оператора системи розподілу від виробництва, передачі та постачання електричної енергії та проведено закриття фактичного розрахункового періоду. Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку із відсутністю показників засобу обліку внаслідок ненадання доступу до приладів обліку, за особовим рахунком співвідповідачів зафіксована переплата за спожиту електроенергію в розмірі 10 664,20 грн (а.с. 96-100). У зв`язку із подальшою неможливістю позивача виконувати зобов`язання з постачання електроенергії, вказані кошти були перераховані на особовий рахунок співвідповідачів, відкритий в ТОВ «Київські енергетичні послуги». Інформація про показники приладу обліку була отримана позивачем 03.12.2019 року, що відображено в акті технічної перевірки (а.с. 43). Даний факт співвідповідачами не заперечується. Після внесення показників приладів обліку до програмного комплексу було здійснено розрахунок, згідно якого станом на 01.01.2019 року за особовим рахунком співвідповідачів зафіксована заборгованість в розмірі 20 074,83 грн (а.с. 16-21). Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що співвідповідачі неналежним чином виконували умови договору, внаслідок чого станом на 01.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 20 074,83 грн. Крім того, позивач просить стягнути зі співвідповідачів на його користь 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 3 855,19 грн відповідно до наданого розрахунку (а.с. 15). Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною другою ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з урахуванням того, що співвідповідачі прострочили виконання взятих на себе зобов`язань за договором про користування електричною енергією, іншого розрахунку не надали, суд вважає необхідним стягнути з них на користь позивача 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 3 855,19 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Співвідповідачами, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати боргу та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а відтак, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. підлягає стягненню зі співвідповідачів на користь позивача.

Outcome: approved