Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

12 січня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 327, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитом у сумі 7960,87 грн. та 500,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що у приватного виконавця Баришнікова А.Д. на виконанні перебуває виконавче провадження №67703489 з примусового виконання виконавчого напису №327, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 20 жовтня 2021 року, щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у сумі 8460,87 грн., яка складається з 7960,87 грн. кредитної заборгованості, 500,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, посилаючись на те, що нотаріусом не було дотримано вимог, передбачених чинним законодавством, а саме нотаріус виніс виконавчий напис на підставі не завіреного нотаріально кредитного договору, який не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, не з`ясував питання щодо безспірності заборгованості безпосередньо з боржником, вчиняючи виконавчий напис, не врахував строків позовної давності не переконався, щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, в зв`язку з чим остання була позбавлена можливості висловити свої заперечення щодо кредитної заборгованості та надати докази погашення кредитної заборгованості в повному обсязі. Оскільки виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законодавством, та порушує законні права та інтереси, так як сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною, позивач звернулася до суду з позовом для захисту своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримує у повному обсязі. Відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» в судове засідання свого представника не направив, причини суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.Р. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, прияти рішенням згідно з чинним законодавством. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вперше, за результатом розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду, цивільна справа передана для розгляду судді Семеновій Л.М. 19 січня 2022 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначене на 15 лютого 2022 року об 11-00 годині. 15 лютого 2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду 21 березня 2022 року об 11-00 годині. У зв`язку з відрядженням судді Жовтневого районного суду Миколаївської областіСеменової Людмили Михайлівни з 19 вересня 2022 року,згідно з рішенням Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №427/0/149-22 «Про відрядження судді Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенової Л.М. до Автозаводського районного суду м. Кременчука» та тимчасовим відрахуванням її зі штату Жовтневого районного суду Миколаївської області на час переведення на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука, шляхом відрядження, згідно з наказом голови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2022 року № 40 к/гс, на підставі пунктів 2.3.49 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказана цивільна справа була повернута до канцелярії суду для здійснення повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду. За результатом розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду, цивільна справа передана для розгляду судді Полішко В.В. 01 листопада 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначене судове засідання на 14 листопада 2002 року о 10-00 годині. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 30 листопада 2006 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Дельта Банк» укладений кредитний договір №002-14990-301106. 20 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис №327 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2006 року №002-14990-301106, заборгованість за період з 09 квітня 2020 року по 16 вересня 2021 року у сумі 8460,87 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6535,97 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 1424,90 грн.; плату за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн. Зазначено, що правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банку» за Договором факторингу від 09 квітня 2020 року №2218/К є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. 30 листопада 2021 року за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про примусове виконання рішення відкрито виконавче провадження № 67703489 з примусового виконання зазначеного нотаріального напису. В свою чергу, з огляду на постанову заступника начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 лютого 2019 року виконавче провадження № 20836582 за виконавчим листом виданим 13 жовтня 2009 року № 2-1939-1 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2006 року № 002-14990-301106 у сумі 22319,23 грн. закрито в зв`язку з фактичним виконанням рішенням суду. З чого вбачається, що позивачкою сплачена заборгованість за кредитним договором на час вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат». Цим законом (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»), а також іншими актами законодавства України встановлюється порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, зокрема наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні норми щодо правил та умов вчинення виконавчого напису закріплені у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім цього, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Водночас, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За аналізом вищевказаних норм слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім цього, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Тому, відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі 910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Як вже зазначено судом, оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 24.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З боку відповідача не надано до суду жодного належного та допустимого доказу тому, що останній, звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, надав останньому для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Отже на думку суду, в цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не звернув увагу на те, що кредитний договір від 30 листопада 2006 року №002-14990-301106 не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, не переконався належним чином у безспірності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. До того ж, відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14 лютого 2019 року виконавче провадження № 20836582 за виконавчим листом виданим 13 жовтня 2009 року № 2-1939-1 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2006 року № 002-14990-301106 у сумі 22319,23 грн. закрито в зв`язку з фактичним виконанням рішенням суду. Тобто, на час вчинення виконавчого напису з позивачки заборгованість за вказаним кредитним договором була стягнута в примусовому порядку через відділ ДВС. Крім цього, строк дії кредитного договору закінчився 30 листопада 2009 року, тому трирічний строк права вимоги сплинув 30 листопада 2012 року. 09 квітня 2020 року був укладений договір факторингу №2218/К між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про перехід право вимоги, тобто після спливу позовної давності за кредитним договором №002-1490-301106. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Дослідивши письмові докази, судом встановлено факт недотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог передбачених чинним законодавством, а саме нотаріус виніс виконавчий напис на підставі документу - не завіреного нотаріально кредитного договору, який не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, не з`ясував питання щодо безспірності заборгованості безпосередньо з боржником, не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, в зв`язку чим останній був позбавлений можливості висловити свої заперечення щодо кредитної заборгованості та надати докази погашення кредитної заборгованості у повному обсязі. Відповідачем не надано жодного доказу, яким спростовуються обставини, викладені позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. На підставі статті 141 ЦПК України та статті 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. та на користь позивача судовий збір у сумі 496,20 грн.

Outcome: approved