Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

АТ КБ\~«ПриватБанк» звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~в розмірі\~5\~779,\~62\~грн.,\~мотивуючи тим,\~що відповідно\~до підписаної\~заяви №б/н\~від 11.03.2014\~року [PERSON] \~(батько\~відповідача)\~отримав кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.Позивач зазначає, що [PERSON] (батько відповідача) погодився з тим, що підписана останнім заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між [PERSON] та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Позивач вказує, що позичальник був ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг», що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору його сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] (батьку відповідача) кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. У порушення умов договору останній зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, розмір якої становить 5\~779, 62 грн., що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту. Вказує, що [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.11.2020 року. Зазначає, що відповідач є сином позичальника [PERSON] , та на день смерті останнього вони проживали разом за адресою : [ADDRESS] ., та враховуючи положення ч.3 ст.1268 ЦК України відповідач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, та є спадкоємцем позичальника [PERSON] . За наведених обставин позивач, з посиланням на ст.ст.608, 1218, 1219, 1268, 1281 ЦК України, просить стягнути з відповідача, як спадкоємця після смерті батька [PERSON] , заборгованість за кредитом у розмірі 5\~779,62 грн., а також судовий збір у розмірі 2481 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав повністю та просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що [PERSON] був його батьком, який помер [INFO] . На день смерті батька вони були зареєстровані та проживали разом за адресою : [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, та станом на даний час документальне оформлення спадкових прав не завершено та свідоцтво про право на спадщину не отримано, оскільки він спільно зі своєю матір`ю, яка була дружиною його батька [PERSON] , вирішують між собою в якому порядку вони будуть здійснювати спадкування. Пояснив, що йому відомо про наявність заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та його батьком [PERSON] , яку він час від часу незначними частинами сплачує, та в майбутньому має намір повністю погасити. Ухвалою суду від 13.09.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 04.10.2022 року клопотання позивача задоволено та витребувано докази, зокрема, в Острозької міської ради Рівненської області довідку про місце реєстрації (проживання» [PERSON] та довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою : [ADDRESS] , та у приватного нотаріуса Грунтківської І.А. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 11.03.2014 р. [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної заяви позичальник [PERSON] своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, [PERSON] з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку (а.с.34). В анкеті-заяві відсутня вказівка на розмір кредитного ліміту щодо встановлення якого сторони досягнули згоди. Разом з тим, будь-які дані про тип картки, строк її дії, розміри бажаного кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, розміри пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту у підписаній [PERSON] анкеті-заяві відсутні. З довідки АТ КБ «Приватбанк» судом встановлено, що [PERSON] 17.09.2014 року було відкрито картковий рахунок та видано картку (без зазначення типу картки) (а.с.69). 17.09.2014 р. АТ КБ «Приватбанк» встановив [PERSON] кредитний ліміт та в подальшому банк неодноразово збільшував (до 9\~000 грн.) та згодом зменшив (до 0 грн.) раніше встановлений розмір кредитного ліміту, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» та випискою з карткового рахунку (а.с.24-32, 33). Активація [PERSON] отриманої кредитної картки та користування картковим рахунком свідчить про укладення між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору. З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що позичальник [PERSON] користувався кредитною карткою, отримував кредитні кошти та здійснював погашення заборгованості (а.с.24-32). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання [PERSON] кредиту у АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається\~з виписки\~по картковому\~рахунку позичальника\~ [PERSON] ,\~останній після\~встановленняйому кредитного ліміту неодноразово користувався кредитними коштами (шляхом отримання готівки через банкомат, розраховуючись в магазинах, аптеках, здійснюючи оплату комунальних послуг, поповнюючи особові рахунки операторів мобільного зв`язку, тощо) та здійснював погашення заборгованості (а.с.24-32). Водночас, при вирішенні спору судом взято до уваги, що позичальник [PERSON] здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані ним платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі. Так, [PERSON] на виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів 15.10.2020 р. востаннє здійснив платіж в рахунок погашення заборгованості, проте сплаченої суми було недостатньо для повного погашення заборгованості. Таким чином, судом встановлено, що позичальником [PERSON] було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по картковому рахунку боржника та розрахунком заборгованості, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилася в розмірі 5\~779,62 грн. В ході судового розгляду встановлено, що позичальник [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.11.2020 року (а.с.75). З матеріалів справи та пояснень відповідача судом встановлено, що відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , та на день смерті останнього вони були зареєстровані та проживали разом за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується адресною довідкою від 17.10.2022 року та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.10.2022 року (а.с.112-113). Згідно ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою; водночас при спадкуванні до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених положень у разі смерті фізичної особи-боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до інших осіб - її спадкоємців. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між банком та позичальником [PERSON] допускають правонаступництво в порядку спадкування, та після смерті останнього його обов`язок з погашення заборгованості за кредитним договором переходить до спадкоємця - його сина [PERSON] , який згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. З довідки приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грунтківської І.А. від 11.10.2022 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.10.2022 року вбачається, що на даний час спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.2, 3 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Враховуючі встановлені судом обставини справи, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі та його намір в найкоротші терміни погасити існуючу заборгованість за вищевказаним кредитним договором, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти банку не повернуті, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання відповідача, як спадкоємця боржника, виконати обов`язок з повернення заборгованості в межах вартості майна, одержавного у спадщину. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 5\~779,62 грн., що згідно розрахунку заборгованості є заборгованістю за тілом кредиту. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~481 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved