Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернулись до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказують, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітня [PERSON] за заявою матері [PERSON] була влаштована до Кобеляцького НРЦ Полтавської області на цілодобове перебування у 2013 році. На вихідні, святкові дні та канікули дитину забирали сторонні для неї людини, а саме: бувший співмешканець матері [PERSON] та його мати, які проживають в с.Орлик Полтавської області. Мати не приймала участі в житті та розвитку своєї дитини. [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON] , [INFO] в житловому будинку, який належав батькам останнього. Правовстановлюючих документів на житловий будинок у [PERSON] немає. Житловий будинок старий та перебуває у занедбаному стані, в помешканні антисанітарні умови, безлад, посуд брудний, кімнати захаращені старим одягом та мотлохом, в будинку відчувається сморід. Цивільне подружжя дозволяє собі систематичне розпивання спиртних напоїв та паління тютюнових виробів в самому помешканні, не зважаючи на дитину. Постільна білизна брудна. Матір`ю не створені умови для проживання доньки, яка також позбавлена належного харчування та побутових умов. Також відсутні умови для навчання та розвитку дитини. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах по Могилівській сільській раді з того часу, коли до виконкому надійшло повідомлення від вихователя Кобеляцького НРЦ [PERSON] , яка прохала надати соціальний супровід родині [PERSON] у зв`язку з поверненням доньки [PERSON] у сім`ю після довготривалого перебування в інтернатному закладі. За період роботи з сім`єю, з матір`ю не одноразово проводилися бесіди соціально-педагогічного характеру щодо виховання усвідомленого, відповідального батьківства, профілактики тютюнопаління та алкоголізму. Також проводилась профілактична робота, спрямована на покращення житлово-побутових умов проживання. [PERSON] роз`яснювалися відповідальність та наслідки щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, але остання відповідних висновків для себе не зробила та будь-яких дій щодо зміни свого способу життя на краще не вчиняла. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, не працює, систематично зловживає спиртними напоями, має вкрай складне фінансове становище (довідка-характеристика Могилівської сільської ради №122 від 04.10.2021). Неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Могилівської сільської ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. В сім`ї не створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Будь-які роз`яснення про відповідальність та наслідки неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків результату не дали. Питання щодо відібрання дитини у [PERSON] було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Могилівської сільської ради. На підставі викладеного прохають позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Могилівської сільської ради для подальшого влаштування. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді [PERSON] . Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 05 вересня 2022 року, на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, рішення №3 зборів суддів Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.08.2022, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини від матері з позбавленням її батьківських прав передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 року, вказану справу 12.09.2022 року передано на розгляд судді Костюкова Д.Г. Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року дану справу суддею Костюковим Д.Г. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року прийнято до розгляду заяву представника позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про зміну предмета позову, згідно якої уточнено позовні вимоги, шляхом зміни предмету позову в наступній редакції: позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася. Представники позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпропетровської області Смірнова Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити із підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву в якій прохала судове засідання провести у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON] , завідувач сектору соціального захисту виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, допитаний в судовому засіданні в якості свідка повідомив, що неповнолітня [PERSON] на даний час проживає у бабусі, так як її мати [PERSON] систематично вживає алкогольні напої. З 2012 року дитина навчалася у Кобеляцькому навчально-реабілітаційному центрі Кобеляцької районної ради. При цьому, за час проживання та навчання дитини у вказаному закладі [PERSON] її не відвідувала та взагалі не цікавилася життям дитини. Після комісійного виїзду в родину за місцем проживання було встановлено, що умови для проживання вкрай незадовільні та [PERSON] на той час мала синці на обличчі. В минулому році, коли неповнолітня [PERSON] повернулася додому після святкування Дня села, то між дитиною та співмешканцем матері виник конфлікт, після чого дитини пішла проживати до батька. Таким чином, [PERSON] взагалі не цікавиться життям, вихованням та здоров`ям своєї неповнолітньої доньки [PERSON] . Свідок [PERSON] , староста Цибульківського старостинського округу Могилівської сільської ради, в судовому засіданні показала, що [PERSON] проживає в с.Плавещина без реєстрації більше 10 років, власного житла немає, систематично вживає спиртні напої, не працює. Після навчання у Кобеляцькому навчально-реабілітаційному центрі Кобеляцької районної ради неповнолітню [PERSON] привезли до сільської ради, так як дитина не бажала залишатися проживати в матері [PERSON] в с.Плавещина, оскільки умови проживання там незадовільні. Хоча [PERSON] і не завжди перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак дитиною взагалі не цікавиться, у зв`язку з чим і написала заяву, щоб її позбавили батьківських прав. Допитана в судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування Смірнової Т.В. неповнолітня [PERSON] пояснила, що на даний час навчається на 1 курсі в Царичанському аграрному професійному ліцеї, з матір`ю [PERSON] не проживає з семи років як потрапила до інтернату, і з того часу мати з нею не спілкується, вихованням її не займалася. Після інтернату стосунки з матір`ю не налагодилися, у зв`язку з чим вона прохає позбавити її матір батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Суд, заслухавши представника позивача, покази свідків [PERSON] та [PERSON] , думку неповнолітньої [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане Виконкомом Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 20.10.2006р. (а.с.5). Батько дитини в свідоцтві про народження - [PERSON] записаний за заявою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.51). Відповідно до довідки - характеристики від 04.10.2021р. №122, виданої виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: співмешканець [PERSON] , [INFO] . [PERSON] власного житла немає, проживає на території ради більше 10 років, на життя заробляє тимчасовими заробітками, зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої [PERSON] , у спілкуванні та розвитку дитини участі не приймає, її життям не цікавиться та наданий час дитина з матір`ю не проживає (а.с.9). Згідно з Актом Кобеляцького навчально-реабілітаційного центру Полтавської обласної ради від 05.10.2021 №01-18/91, [PERSON] прибула до закладу у 2012 році. За час навчання мати [PERSON] жодного разу не відвідувала доньку в закладі, не надавала матеріальної та моральної допомоги, не цікавилась життям, здоров`ям та вихованням дитини. На канікули дитину забирала бабуся [PERSON] , 1946 року народження, мешканка с.Орлик Кобеляцької територіальної громади (а.с.10). Актом інспектування від 20.09.2021 умов проживання [PERSON] встановлено, що остання проживає без реєстрації зі своїм співмешканцем [PERSON] у житловому будинку, який належить братові останнього, за адресою: [ADDRESS] . На час інспектування [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння та мала на обличчі синці, які за свідченнями сусідки їй завдає співмешканець. Джерелом доходу сім`ї [PERSON] є тимчасові заробітки. Умови проживання в житловому будинку незадовільні, виявлено порушення санітарно-гігієнічних норм проживання, відсутність відповідних умов для проживання та повноцінного розвитку дитини, низьку забезпеченість речами першої необхідності, одягом, харчуванням належної якості (а.с.22, 23). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки від 06.10.2021 №761/2-9, орган опіки та піклування виконавчого комітету Могилівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.28-30). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов`язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу «як найкращому забезпеченню інтересів дитини». У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: «предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав..."» Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв`язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст..8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 р. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, пов`язаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми. Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одним з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. У статті 12 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. 01 квітня 2007 для України набула чинності Європейська конвенція про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року. Положеннями статті 3 Європейської конвенції передбачено права дитини бути проінформованим та висловити свою думку під час розгляду справи (судового розгляду). Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється наступними правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультації; мати можливість висловлювати свої думки; бути поінформованою про можливі наслідки реалізації цих думок та про можливі наслідки будь-якого рішення. Статтею 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей передбачено порядок прийняття рішення судовими органами під час розгляду справи, що стосується дитини. Так, якщо внутрішнім законодавством дитина взнається такою, що має достатній рівень розуміння, перед прийняттям рішення судовий орган: упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію; у відповідних випадках консультує дитину сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб (у разі необхідності - приватно), якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини; надає можливість дитині висловлювати її думки; приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною. Згідно зі статтею 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до пункту 15 постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, № 3 (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Звертаючись з даним позовом до суду позивач стверджує, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Судом враховується, що відповідачка [PERSON] не має та не мала офіційного працевлаштування, джерелом доходів є тимчасові підзаробітки, не має власного житла, проживає без реєстрації в житловому будинку сторонньої особи, в якому відсутні сприятливі умови для проживання, навчання та розвитку неповнолітньої дитини. З показань неповнолітньої [PERSON] судом встановлено, що з семи років у дитини з матір`ю відсутнє будь-яке спілкування, та навіть після повернення дитини з навчально-реабілітаційного центру відносини з матір`ю не налагодилися, мати взагалі не цікавиться життям дитини. Так, судом врахована категорична думка неповнолітньої [PERSON] , яка за віком здатна розуміти значення своїх дій та висловлювати свою думку з приводу позбавлення батьківських прав у відношенні її матері, яка вважала за необхідне позбавити матір батьківських прав. При цьому судом також враховується, що відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність застосування п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якою передбачено, що батько, матір можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Суд прийшов до такого висновку, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , свідомо, з власної провини ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки, а саме: не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не спілкувалась з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками. В судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для реалізації відповідачкою її батьківських обов`язків, що спричинили неналежне піклування про дитину з підстав, що не залежать від відповідачки. Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, тобто визначене відповідно до законодавства становище дитини, надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування (ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»). З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд визнає за доцільне позбавити матір батьківських прав, що забезпечить її розвиток у безпечному та стійкому середовищі. Зважаючи на це, неповнолітню [PERSON] необхідно передати Органу опіки і піклування виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області для її подальшого влаштування. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд роз`яснює відповідачу [PERSON] , що остання у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. на користь держави, від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved