Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25\~травня 1999\~року Почаївською\~міською радою\~Кременецького району\~Тернопільської області,\~актовий \~запис \~№ \~18. З позовної заяви вбачається, що сторони по справі перебувають зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1999 року. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивача з відповідачкою різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого стали зовсім чужими людьми, шлюб має формальний характер. На протязі п`яти останніх років сторони проживають окремо, позивач проживає лише з сином, який перебуває на його утриманні та вихованні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2\~статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~\~\~ \~ \~ \~24\~жовтня 2022\~року ухвалою судді\~відкрито провадження\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням учасників\~справи та надано відповідачці строк для надання заяви із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в позивача та відповідачки існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, злагоди у сімейному житті не має. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 25\~травня 1999\~року \~зареєстрували \~шлюб у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 18. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис про народження № 51. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно \~частини 2\~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу, є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення. Водночас, згідно\~статті 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідності зі\~статтею 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частини 1\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Вирішуючи заяву позивача про залишення місця проживання дітей після розірвання шлюбу разом з ним, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15.01.2020. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Судом встановлено, що на даний час неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом із позивачем, відповідачка позовні вимоги щодо визначення місця проживання спільного сина з позивачем, визнає. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати із позивачем. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved