Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що із Єдиного реєстру боржників їй стало відомо, що приватним виконавцем Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження №66515066 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Грисюк О.В. №74395 від 12.06.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 13437,70 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено за відсутності правових підстав, з порушенням порядку його вчинення, оскільки станом на дату його вчинення кредитні договори не входили до переліку безспірних вимог, стягнення за якими може відбуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса; відповідачем не могло бути надано нотаріусу доказів згоди позивача із заборгованістю або факту повідомлення про її наявність; нотаріусу не було надано оригіналу кредитного договору, оскільки позивач його не підписувала, а подані документи не відповідали законодавству України; відповідач не міг надати нотаріусу виписку з рахунку позивача, а довідка, складена кредитором не може вважатися такою випискою. Позивач не визнає нарахованих комісій, процентів та неустойки, оскільки не погоджувала їх розмір та після настання строку виконання зобов`язань позикодавець не мав права продовжувати нараховувати проценти та комісію. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином та своєчасно. Позивач одночасно з позовом надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача про причини неявки не повідомив, будь - яких заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не подав. Треті особи своїх пояснень щодо позову не надали. Від приватного виконавця Сидорук Л.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі. На підставі наявних у справі доказів та оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~положень ч.2 ст. 247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою від 24 лютого 2022 року відкрито провадження\~у\~даній цивільній\~справі,\~розгляд якої\~призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувані докази від третіх осіб. Ухвалою від 24.02.2022 забезпечено даний позов. 15 листопада 2022 року від приватного виконавця надійшли докази, які витребовувались судом. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 10 червня 2016 року між Публічним Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання особистого кредиту №500992725, яка складається із оферти позивача на укладення угоди та акцепту пропозиції кредитором. За умовами договору банк зобов`язався надати позичальнику особистий кредит на суму 19781,23 грн, шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 23% річних. Договором передбачено сплату комісії за розрахунково-касове обслуговування та штрафів за порушення зобов`язань. Дата повернення кредиту 13.06.2018. 20\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №74395 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №500992725 від 10.06.2016, який укладено з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», який в свою чергу відступив право вимоги за кредитним договором відповідачу. За виконавчим написом стягнення заборгованості проводиться за період з 21 грудня 2020 року по 20 травня 2021 року в розмірі 12787,70 грн, з яких: 8489,86 грн прострочена заборгованість по кредиту, 1421,17 прострочена заборгованість по відсоткам, 1076,67 грн строкова заборгованість за комісією, 1800,00 грн строкова заборгованість по штрафам і пені. Загальна сума до стягнення з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису становить 13437,70 грн. 16 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження ВП №66515066 з примусового виконання вказаного виконавчого напису №74395 (а.с.22-23). 31 січня 2022 року в межах виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.28-29). \~ \~ \~ \~Витребувані у третьої особи - приватного нотаріуса Грисюк О.В. докази, суду не надані. Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст.\~87\~вказаного Закону\~України «Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 цього закону\~встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з правового аналізу вказаних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повина існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Таким чином наявність заборгованості позивача та її розмір жодним належним документом не підтверджено. Відповідно до пункту 2.3 глави 16 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу позивача. Із наданих суду матеріалів не видно, що боржнику направлялось повідомлення -письмова вимога про усунення порушень та повідомлено про переуступку прав вимоги за договором відповідачу, а тому не підтверджено обізнаність позивача про розмір заборгованості до вчинення виконавчого напису нотаріусом та про необхідність повернення кредитних коштів відповідачу. Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року,\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. У висновку, викладеному в постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 вказано, що нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими, оскільки останні не входять до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку. Встановлено, що укладена 10.06.2016 року між позивачем та АТ «Альфа-Банк» угода про надання кредиту №500992725 нотаріально не посвідчувалась. Разом з тим, посилання позивача на те, що кредитний договір, у зв`язку з невиконанням якого вчинено виконавчий напис, нею не підписувався та не встановлювався розмір відсотків, комісії та неустойки не знайшло підтвердження в судовому засідання, та спростовується копіями документів, наданими приватним виконавцем на ухвалу суду. Отже, з матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме, що виконавчий напис вчинено на стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором після спливу 30 днів з моменту повідомлення боржника про усунення порушень та було встановлено, що заборгованість є безспірною. Відповідач доказів на спростування зазначених обставин не надав. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже твердження позивача про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню, слід вважати доведеним через відсутність доказів, які б підтвердили зворотнє. Оцінивши усі наявні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7\~ст.158\~ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 24 лютого 2022 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд вирішив про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову, на загальну суму 1488,60 грн.

Outcome: approved