Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивачки [PERSON] був головою колгоспного двору у приватній власності якого був житловий будинок по [ADDRESS] . За даним домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,18 га та ОСГ площею 1,50 га. Станом на 15.04.1991 в даному будинку були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , внук [PERSON] . Батько [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті батьки заповіт на все їхнє майно з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося не встигли скласти. Позивач бажаючи прийняти спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами звернулася до Городенківської ДНК із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно постанови державного нотаріуса Городенківської ДНК позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано документу, який посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Згідно звіту про оцінку житлового будинку, ринкова вартість будинку становить 111 300 грн. В судове засідання сторони, їх представники не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити. Городенківська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Від відповідача [PERSON] , через поштове відділення, поступила заява про розгляд справи без її присутності та ухвалити рішення на користь позивача [PERSON] . Одночасно зазначила, що вона після смерті тата [PERSON] , який помер [INFO] , не зверталася до органів нотаріату в Городенківському районі з заявою з приводу визначення її частки майна як члена колгоспного двору. При ухваленні судового рішення, просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] так, як вона не претендує та не буде претендувати на свою частку майна в даному господарстві як член колгоспного двору. Не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідач [PERSON] , через поштове відділення, подав заяву про розгляд справи без його присутності та ухвали рішення на користь позивача [PERSON] . Одночасно зазначив, що він після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , не звертався до органів нотаріату в Городенківському районі з заявою щодо визначення його частки майна як члена колгоспного двору. При ухваленні судового рішення, просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] так, як він не претендує на не буде претендувати на свою частку майна в даному господарстві як член колгоспного двору. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із виписки з інвентаризаційних матеріалів № 10498 виданої 29.06.2022 ОКП «Коломийське МБТІ» вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ в реєстровій книзі під реєстровим номером 10 по [ADDRESS] зареєстровано право власності за [PERSON] , головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 17.12.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989. Довідкою № 188 виданою 25.07.2022 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що адресний номер житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] не змінювався, вулиця перейменовувалась з [ADDRESS] на [ADDRESS] Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , 1934 р.н., дружина [PERSON] , 1931 р.н., дочка [PERSON] , 1970 р.н., дочка [PERSON] , 1961 р.н., внук [PERSON] , 1986 р.н., що підтверджується довідкою № 363 виданою 01.11.2022 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Голова двору [PERSON] помер [INFO] в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.08.2001 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Член двору [PERSON] померла [INFO] в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.11.2002 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] та [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із довідки № 185 виданої 25.07.2022 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1931 р.н., зять [PERSON] , 1960 р.н., дочка [PERSON] , 1961 р.н.,внук [PERSON] , 1986 р.н., внучка [PERSON] , 1994 р.н., внук [PERSON] , 1995 р.н. Із довідки № 186 виданої 25.07.2022 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] та разом з нею проживали і були зареєстровані: зять [PERSON] , 1960 р.н., дочка [PERSON] , 1961 р.н., внук [PERSON] , 1986 р.н., внучка [PERSON] , 1994 р.н., внук [PERSON] , 1995 р.н. Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00036269519 від 26.07.2022 доводиться, що 14 лютого 1959 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області складно актовий запис № 3 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.12.1961 Раковецькою с.Радою Обертинського району Станіславської області вбачається, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 27.11.1993 з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , про що складно актовий запис № 13 від 27.11.1993, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 27.11.1993 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.02.1970 Раковецькою сільрадою Городенківського району Івано-Франківської обалсті вбачається, що відповідачка [PERSON] народилася [INFO] , її баткьами є [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 13 липня 1991 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Копією спадкової справи № 495/2002, яка надана суду Городенківською ДНК стверджується, що позивач [PERSON] 22 серпня 2002 року звернулася до Городенківської ДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2002, посвідченого державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1419 доводиться, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній спілці селян «Червона калина», місцезнаходження с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області розміром 37,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 221299. Копією спадкової справи № 385/2003, яка надана суду Городенківською ДНК стверджується, що позивач [PERSON] 03 березня 2003 року звернулася до Городенківської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2003, посвідченого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1028 доводиться, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 37,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 221300. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. розглянувши заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] та вивчивши документи до спадкового майна її батька [PERSON] , померлого [INFO] , Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 620/02-31 від 22.07.2022 відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок після смерті батька [PERSON] у зв`язку з тим, що позивач не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця на даний житловий будинок. Державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. вивчивши документи до спадкового майна [PERSON] , померлої [INFO] , подані спадкоємцем [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1109/02-31 від 16.11.2022 відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок після смерті матері [PERSON] у зв`язку з тим, що позивач не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на даний житловий будинок. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 306025094 формованої 28.07.2022 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. Копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого ОКП "Коломийське МБТІ" стверджується, що рік спорудження/реконструкції житлового будинку - 1962, господарський будівель та споруд - 1962, 1964, 1965,1980, 1982, 1990. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 170 від 25.07.2022 про вартість майна, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 26.07.2022 становить 111 300 грн. З довідки № 187, виданої 25.07.2022 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель числиться земельна ділянка площею 0.18 га, щля ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як вбачається із вищенаведеного, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживали: голова господарства [PERSON] , 1934 р.н., дружина [PERSON] , 1931 р.н., дочка [PERSON] , 1970 р.н., дочка [PERSON] , 1961 р.н., внук [PERSON] , 1986 р.н. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/5 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Після смерті голови двору [PERSON] та члена двору [PERSON] спадщину прийняла позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, а тому частка позивачки в житловому будинку, який відновився до колгоспного двору по [ADDRESS] становить - 3/5 (2/5 - в порядку спадкування та 1/5 - як член колгоспного двору). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася до державного нотаріуса Городенківської ДНК про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та після смерті мами [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивачки із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перешкодою в прийнятті спадщини на житловий будинок [ADDRESS] є те, що дане господарство відносилось до колгоспного двору, а також у зв`язку з відсутність документа, який посвідчував би право власності спадкодавців на вищезгаданий житловий будинок . З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачкою слід визнати право власності на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , з яких 2/5 частки, що належали померлим [PERSON] та [PERSON] та 1/5 частка належала позивачці, як члену колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є членами колгоспного двору і їх частки в даному господарстві становить по 1/5, на даний час можуть на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, їх право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у них немає перешкод в оформленні права власності на належне їм майно. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved