Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який був надісланий засобами поштового зв`язку «Укрпошта», до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 09 листопада 1985 року, про що зроблено актовий запис №28 Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 07 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 03 листопада 2022 року на 10 год. 30 хв., яке, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, відкладено на 23 листопада 2022 року на 10 год. 20 хв. У судове засідання 23 листопада 2022 року позивач [PERSON] не з`явився, не повідомивши про причини неявки, однак до позовної заяви долучив клопотання, у якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. 02 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку від імені [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. Однак, оскільки вказана заява не завірена нотаріально, надіслана поштою, що не дає суду можливості переконатися, чи дійсно її подала особисто відповідач [PERSON] , суд не може розцінювати цю заяву як визнання позову відповідачем. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а позивач, заявляючи долучене до позовної заяви клопотання про розгляд справи в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 09 листопада 1985 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №28 Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як випливає зі змісту позовної заяви, діти від даного шлюбу повнолітні. Також, як убачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved