Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування у розмірі 6158,83 грн та судового збору у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 03 вересня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода по вул. Сибіряка, 2А у м. Маріуполі за участю транспортного засобу «Газ», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та який належить [PERSON] . Постановою Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 01 жовтня 2020 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 03 вересня 2020 року. [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування від 03 вересня 2020 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] склала 6158,83 грн. Вказану сума була відшкодована МТСБУ [PERSON] . Після здійснення регламентної виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право регресивної вимоги до відповідача у розмірі 6158,83 грн. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі обставини. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 03 вересня 2020 року о 08 год. 45 хв. по вул. М. Сибіряка, 2А у м. Маріуполі, керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.11 Правил дорожнього руху України. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03 вересня 2020 року, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , є встановленим та не підлягає доказуванню. Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ГАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, не був застрахований. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] . 03 вересня 2020 року до позивача звернувся [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 03 вересня 2020 року потерпіла [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності СПД [PERSON] з експертної оцінки колісного транспортного засобу за №92 від 13 листопада 2020 року, складеного на замовлення [PERSON] , сума матеріальних збитків, завданих власнику легкового автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату оцінки 03 вересня 2020 року, становила 3658,83 грн. Потерпіла [PERSON] сплатила СПД [PERSON] вартість автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 2500 грн, що підтверджується квитанцією про сплату за №99121772 від 12 листопада 2020 року. Згідно наказу МТСБУ за №3.1/2899 від 21 грудня 2020 року, наказано виплатити [PERSON] суму 6158,83 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позивач на підставі вказаного наказу здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої [PERSON] в розмірі 6158,83 грн, що підтверджується платіжним дорученням за №2546238 від 23 грудня 2020 року. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання\~припиняється виконанням,\~проведеним належним\~чином (частина\~перша статті 599 ЦК України). Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1. п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності). Згідно з п.п. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Так, судом установлено, що 03 вересня 2020 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , у розмірі 6158,83 грн. Відтак, відповідно до статті 1191 ЦК України, п. 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув права вимоги до відповідача як винної особи про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Враховуючи те, що вина відповідача встановлена постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2020 року, з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, МТСБУ відшкодувало шкоду [PERSON] , яка являється власником пошкодженого транспортного засобу, відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явилася та не представила суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн. На підставі ст.ст.979, 1166, 1187 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved