Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради , в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] та визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10.11.2013р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1721. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя. Після одруження виявилося, що у них мало спільних інтересів. Вже давно втратили почуття любові і взаєморозуміння один до одного, між ними немає ніяких подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Діти не досягли десяти років, проживають з нею, тому відповідно до положень СК України мають і надалі проживати з нею. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась. 10.10.2022р. подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнитти. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Просив розглянути справу у його відсутність. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в підготовче засідання не з`явилася. Подала заяву згідно якої просила проводити судове засідання у їх відсутність та ухвалити рішення в інтересах дітей. Суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому засіданні у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів . Ухвалою Рівненського міського суду від 09.08.2022 р. відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін. 23.11.2022р. Орган опіки та піклування подав до суду висновок № 08-3938 від 16.11.2022 року. Дослідивши надані докази,та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем [PERSON] у підготовчому засіданні пред`явленого до нього позову дає право суду в підготовчому засіданні ухвалити рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі , зареєстрованому 10.11.2013р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1721. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] згідно актового запису № 1011?зареєстрованого відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 598, зареєстрованого відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції. Батьками дітей зазначені сторони у справі [PERSON] , [PERSON] . Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання, малолітні діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що є місцем реєстрації проживання матері згідно відмітки на а.с. 11 у її паспорті. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , відповідно до висновку № 08-3938 від 16.11.2022р. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтертесів. Право на доступ до суду має бути ефективним та захищати порушене право. Як встановлено судом, спору про місце проживання дітей між сторонами немає. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи інтереси дітей, висновок органу опіки та піклування, вік дітей та стать, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання дітей з матір`ю, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 1984,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160 СК України,

Outcome: approved