Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 12.02.2020 між сторонами було зареєстровано шлюб, однак спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше збереження сім`ї є неможливим. На даний час спільного господарства сторони не ведуть, сім`я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують з кінця 2021 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від14.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомлення) сторін у справі за даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надіславши перед початком судового засідання заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, враховуючи клопотання позивача та відповідача, суд проводить судовий розгляд за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що 12.02.2020 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2020, виданим відділом РАЦС м. Дзержинськ головного управління РАЦС Нижегородської області російської федерації за актовим записом № 120209520002200072006. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбних відносин тривалий час, не ведуть спільного господарства, живуть окремо, на примирення не згодні. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 18 , ст.51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. У частині 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, та відповідач надав до суду заяву, в якій вказує, що проти розірвання шлюбу не заперечує, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved