Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

В серпні 2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №27001 вчинений 24.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « ФК «Кредит - Капітал» заборгованості в розмірі 22507,94 грн., таким, що не підлягає виконанню. Мотивувала тим що, 24.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено відносно неї виконавчий напис, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість, в розмірі 22507,94 грн, на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. Позивач зазначив, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, оскільки не перевірено безспірність заявлених вимог крім того виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а також пропущений строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 08.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження. Відповідач та третя особа у встановлений судом строк відзив не надали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, [PERSON] 04.07.2013 підписала анкету заяву з ПАТ «Платинум Банк» та підписала договір № 00737/07704ВССА відповідно до якого отримала 15000 грн, під 20% річних, строком на 36 місяців, договір нотаріально не посвідчено. 28.02.2018 ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00737/07704ВССА ТОВ « ФК «Кредит - Капітал». Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис 24.02.2021 зареєстрований в реєстрі за №27001 згідно якого стягнено з [PERSON] 22507,94 грн з них: 14991,44 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6216,50 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. від 06.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 65999928. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У частинах 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд критично відноситься до аргументів вказаних позивачем, що нотаріусом не перевірено безспірність заявлених вимог, оскільки з наданих суду доказів неможливо встановити, які саме документи було надано відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Встановлені обставини свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулось на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Також слід зазначити, що з моменту закінчення строку дії кредитного договору та вчинення виконавчого напису пройшло більше трьох років, а отже порушено строк на вчинення виконавчого напису нотаріусом. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів. Як слідує з матеріалів справи позивач в підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 11.07.2022, додаткову угоду № 3 до Договору про надання правової допомоги від 11.07.2022, квитанцію №172/2022 від 28.07.2022 на суму 10000,00 грн та попередній розрахунок судових витрат. За змістом договору про надання правової допомоги розмір винагороди визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст.137,141 ЦПК України суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 5992,40 гривень в рахунок компенсації судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved