Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу», Міністерства юстиції України про протиправним та скасування рішення державного реєстратора Янчук Світлани Василівни Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41498914 від 07.06.2018 про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1571423680000 за [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до інформаційної довідки від 20.10.2020 з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомо, що 07.06.2018 державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» м. Київ Янчук Світланою Василівною прийнято рішення про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1571423680000, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , загальною площею 33,8 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., за відповідачкою [PERSON] . Зазначено, що 12.06.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Центр правової допомоги та реєстрації» Рубан К.В. винесене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47330382 - арешт нерухомого майна на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/27183/19-к від 30.05.2019. В ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 по справі № 757/27183/19-к вказано, що прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно у зв`язку з здійсненням досудового розслідування Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві у кримінальному провадженні № 42018101060000202 зареєстрованого за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що невстановлені особи на початку 2018 року подали до Київської філії ДП «НАІС» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4) та Міністерства юстиції України підроблені документи на ім`я Особа-1 з метою отримання ключів та ідентифікаторів державного реєстратора на ім`я Особа-1. В подальшому, реєстратора Особа-1 було працевлаштовано до Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» (далі КФ КП «РНБ»). В ході опитування співробітника Київської філії КП «РНБ» державного реєстратора Особа-2 стало відомо, що Особа-1 ніколи не була реєстратором КП «РНБ» та він вперше чує про вказаного реєстратора. Після опитування співробітника Київської філії КП «РНБ» вказане комунальне підприємство змінило своє місцезнаходження. Директор Київської філії КП «РНБ» Особа-3 в ході допиту повідомив, що він не знає реєстратора Особа-1 та не може пояснити чому при здійсненні витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначається, що Особа-1 є реєстратором Київської філії КП «РНБ». В ході допиту Особа-1 стало відомо, що вона ніколи не була реєстратором КП «РНБ», не подавала жодних документів до Київської філії ДП «НАІС» (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4) та Міністерства юстиції України та немає жодного відношення до реєстрації/перереєстрації об`єктів нерухомого майна чи внесення інших записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Крім того, в Особа-1 в грудні 2017 року викрадено паспорт громадянина України, про що є відповідний запис в оперативних обліках МВС. Таким чином, невстановлені особи запровадили протиправний механізм, спрямований на вчинення реєстраційних дій з об`єктами нерухомого майна, використовуючи ключі реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Особа-1. Зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2019 проведено тимчасовий доступ до речей та документів в Київській філії ДП «НАІС» та отримано відомості виконаних дій (з вказанням об`єктів, щодо яких здійснювались реєстраційні дії) в Державних реєстрах речових прав на нерухоме майно, вчинених державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Особа-1 за період з 01.01.2018 по 01.01.2019. Прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 вказані вище об`єкти нерухомого майна 28 березня 2019 року визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 42018101060000202 від 11.10.2018. Злочинні дії по кримінальному провадженню кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Ухвалою суду за клопотанням прокурора накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею (кв.м): 33.8, житловою площа (кв.м): 16.1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1571423680000, що належить за правом власності [PERSON] . Відповідно ухвали суду слідує, що встановлено місце знаходження та допитано в якості потерпілої [PERSON] . Під час досудового розслідування встановлено, що вищевказані особи, використовуючи ключ доступу реєстратора [PERSON] , від її імені, без відома останньої здійснювали реєстраційні дії, що полягали у внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Вказано, що перераховані обставини свідчать про те, що документи, які стали підставою для державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , є підробленими, тобто такими, що не можуть створювати правових наслідків. Позивачка стверджує, що 07.06.2018 реєстрацію права власності на вказану квартиру за відповідачкою [PERSON] було вчинено без правових підстав, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначено, що 26.05.2017 було зареєстроване Комунальне підприємство Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області «Павлинське бюро реєстрації та інвентаризації». За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань 14.11.2017 найменування вказаного комунального підприємства було змінено на Комунальне підприємство «Реєстрація нерухомості та бізнесу». Відповідно запису на веб-сайті Міністерства юстиції України, 14.09.2018 для цього комунального підприємства скасовано акредитацію. Єдиний державний реєстр судових рішень містить ряд судових рішень щодо розслідування кримінальних правопорушень пов`язаних з діяльністю Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу». Вказані обставини свідчать про протиправний характер діяльності Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» та державних реєстраторів, які перебували в трудових відносинах з цим підприємством, що давало можливість проводити незаконні реєстраційні дії, у тому числі і щодо перереєстрації квартири [ADDRESS] за [PERSON] . Вказано, що реєстраційні дії щодо цієї квартири було вчинено за межами м. Києва, що суперечить ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно оскаржувані реєстраційні дії вчинено державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», однак відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань реєстраційний запис про Комунальне підприємство «Реєстрація нерухомості та бізнесу» не містить відомостей про відокремлені підрозділи цієї юридичної особи. Список акредитованих суб`єктів державної реєстрації також не містить відомостей про Київську філію вище зазначеного комунального підприємства. Зазначено, що [PERSON] під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження допитано в якості потерпілої, яка під час допиту показала, що вона ніколи не працювала на посаді реєстратора в КФ КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу», жодних документів до Київської філії ДП «НАІС» та Міністерства юстиції України для отримання ключів та ідентифікаторів державного реєстратора не подавала, будь яких реєстраційних дій ніколи не вичиняла. Також встановлено, що у [PERSON] в грудні 2017 року викрадено паспорт громадянина України. Таким чином, невстановлені особи, використовуючи особисті дані [PERSON] отримали ключ та ідентифікатор державного реєстратора та від імені останньої, без її відома здійснювали реєстраційні дії з об`єктами нерухомого майна. Позивачка вказує, що відповідачем залучено Міністерство юстиції України через незабезпечення його посадовими особами виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що потягли за собою вчинення незаконних реєстраційних дій з нерухомістю. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.01.2021 відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання та за клопотанням представника позивача витребувано: від Головного слідчого управління Національної поліції України копію протоколу допиту потерпілої [PERSON] в рамках кримінального провадження № 42018101060000202; від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) копію реєстраційної справи по реєстраційним діям державного реєстратора Янчук Світлани Василівни Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», м. Київ, за індексним номером 41498914 від 07.06.2018 року щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 1571423680000; від Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4) копію реєстраційної справи щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] та копії документів сформованих за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення реєстраційних дій з проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру (т. 1 а.с. 25-28). 16.02.2021 до суду від Державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшла відповідь на виконання ухвали суду про витребування доказів з повідомленням про те, що відповідно п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ДП «НАІС» визначений, як технічний адміністратор Державного реєстру прав, на якого покладені функції із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, збереження та захист даних цього реєстру, надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, навчання для роботи з реєстратором. З питання щодо організації забезпечення безпосередньо доступу до Реєстрів з метою отримання інформації рекомендовано звертатися до ДАС України або до Регіональної філії м. Києва та Київської області ДП «НАІС» (т. 1 а.с. 73-75). 17.02.2021 до суду від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла копія документів реєстраційної справи № 1571423680000 (т. 1 а.с. 79-112). 17.02.2021 до суду від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшли письмові пояснення з проханням розглянути справу без присутності представника Служби та прийняти рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини та чинного законодавства. Зазначено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] щодо якої виник спір, зареєстрована малолітня [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 115, 116). 24.02.2021 до суду від третьої особи Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли пояснення на позов з проханням розглянути справу без участі представника Департаменту, вирішити спір на підставі наявних матеріалів справи та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначено, що Департамент не здійснював реєстраційних дій щодо спірного майна та жодним чином не порушував права позивача. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення державним реєстратором на підставі заяви власника та поданих документів (т. 1 а.с. 117-119). 24.02.2021 до суду від третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшли пояснення на позов з проханням вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства без участі представника ДП «НАІС» у судових засіданнях. Вказано, що ДП «НАІС» визначено технічним адміністратором Державного реєстру прав, яке реалізує повноваження, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Внесення до Державного реєстру прав будь яких відомостей не відноситься до компетенції технічного адміністратора, а належить виключно до компетенції держаного реєстратора; у ДП «НАІС» відсутні як правові підстави так і технічні можливості для проведення будь яких реєстраційних дій у Державному реєстрі прав. Технічний адміністратор не уповноважений надавати правову оцінку діям державного реєстратора (т. 1 а.с. 123 - 125). 18.03.2021 до суду від відповідача Міністерства юстиції України надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначено, що вимоги до Мін`юсту не обґрунтовані, Міністерство юстиції України не порушувало права та законні інтереси позивача. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» забороняє будь яке втручання у діяльність державних реєстраторів, пов`язану з проведенням державної реєстрації, зі сторони будь-яких органів, посадових і службових осіб, у тому числі Міністерства юстиції України, його посадових осіб. Повноваження стовно прийняття рішень про державну реєстрацію або відмову у державній реєстрації речових прав на нерухоме майно Законом віднесено до виключної компетенції державного реєстратора відповідного суб`єкта державної реєстрації, а не до компетенції суб`єкта державної реєстрації де він працює чи Міністерства юстиції України. Останнє наділене повноваженнями, відповідно до ст. 37 вказаного Закону розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, які подані особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі з дотриманням вимог Закону (т. 1 а.с. 158-165). 30.03.2021 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідачки [PERSON] [PERSON] з проханням відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що Міністерство юстиції України не спростовує інформацію, що [PERSON] є державним реєстратором, та підтверджує акредитацію комунального підприємства на дату реєстраційних дій - на 07.06.2018. [PERSON] не має жодного відношення до кримінального провадження, потерпілою її не визнали, тому наявність даного кримінального провадження не впливає на взаємовідносини сторін. Державний реєстратор Янчук С.В. прийняла спірне рішення на підставі поданих [PERSON] документів, а саме: кредитного договору від 04.08.2011, іпотечного договору від 04.08.2011, договору про відступлення права вимоги від 25.04.2018, свідоцтв приватного нотаріуса КМНО Гембарської С.І. щодо передачі вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки боржнику та майновому поручителю, поштових накладних про вручення вимоги боржнику та майновому поручителю, оцінки предмета іпотеки. На момент прийняття спірного рішення 07.06.2018 свою роботу здійснювала Київська філія Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», яка згідно з даними Єдиного державного реєстру була створена 08.09.2017, припинена 02.11.2018, номер запису: 15341040015000664. Реєстратор [PERSON] здійснила реєстрацію на території міста Києва, оскільки Київська філія знаходилася в м. Києві. Квартиру [PERSON] купила за кредитні кошти, які вона банку повернути не могла, наслідком чого і стала реєстрація квартири за [PERSON] (т. 1 а.с. 207-209). 06.04.2021 до суду від Головного слідчого управління Національної поліції України на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази (т. 1 а.с. 221-225). Ухвалою суду від 13.05.2021 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлану Василівну (т. 2 а.с.18). Ухвалою суду від 13.05.2021 задоволено частково клопотання представника позивачки [PERSON] про виклик свідка (т. 2 а.с. 17). Ухвалою суду від 17.06.2021 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 50). Ухвалою суду від 25.11.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено (т. 2 а.с. 137, 137а). Ухвалою суду від 25.01.2022 задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] [PERSON] про витребування доказів, витребувано від Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві копії постанови від 07.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 42018101060000202 та протоколу повторного допиту потерпілої [PERSON] (т. 2 а.с. 165, 166). 31.01.2022 до суду від Липовецької міської Ради Вінницького району Вінницької області на запит суду надійшло повідомлення від 25.01.2022, що згідно картотеки реєстраційного обліку Липовецької міської ради за відомостями про реєстрацію місця проживання/перебування гр. [PERSON] , [INFO] , - померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 203). Ухвалою суду від 14.06.2022 за клопотанням представника відповідачки [PERSON] [PERSON] проведення судового засідання 23.06.2022 о 14.00 год. було призначено в режимі відеоконференції (т. 2 а.с. 219, 220). Ухвалою суду від 27.06.2022 за клопотанням представника відповідачки [PERSON] [PERSON] проведення судового засідання 19.07.2022 о 11.00 год. було призначено в режимі відеоконференції(т. 3а.с. 2, 3). Ухвалою суду від 18.08.2022 за клопотанням представника відповідачки [PERSON] [PERSON] проведення судового засідання 24.08.2022 о 14.00 год. було призначено в режимі відеоконференції (т. 3 а.с. 23, 24). 04.08.2022 до суду від Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази (т. 3 а.с. 35-40). Ухвалою суду від 25.08.2022 за клопотанням представника відповідачки [PERSON] [PERSON] проведення судового засідання 12.10.2022 о 14.00 год. було призначено в режимі відеоконференції (т. 3 а.с. 69). В судових засіданнях представники позивачки [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити позов. Представники відповідачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях просили відмовити в позові, посилаючись на безпідставність, недоведеність вимог та неналежний спосіб захисту прав, надали пояснення викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Представники відповідача Міністерства юстиції України - Немірівська А.Г. та Субота О.В. в судових засіданнях заперечували проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, пояснили, що Міністерство юстиції України прав позивачки не порушувало, Міністерство не є належним відповідачем у справі, позивачкою обрано неналежний спосіб захисту, оскільки вчинений правочин щодо набуття права не оскаржується, а державна реєстрація об`єкта нерухомого майна є похідною вимогою, яка засвідчує факт визнання права власності. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Представник відповідача Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» та треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позов відповідач КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» не подав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно норми пункту 1 частини 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представників позивачки, представників відповідачки [PERSON] , представників відповідача Міністерства юстиції України, представника третьої особи [PERSON], який діє в своїх та в інтересах третьої особи малолітньої [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 04.08.2011 між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк» було укладено іпотечний договір № 014/ZAWSOI/2/1 (з фізичною особою), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2412, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - іпотечний договір, т. 1, а.с. 210-211 зв.). Іпотечний договір укладено в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/ZAWSOI/2/1 від 04.08.2011, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк». Згідно пункту 1.2 іпотечного договору, предмет іпотеки - квартира [ADDRESS] , відповідно до умов Договору купівлі-продажу квартири посвідченого 04.08.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. за реєстровим № 2408, буде належати в майбутньому іпотекодавцю [PERSON] після набуття права власності на вказану квартиру. Після набуття іпотекодавцем права власності на зазначену квартиру, остання продовжує бути предметом іпотеки за цим договором. 10.04.2018 між ПАТ «ФІДОБАНК», як правонаступником АТ «Ерсте Банк», та ТОВ «Фінансова компанія «ГРОВІНГ СТЕЙТ» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. за реєстровим № 295 (т. 1 а.с. 83). 25.05.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «ГРОВІНГ СТЕЙТ», як первісним іпотекодержателем, та відповідачкою [PERSON] , як новим іпотекодержателем, укладено Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І., зареєстрований в реєстрі за № 372, відповідно якого [PERSON] було відступлено право вимоги на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 212). Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно норми ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до відповідачки [PERSON] перейшло право вимоги за іпотечним договором. Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.10.2020 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2018, державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світланою Василівною винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41498914 від 07.06.2018, відповідно якого право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] , дата державної реєстрації 07.06.2018, номер запису про право власності 26544833 (т. 1 а.с. 7-8, 93, копія спірного рішення - а.с. 92). При цьому підставами виникнення права власності зазначено: договір іпотеки, серія та номер: 2412, виданий 04.08.2011, видавник: ПН КМНО Авдієнко Віталій Вікторович; Договір (купівлі-продажу) прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 295, виданий 10.04.2018, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І.; Договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 372, виданий 25.04.2018, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що державний реєстратор Янчук С.В. не приймала рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки згідно матеріалів кримінального провадження 42018101060000202, зареєстрованого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розслідується подання невстановленими особами підроблених документів щодо реєстрації [PERSON] державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу», у зв`язку з чим відбулося неправомірне втручання в роботу Реєстру речових прав на нерухоме майно. На підтвердження позовних вимог надано протокол допиту потерпілого від 12.10.2018, проведеного прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 Мазурик С.В. під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, у якому [PERSON] надала пояснення про те, що вона має середню освіту, у листопаді 2016 року загубила свій паспорт, до Міністерства юстиції України ніколи документів не подавала, ключ доступу вона не отримувала та ніколи не була державним реєстратором, реєстраційних дій не вичиняла (т. 1 а.с. 222-225). За клопотанням представника позивачки [PERSON] [PERSON] викликалася в судові засідання для допиту в якості свідка. Однак, ухвала суду про виклик свідка виконана не була у зв`язку з тим, що за повідомленням Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 26.01.2022 [PERSON] померла [INFO] . Відповідно постанови старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві Поплавського В. від 07.10.2021 кримінальне провадження № 42018101060000202 від 11.10.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України, закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (т. 3 а.с. 40). У постанові слідчого зазначено, що в ході здійснення досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення встановлено не було. Вище вказаний протокол допиту потерпілого складений у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не є належним, достатнім та достовірним доказом на підтвердження факту неправомірності здійснення державної реєстрації права власності стосовно спірної квартири. Суду не доведено протиправності дій осіб щодо проведення державної реєстрації цього нерухомого майна, кримінальне провадження постановою слідчого закрите за відсутності складу кримінального правопорушення. Також сторона позивача посилається на порушення закону стосовно вчинення державної реєстрації неналежним суб`єктом - Київською філією КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» та недотримання вимог територіальності, оскільки квартира розташована в м. Києві, а після зміни найменування Комунальне підприємство «Реєстрація нерухомості та бізнесу» початково було зареєстроване Павлинською сільською радою Іванівського району Одеської області, акредитацію якого скасовано 14.09.2018. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Київська філія Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», код ЄДРПОУ 41590351, була зареєстрована 08.09.2017, мала статус відокремленого підрозділу, номер запису про припинення: 15341040015000664 від 02.11.2018; видом її діяльності, серед іншого, було діяльність у сфері права. Як зазначає позивачка, акредитацію КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» скасовано 14.09.2018, тобто після проведення реєстрації права власності на квартиру за відповідачкою [PERSON] . Отже, спірне рішення державним реєстратором приймалось 07.06.2018, тобто у період діяльності Київської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу». Відповідно частини 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час спірних правовідносин), державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя. Реєстраційні дії щодо квартири [ADDRESS] вчинялись за місцем знаходження Київської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу», тобто в місті Києві, а не за місцем реєстрації КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу». Також суду не підтверджено будь якими належними, достовірними та достатніми доказами, зокрема, відповідними письмовими доказами та/чи показами свідків, що державний реєстратор [PERSON] не перебувала в штаті працівників Київської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу». Відповідно витребуваної судом копії реєстраційної справи № 1571423680000 (т. 1 а.с. 79, 80-112) встановлено, що державний реєстратор Янчук С.В. спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41498914 від 07.06.2018 (т. 1 а.с. 92) прийняла на підставі поданих відповідачкою [PERSON] документів, зокрема: заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.06.2018; іпотечного договору від 04.08.2011; договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 10.04.2018; договору відступлення права вимоги від 25.04.2018; нотаріально переданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарськю С.І., зареєстрованих в реєстрі за № 375, 376, заяв-вимог від 25.04.2018 від відповідачки [PERSON] на адресу позивачки [PERSON] та позичальника [PERSON] про повернення заборгованості за кредитним договором у розмірі 184 410,27 грн. і пені 139 290,05 грн. протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги про повернення боргу з повідомленням, що в разі невиконання вимоги буде звернено стягнення на предмет іпотеки, згідно укладеного договору іпотеки. Як зазначено у накладних кур`єрської доставки, вищевказані вимоги були отримані [PERSON] 03.05.2018 та [PERSON] 03.04.2018 (т. 1 а.с. 217, 218). При цьому суд розцінює проставлену дату отримання поштової кореспонденції позивачкою [PERSON] 03.04.2018, як описку, та фактична дата вручення листа була 03.05.2018, оскільки дата відправки кореспонденції зазначена 27.04.2018, що виключає отримання вимоги 03.04.2018. Відповідно п. п. 1, 14 частини 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час спірних правовідносин), державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. При цьому суд також враховує наступні обставини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час спірних правовідносин), іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Згідно частини 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно частини 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час спірних правовідносин), договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Станом на час укладення іпотечного договору від 04.08.2011 частина перша ст. 37 Закону України «Про іпотеку» діяла в наступній редакції: іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Аналіз положень статей 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя) не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, наявності чинного правочину щодо реєстрації права власності іпотекодержателя на це майно. В укладеному між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк» іпотечному договорі порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізації предмета іпотеки обумовлено розділом 5 договору. Відповідно підпункту 5.5.1 пункту 5.5 іпотечного договору, у випадку невиконання позичальником та/або іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за кредитним договором та/або цим договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. У відповідності до статті 36 Закону Україну «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може: згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги іпотекодержателя за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. В цьому випадку цей договір (застереження п. 5.5.1) є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Отже, умовами іпотечного договору встановлено можливість передачі іпотекодержателю предмету іпотеки у власність відповідно застереження, погодженого сторонами під час укладення правочину. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, що встановлено положеннями Закону України «Про іпотеку» та визначено іпотечним договором. За вимогами позову позивачка просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Янчук С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.06.2018 на вищевказану квартиру. Проте такі вимоги не є належним способом захисту цивільного права, оскільки не впливають і не можуть вплинути на права позивачки щодо іпотечного майна. Відповідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 905/2746/16, при вирішенні спору щодо скасування запису про державну реєстрацію та рішення про державну реєстрацію суди попередніх інстанцій правомірно вказали на те, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому, реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності. У цьому випадку договір іпотеки виступає правовстановлюючим документом та правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Такий правовий висновок неодноразово сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.06.2018 у справі № 921/403/17-г/6, від 08.08.2019 у справі № 909/472/18, від 29.04.2020 у справі № 911/1455/19. Відповідно положень частини 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивачкою не надано доказів належного виконання позичальником умов кредитного договору чи своєчасного погашення кредитної заборгованості, а також щодо відсутності прав у іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з припиненням дії іпотечного договору чи визнання його недійсним у встановленому законом порядку, що доводило б факт порушення прав позивачки. Суд також враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19, у якій вказано, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)). Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову (пункт 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)). Такий позов [PERSON] не був заявлений, а одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, що передбачено у пункті 5 частини третьої статті 2 та статті 13 ЦПК України, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного позов задоволенню не підлягає. У порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені судові витрати по сплаті судового збору на позивачку у зв`язку з відмовою в позові.

Outcome: dismissed