Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначили, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» створено власниками квартир і нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 12.12.2017 зроблено запис 13571020000005536. Згідно Рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]», оформленого Протоколом №1\\2021 від 16 січня 2021 року затверджено внесення обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 10 грн. 00коп. за один квадратний метр загальної площі приміщення при сплаті до 25-го числа розрахункового місяця та 12 грн. 00 коп. при сплаті після 25-го числа розрахункового місяця. Також прийнято рішення Затвердити цільовий одноразовий внесок співвласників з метою поповнення обігових коштів ОСББ «[ADDRESS]» для фінансування витрат ОСББ «[ADDRESS]» (проведення відновлювальних та ремонтних робіт, поліпшення умов будинку і його прибудинкової території, придбання спільного майна та виконання інших статутних цілей) в розмірі 6 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі приміщення зі строком сплати до 01 квітня 2021 року. Дані рішення співвласників ОСББ «[ADDRESS]» повністю відповідають вимогам статей 21-22 Закону України від 29.11.2001 № 2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,1кв.м. Зазначили, що таким чином, відповідач зобов`язаний був сплачували щомісячно внески обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території, а також одноразовий цільовий внесок, але свій обов`язок не виконав. Станом на даний час відповідач за період з 01 лютого 2021 року по 30 листопада 2021 року (включно) має заборгованість на загальну суму 4 313,65гривень (чотири тисячі триста тринадцять гривень 65 копійок). Не сплата обов`язкових платежів відповідачем є порушенням прав інших членів об`єднання і є підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Зауважили, що серед значної кількості співвласників багатоквартирних будинків ОСББ «[ADDRESS]» процентне співвідношення боржників складають лише 10 відсотків. Не сплата внесків є нехтуванням моральних засад суспільства неповагою до сусідів. На підставі наведеного позивач просить суд, стягнути з громадянина [PERSON] на користь ОСББ «[ADDRESS]» (код ЄДРПОУ 41802889) заборгованість по несплаті внесків та обов`язкових платежів співвласника за утримання багатоквартирного будинку за період з 01 лютого 2021 року по ЗО жовтня 2021 року (включно) в сумі 4 313,65 гривень (чотири тисячі триста тринадцять гривень 65 копійок); Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок). Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій просив розгляд справи проводити без позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128-130 ЦПК України, шляхом направлення повістки поштовим зв`язком, та оголошенням на офіційному сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 січня 2022 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» до [PERSON] про стягнення заборгованості було відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12.12.2017 запис 13571020000005536 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» власниками квартир і нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"(а.с.15-17). Також встановлено, що згідно з Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]», оформленого Протоколом №1\\2021 від 16 січня 2021 року затверджено внесення обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 10 грн. 00коп. за один квадратний метр загальної площі приміщення при сплаті до 25-го числа розрахункового місяця та 12 грн. 00 коп. при сплаті після 25-го числа розрахункового місяця. Також прийнято рішення Затвердити цільовий одноразовий внесок співвласників з метою поповнення обігових коштів ОСББ «[ADDRESS]» для фінансування витрат ОСББ «[ADDRESS]» (проведення відновлювальних та ремонтних робіт, поліпшення умов будинку і його прибудинкової території, придбання спільного майна та виконання інших статутних цілей) в розмірі 6 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі приміщення зі строком сплати до 01 квітня 2021 року. (а.с.18-20) Встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.11.2021 відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,1кв.м.(а.с.21-22). Відповідно до наданого позивачем взаєморозрахунку з фізичними особами, [PERSON] за період з 01.02.2021 по 01.12.2021 нарахована заборгованість в сумі 4 313,65 грн. (а.с.23). Відповідно до ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Згідно із ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів; виступати засновником (учасником) інших юридичних осіб. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV). Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону № 1875-IV). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону № 1875-IV передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частиною третьою статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України, одною із підстав цивільних прав і обов`язків є правочин. Пунктом 3 ст. 202 ЦК України визначено поняття одностороннього правочину. У відповідності з нормами п. 5 ст. 202 ЦК України до прав та обов`язків, які випливають з одностороннього правочину, застосовуються норми як до договору. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки Позивач надає житлово-комунальні послуги, а Відповідач ними користується. Обов`язки споживача житлового приміщення щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг закріплений в ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (у редакції Постанови КМУ №45 від 24.01.2006 року). Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Такого Висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших. Звертаючись до суду, голова правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» зазначили розмір витрат на правничу допомогу, який становить 2 000 грн. (а.с.28) та у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, долучили до позовної заяви докази на підтвердження факту понесення таких витрат, зокрема, копії договору № 16/12/2021/2 про надання професійної правничої допомоги від 16 грудня 2021 року, укладеного між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» в особі Голови правління Зюзіної Тетяни Григорівни, яка діє на підставі Статуту та адвокатом Колядою А.М., копію довіреності на представництво Колядою А.М. її інтересів та платіжне доручення № 91 від 16.12.2021р. про оплату послуг з надання правничої допомоги за договором № 16/12/2021/2 про надання професійної правничої допомоги на суму 2 000 грн. (а.с.24-28). Згідно п. 2.3 договору № 16/12/2021/2 про надання професійної правничої допомоги, винагорода адвоката становить 2 000грн. та сплачується в день підписання договору. Також, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, зі [PERSON] на користь ОСББ «[ADDRESS]» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00грн.. На підставі ст. 509, 526, 530, 625 ЦК України,

Outcome: approved