Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 21.01.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, припинення шлюбних відносин та спільного господарства, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 06.10.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В призначене судове засідання сторони не з`явились. В наданій заяві позивачка просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову. Відповідач в наданій заяві також просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про визнання позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи подані заяви та визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №24. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Як зазначила в своєму позові позивачка, шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем було припинено більш ніж рік тому, спільне господарство не ведеться, відновлення шлюбних відносин не можливо. \~ \~ \~ \~В свою чергу відповідач в поданій заяві визнав позов та також просив розірвати шлюб із позивачкою, посилаючись на неможливість поновлення шлюбних відносин. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. В своєму позові позивачка просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. В зв`язку з цим, та враховуючи положення ст.113 СК України, після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи подану відповідачем до початку розгляду справи по суті заяву про визнання позову та положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору в 496 грн. 20 коп., що становить 50% від сплаченого судового збору за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу, а також про повернення позивачці з державного бюджету решти сплаченого судового збору в розмірі 50%, що становить 496 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved