Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

27.11.2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] із позовом до Харківської міської ради, треті особи: гаражний кооператив «Ювілейний», Десята Харківська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, яким, з урахуванням уточнень, просив суд визнати за ним право власності на гаражний бокс № [NUMBER] літера Л-2 загальною площею 16,8 кв.м. у Гаражному кооперативі «Ювілейний» за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що [INFO] помер його двоюрідний брат, [PERSON] , який народився [INFO] в місті Харкові та проживав за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину брата, про що подав відповідну заяву до Десятої Харківської державної нотаріальної контори (далі Десята ХДНК) у встановлений шестимісячний строк. [PERSON] за життя був членом Гаражного кооперативу «Ювілейний», який розташований за адресою: Ц Харків, просп. Леніна, 75, та правомірним користувачем гаражного боксу № [NUMBER] (піт Л-2), який побудував за власні кошти. 24.11.2015р. звернувся до Гаражного кооперативу «Ювілейний» із заявою про вступ до його членів позивачу було відмовлено з посиланням на статут Гаражного кооперативу «Ювілейний», в якому зазначено, що членами кооперативу можуть бути лише ті, хто у встановленому законом порядку оформили право власності на належний їм індивідуальний гаражний бокс. Оскільки [PERSON] не зареєстрував своє право власності на гаражний бокс в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», позивач не може оформити на нього право власності в Державній реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції у Харківській області і тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. 04.06.2011р. до Десятої ХДНК звернувся [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на підставі заповіту від імені [PERSON] , підписаного [PERSON] та завіреного 06.06.2000р. Десятою ХДНК. Десятою ХДНК надана відповідь № 1308-01-16 від 04.06.2011р. про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки прізвище та ім`я, зазначені в заповіті, не збігаються з прізвищем та ім`ям померлого. Тобто, Десята ХДНК визнала вказаний заповіт недійсним (нікчемним). [INFO] помер позивач по справі - [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.03.2019 року, замінено позивача по справі [PERSON] його правонаступником - [PERSON] . У судовому засіданні позивач позов підтримав,та просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про поважність причин пропуску суд не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] , проти позову заперечувала, вказала про необґрунтованість позовних вимог, та окрім іншого наголосила, про набрання законної сили Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Харківська міська рада, Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом- задоволено. Визнано за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом від 06.06.2000 року реєстровий № 1-873. Десятою ХДНК подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник ГК «Ювілейний» будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про поважність причин пропуску суд не повідомив. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до заповіту від 26 червня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-873, [PERSON] , що мешкав у [ADDRESS] , заповів [PERSON] все майно, яке належало йому на день смерті. [INFO] помер [PERSON] (після внесення виправлень у спадковий реєстр - [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 21 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис в Книзі реєстрації смертей № 16492. Відповідно до інформації, наданої Десятою Харківською державною нотаріальною конторою, 16 березня 2010 року заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , посвідченого 06 червня 2000 року Десятою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-873, подав [PERSON] , який мешкав у [ADDRESS] . Справжність його підпису на заяві засвідчено по реєстру № 4-546, заяву зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 322, заведено спадкову справу № 146/10. 07 квітня 2010 року заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] , який мешкав у [ADDRESS] . Справжність його підпису на заяві було засвідчено по реєстру № 4-781. 06 травня 2010 року до Десятої Харківської державної нотаріальної контори звернувся громадянин Російської Федерації [PERSON] , зареєстрований у [ADDRESS] , та подав заяву про прийняття спадщини після двоюрідного брата, [PERSON] , яку зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 591 та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3-1012. 04 червня 2011 року громадянин [PERSON] звернувся до Десятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яку зареєстровано у книзі вхідних документів за № 883/146/2010. Листом Десятої Харківської державної нотаріальної контори від 04 червня 2011 року за вих. № 1308/01-16 [PERSON] роз`яснено, що у зв`язку з тим, що в актовий запис про смерть № 16492 від 05 грудня 2009 року після померлого [INFO] [PERSON] , 21 січня 2011 року внесено зміни в прізвище померлого з « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтво про право на спадщину за заповітом видати неможливо, у зв`язку з чим запропоновано звернутися до суду. [PERSON] скористався своїм правом та звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Харківська міська рада, Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом. (справа №638/6327/14-ц). 16.12.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено рішення по справі 638/6327/14-ц яким, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Харківська міська рада, Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом - задоволено. Визнано за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом від 06.06.2000 року реєстровий № 1-873. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року набрало законної сили 02.07.2020 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, саме [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 06.06.2000 року реєстровий № 1-873,а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed