Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

14.05.2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.05.2021. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач стверджує, що дитина проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні, а Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст. 84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини. Таким чином, враховуючи, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , який не досяг трирічного віку, батьком якого є відповідач, проживає разом із Позивачем, Відповідач ухиляється від добровільних витрат, пов`язаних з утриманням дружини та зважаючи на те, що відповідно до вимог закону дружина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача про стягнення з Відповідача аліментів на своє утримання. Відповідач є чоловіком працездатного віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд дійшов висновку про те, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, до досягнення нею трьох років. Ті обставини, що Відповідач не працює за відсутності для цього перешкод, не є підставою для відмови у задоволені позову, щодо утримання дружини, яка доглядає та виховує їх спільну малолітню дитину. Разом з цим, визначаючи розмір аліментів суд, враховуючи матеріальне становище Відповідача, вважає за необхідне стягнути з нього на користь Позивача аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) Відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки задоволення позову у повному обсязі спричинить неабияке погіршення фінансового стану Відповідача. За таких обставин, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на Відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

Outcome: partial