Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з 22.10.2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому вона звернулася в Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області з позовом про розірвання шлюбу. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Вона не працює, оскільки доглядає за дитиною, яка часто хворіє, у зв`язку з чим вона змушена проходити з нею дороговартісне обстеження та лікування у м. Київ. Їй самій важко утримувати дитину, забезпечити їй необхідний рівень життя для її нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на сезонних роботах за кордоном, та отримує високі доходи, які з його слів складають в середньому 2500 доларів США щомісяця, а тому може надавати матеріальне утримання своїй дитині. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дитину, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] та її представник - двокат Андрійович Я.Ф. у судове засідання не з`явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позов не подав. На підставі письмової заяви представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Сторони мають одну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2016 року (а.с. 6). Позивачка [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №4113 виданої ЦНАП Калуської міської ради 19.05.2020 року (а.с. 8). Малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] хворіє, що підтверджується консультативними висновками лікаря невролога [PERSON] від 17.01.2020, 17.02.2020 (а.с. 9-11). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2022 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для диини відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 2744 грн., матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє, враховує той факт, що на відміну від відповідача, дитина проживають разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з вихованням та утриманням дитини, а також враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток. Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є молодою особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного не надано, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 3500 грн. на дитину щомісячно не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно. Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правничої допомоги у розмірі 2500 гривень, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved