Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Олевської міської ради Житомирської області, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я лікування потерпілого від кримінального правопорушення, мотивуючи його тим, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2022 року, у справі №287/2281/21 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 121 КК України\~та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75,76 КК України\~ [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаний вирок до суду апеляційної інстанції не оскаржувався та набрав законної сили 11.08.2022 року. Вказаним вироком суду встановлено, що обвинувачений [PERSON] 30.10.2021 року 18 години 30 хвилин, повернувшись до будинку за місцем свого постійного проживання по [ADDRESS] , в приміщенні жилої кімнати добачив свою дружину [PERSON] , яка відпочивала на дивані та поряд з нею перебував місцевий житель [PERSON] , з яким останній час дружина співмешкала. На його прохання покинути будинок, вони не відреагували, та продовжували перебувати в будинку і займатись своїми справами. В цей же ж день без розриву в часі на грунті ревнощів маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, [PERSON] зайшовши до кімнати кухні домоволодіння, взяв зі столу кухонний ніж з металевим лезом довжиною 120мм. та повернувшись до кімнати підійшов до [PERSON] умисно, наніс один удар кухонним ножем в область живота останнього, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження, які виразились в проникаючому ножовому пораненні передньої черевної стінки з ушкодженням лівої долі печінки та малого сальника, що супроводжувались виникненням гемоперитонеуму (вільна кров в черевній порожнині) - 1 л., яке було небезпечне для життя в момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Факт заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] підтверджено під час судового розгляду кримінального провадження, проте питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вирішено. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 30.10.2021 року по 10.11.2021 року\~11 ліжко-днів. Фактичні витрати комунального підприємства на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочинного діяння склали 13643,69 грн. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відповідачем добровільно не відшкодовано Олевській міській раді витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. У зв`язку з цим прокурор звернуся до суду в інтересах міської ради з метою їх захисту, враховуючи наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок витрачання закладом охорони здоров`я, який фінансується з місцевого бюджету, коштів на лікування потерпілого, та просить стягнути 13643,69 грн. з відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Кононихіну Н.Ю. Ухвалою від 12.10.2022 року справу прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Прокурор у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Представники Олевської міської ради та КНП «Олевської центральної лікарні» у судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомлення про поважність причин неявки, за відсутності заперечень позивача, в порядку, визначеному\~статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до\~ст. 247ЦПК України\~розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини. Вироком Коростенського міскрайонного суду Житомирської області від у справі №287/2281/21 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 121 КК України\~та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75 КК України\~ [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаний вирок до суду апеляційної інстанції не оскаржувався та набрав законної сили 11.08.2022 року (а.с. 9-12). Відповідно до реєстру № 925/05-6 від 03.08.2022 Комунального некомерційного підприємства «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради у зв`язку з отриманням вказаних тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні медичного закладу із 30.10.2021 по 10.11.2021, тобто 11 ліжко-днів (а.с.15). Згідно розрахунку проведеного КНП «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради відповідно до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, витрати на лікування потерпілого [PERSON] за 1 ліжко-день в жовтні 2021 року склали 941 грн. 98 коп., у листопаді 2021 року - 10200 грн. 00 коп., витрачено медичним закладом ліків для лікування потерпілого на суму 2501 грн. 71 коп. Усього витрати на лікування [PERSON] становлять 13643 грн. 69 коп. Відповідно до Статуту КНП «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради, затвердженого рішенням Олевської міської ради 8-го скликання від 11.11.2021 №622, КНП «Олевська центральна лікарня» є закладом охорони здоров`я\~комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу (амбулаторну, стаціонарну) будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Підприємство створене відповідно до рішення Олевської міської ради 8-го скликання від 11.11.2021 №622. Майно підприємства є власністю територіальної громади м.Олевськ в особі Олевської міської ради Житомирської області. Підприємство засновано на комунальній власності територіальної громади м.Олевськ. Засновником та власником Підприємства є Олевська міська рада. Основною метою діяльності Підприємства є медичне обслуговування населення, надання медичної допомоги та послуг медичного обслуговування в амбулаторних та стаціонарних умовах. Між сторонами виник спір щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Статтею 56 ЦПК України\~передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У відповідності до ч.1 ст.1206\~Цивільного кодексуУкраїни (ЦК України) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.3\~ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,та судових витрат`питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно з п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 3 Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст.ст.12,13\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування у КНП «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради за період з 30.10.2021 по 10.11.2021 року потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] , відтак є причинний зв`язок між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілого підлягають стягненню із відповідача. Розмір витрат на лікування [PERSON] за період з 30.10.2021 по 10.11.2021 року становив 13643,69 грн. Відповідач жодного доказу на спростування заявлених вимог та доданих до позову доказів не надав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved