Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2006 році між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо продажу йому житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , після чого він сплатив за вказаний будинок гроші в сумі 12\~000 грн. Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником вказаного будинку є [PERSON] . Починаючи з 2006 року позивач з сім`єю проживає у даному будинку, відкрито ним володіє, доглядає та утримує його, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку біля будинку. 10 січня 2007 року позивач зареєстрований в даному будинку, що підтверджується відміткою про місця проживання в паспорті. Ухвалою судді від 22.06.2022 року відкрито провадження за даним позовом та призначено у справі підготовче судове засідання. 01.11.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Мельник Ю.М. підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити та вказав, що позивач [PERSON] придбав будинок у [PERSON] , розрахунок за будинок було проведено в повному обсязі. [PERSON] з моменту купівлі будинку проживає в ньому зі своєю сім`єю безперервно, претензій ні від кого не було, в тому числі, і від родичів. Позивач не може оформити майно у встановленому законом порядку, по суті він є добросовісним набувачем. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився,\~селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив, що позов визнає. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Судом досліджено наступні правовідносини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №191022196 сформованої 02.12.2019 року, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Хорошівської селищної ради №3 від 10.01.2022, згідно погосподарської книги №1 на 2001-2005 роки Сколобівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , рахувався за [PERSON] , який вибув з с.Сколобів [INFO] у м.Житомир (а.сп.12). Згідно з копією розписки, [PERSON] , отримав від [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , гроші за будинок по [ADDRESS] в сумі 12000 грн. (а.сп.9). Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.10.2004 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною позивача [PERSON] (а.сп.10). Свідок [PERSON] суду показала, що коли вона працювала секретарем Сколобівської сільської ради, у її присутності, в кабінеті сільського голови, [PERSON] з своєю дружиною купували житловий будинок у [PERSON] , а також в її присутності [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 12\~000 грн, про що складено розписку. Позивач з моменту купівлі, тобто з 2006 року відкрито та безперервно користується будинком [ADDRESS] , утримує його, сплачує комунальні платежі, веде господарство. Ніхто ніяких претензій на адресу позивача не висловлював. Пізніше [PERSON] поїхав на постійне проживання у Російську Федерацію. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2012 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.сп.17). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.09.2022 №70198289 слідує, що в спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.сп.36). Відповідно до довідки Хорошівської селищної ради №2 від 10.01.2022, згідно погосподарської книги №3 на 2006-2010 роки Сколобівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , з 10 січня 2007 року являється головою домогосподарства, що за адресою: [ADDRESS] , (а.сп.11). Відповідно до довідки Хорошівської селищної ради №2 від 10.01.2022, згідно погосподарської книги №1 на 2021-2025 роки Сколобівського старостинського округу, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] чоловік; [PERSON] , [INFO] дружина; [PERSON] , [INFO] дочка (а.сп.13). Довідкою Хорошівського центру обслуговування клієнтів ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія», яка видана [PERSON] , встановлено, що за адресою [ADDRESS] , згідно договору №22-17615 від 02.02.2006, здійснюється постачання електричної енергії з 02.02.2006 року. Заборгованість за спожиту електроенергію відсутня (а.сп.14). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилалася на те, що він у 2006 році придбав у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , по даний час постійно, відкрито і добросовісно користується житлом, тому має право на набуття права власності на житловий будинок на підставі\~ст.344 ЦК України\~за набувальною давністю. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України). При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником вказаного майна. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. При цьому необхідно враховувати, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Позивачі, як незаконні володільці, протягом всього часу володіння майном повинні бути впевнені, що на це майно не претендують інші особи і вони отримали це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності слід виходити з того, що задоволення таких вимог можливе лише за наявності необхідних умов, а саме: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто, об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто, є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто, бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі\~України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18). В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач 2006 придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , сплативши за нього обумовлену сторонами суму коштів, вселивсь у вказане житло, з цього часу вважав себе законним власником нерухомого майна, відтак, добросовісно заволодів чужим майном. Починаючи з 2006 року і по даний час постійно, відкрито, добросовісно володіє та користується житлом, безперервно проживає у вказаному будинку, що підтверджується письмовими доказами, які долучено до позовної заяви, а також показами свідків, допитаних в судовому засіданні. З урахуванням вищезазначеного, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на житловий будинок на підставі\~ст.344 ЦК України\~за набувальною давністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved