Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією та є її споживачем на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією. Проте, зобов`язань по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1\~500,00 грн., яка на теперішній час не погашена. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1\~500,00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. Ухвалою суду від 27.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 14.11.2022 від відповідача до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності. 25.11.2022 від позивача до суду надійшли пояснення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з тим подав до суду заяву у якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, разом з тим подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 17.02.1978 по теперішній час, що підтверджується інформацією, наданою на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-46/4455 від 26.10.2022. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] та договору № 10909134 про користування електричною енергією від 08.02.2013 [PERSON] , [INFO] , є користувачем електроенергією за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі - ПКЕЕН). Згідно з абз. 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до знятих показань приладу обліку за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 відповідачем спожито 1 444 кВт/год., вартістю 1\~723,92 грн. За зазначений період відповідачем сплачено за спожиту енергію 223,92 грн. Відтак, заборгованість за зазначений період становить 1\~500,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за електроенергію відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 1\~500,00 грн. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Щодо вимог про стягнення заборгованості за спожиту\~електричну енергію спеціальної позовної давності (скороченої або більш тривалої порівняно із загальною позовною давністю) чинним законодавством не встановлено. Доказів вчинення сторонами справи правочину щодо збільшення позовної давності суду не надано. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ \~«Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ. Станом на день ухвалення судом рішення карантин не відмінено. З урахуванням вищезазначених приписів Цивільного кодексу України та строків сплати споживачем заборгованості за спожиту електричну енергію, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки не лише з моменту останнього платежу, а навіть з моменту виникнення заборгованості строк позовної давності не пропущено. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн.

Outcome: approved