Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах із земель САПТ ЗТ «Україна», розташовану на території Стрільниківської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0065128, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Стрільники Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлої), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, але в той же час, оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлена можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на вказане, просила позов задовольнити, витрати по сплаті судового збору просила покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, позов визнав, про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено судом, що на підставі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) позивач є спадкоємцем першої за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Стрільники Путивльського району Сумської області, прийняла спадщину після її смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлої), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах із земель САПТ ЗТ «Україна», розташовану на території Стрільниківської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 7, 10, 11, 12). До спадкового майна також входить право на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах із земель САПТ ЗТ «Україна», розташовану на території Стрільниківської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне [PERSON] , який помер [INFO] в с. Стрільники Путивльського району Сумської області та спадщину після смерті якого прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила за життя, [PERSON] як спадкоємець за законом на підставі ст. 531 ЦК Української РСР (1963 р.) (а.с. 8, 9, 15-16, 17, 19, 20). При цьому, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документу на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 20.06.2022 № 107/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 18). В той же час, з фотокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0065128 від 03.07.1996 вбачається, що його видано на ім`я [PERSON] , мешканця с. Стрільники Путивльського району Сумської області, в тому, що на підставі рішення Путивльської районної державної адміністрації від 04.06.1996 № 238-р йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Україна» розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 14). Згідно листа Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 22.01.2020 № 01-21/227 вбачається, що вказаний сертифікат знаходиться на зберіганні у Путивльській районній державній адміністрації (а.с. 13). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] був внесений до списку громадян-членів САПТ ЗТ «Україна», хоча за життя і не отримав відповідного сертифікату, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що він набув право на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане [PERSON] , а в подальшому і позивачем, а тому визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved