Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Адвокат Куруц Андрій Андрійович звернулася до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] , заповненої 24 вересня 1979 року, покликаючись на те, що 17.02.2022 року [PERSON] звернулася до Відділу призначення пенсії управління пенсійного забезпечення ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для призначення пенсії за віком. Рішенням про відмову у призначенні пенсії 203040012367 від 08.04.2022 року, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком та зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 24.09.1979, оскільки дата народження заявниці на титульній сторінці містить виправлення, необхідно завірити виправлення відповідно до п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і в організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. На 1 сторінці трудової книжки [NUMBER] від 24.09.1979 зазначена дата народження заявника - [INFO] . На 41 сторінці трудової книжки [NUMBER] вказано дата 12.01.1962 року. Хоча, на лицьовій сторінці трудової книжки [NUMBER] зазначено, - « Исправленому на января верить» та наявний підпис особи, відповідальної за ведення трудових книжок на підприємстві, однак, ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відомості, зазначені в трудовій книжці [NUMBER] від 24.09.1979 року, не зараховує до періоду роботи. Виправлення, внесенні до місяця народження вважає такими, що не відповідають закону, відомості занесені до трудової книжки не враховує. Свідоцтво про народження заявника серії [NUMBER] вказує дату народження [PERSON] (після одруження прізвище - [PERSON] ) - [INFO] . Паспорт [PERSON] , серії [NUMBER] , виданий Московським РВХМУ УМВС України в Харківській області 06.10.1998 року, вказує дату народження - [INFO] . Внаслідок неврахування ІУ ПФУ в Івано-Франківській області записів в трудовій книжці [NUMBER] заявник не може реалізувати своє право на пенсію, яке передбачене Конституцією України, не може самостійно виправити виявлені помилки. В свою чергу, працівники ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомили, що виключно рішенням суду можуть бути усунуті виявленні невідповідності. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання вимог заяви у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, подавши пояснення по справі, у якому зазначено на наявність перекресленої дати народження заявника у її трудовій книжці. Про встановлення факту, що має юридичне значення, не заперечує. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2022 року [PERSON] звернулася до Відділу призначення пенсії управління пенсійного забезпечення ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для призначення пенсії за віком. Рішенням про відмову у призначенні пенсії 203040012367 від 08.04.2022 року, заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком та зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 24.09.1979, оскільки дата народження заявниці на титульній сторінці містить виправлення, необхідно завірити виправлення відповідно до п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і в організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. З долученої заявником копії трудової книжки [NUMBER] від 24.09.1979 року вбачається, що на першій сторінці дату народження [PERSON] - перекреслено [PERSON] зазначено [INFO] . На 41 сторінці трудової книжки [NUMBER] вказано дату народження - [INFO] . З копії Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] зазначено дату її народження - [INFO] . У паспорті [PERSON] , серії [NUMBER] , виданому Московським РВХМУ УМВС України в Харківській області 06.10.1998 року, дату народження зазначено - [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оцінюючи докази, надані заявником, суд відзначає, що на першій сторінці трудової книжки заявника [NUMBER] дійсно є виправлення місяця народження заявника, які не завірені належним чином. За таких обставин суд вважає, що виходячи з наданих заявником доказів, підтверджується факт, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 24 вересня 1979 року, дійсно належить [PERSON] . Також суд вважає за необхідне зазначити, що рішення суду лише підтверджує належність заявнику трудової книжки, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну або припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Outcome: approved