Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначив, що [INFO] померла мати його довірителя [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Посилаючись на прийняття позивачем спадщини та неможливість оформлення її в позасудовому порядку, в позові висловлено прохання визнати за ним, як спадкоємцем першої черги, право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 18.11.2022 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 30-31). Представник позивача подав заяву з проханням розглядати справу без участі сторони позивача. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Секретарем Міжгірської селищної ради Закарпатської області Пішта Мирославою подано заяву за змістом якої висловила позицію про відсутність заперечень щодо заявлених позовних вимог, справу просила розглядати без участі представника селищної ради. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно у виді житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 9, 10). Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої 16.08.2022 Торунським старостинським округом Хустського району Закарпатської області, згідно погосподарської книги №4 житловий будинок [ADDRESS] , належав померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , за яким дійсно був закріплений особовий рахунок. Зазначений житловий будинок побудований орієнтовно в 1963 році, свідоцтво на право власності на нього не видавалося (а.с. 15). [PERSON] проживав разом із матір?ю [PERSON] на день її смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 16.08.2022 (а.с. 13). Позивач звернувся до Міжгірської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлої [PERSON] . Проте нотаріусом винесено постанову, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої, оскільки на дане спадкове майно відсутні правоустановчі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Зі змісту постанови також вбачається, що позивач прийняв спадщину шляхом постійного спільного проживання з померлою на день її смерті. Ніхто інший не проживав та із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини до нотаріальної контори станом на 02.11.2022 не надходили (а.с. 16). Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як визначено частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Оскільки в позасудовому порядку позивач, як спадкоємець першої черги, не має можливості оформити свої права на Будинок, то він змушений звертатися до суду за захистом, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, те, що прийняттям спадщини позивачем, права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved