Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 16 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №4. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №4. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач зазначає, що причиною звернення до суду є те, що між сторонами тривалий час не має порозуміння, у них діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними виникають конфлікти . Вони намазалися спокійно вирішувати спільні сімейні проблеми, проте позитивного результату це не дало. Тривалий час вони проживають окремо один від одного . Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності судом задоволено. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 16 січня 2016 року (серії [NUMBER] , згідно із яким 16 січня 2016 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблений актовий запис №4 Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому ґрунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та підтверджено дослідженими судом копією свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 18.08.2017 року). Однак, жодна із сторін не виявила бажання до примирення. Відповідно до ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведене вище, зазначені позивачем у позовній заяві обставини, тривалість часу, протягом якого у подружжя існують непорозуміння , а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Позивач просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання повернути прізвище « [PERSON] ». Із дослідженого судом свідоцтва про шлюб від 16 січня 2016 року судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », на даний час виявила бажання повернути дошлюбне прізвище, а тому ця вимога також підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.105, 110-112, 113 СК України,

Outcome: approved