Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 22.07.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, у якому просить суд прийняти рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис №17. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з нею. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.02.2007 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача. Зазначає, що з часом сімейне життя між ними не склалося, вони виявилися людьми з різними характерами та поглядами на життя, оскільки не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має різне бачення сімейного життя та ведення спільного господарства. Крім того, вони втратили почуття взаємної любові і підтримки. Вважає, що примирення та подальше спільне життя між ними неможливе, а продовження шлюбних відносин буде суперечити інтересам обох. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.07.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 09.09.2022 року поступила заява представника позивача, адвоката Баб?яка М.Ю. про усунення недоліків позову, в якій просить позовну вимогу щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] разом з матір?ю не розглядати. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, 28.10.2022 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився,11.10.2022 року від нього поступила заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Проти задоволення позову не заперечує, просить позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, а саме: шлюб розірвати. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, постановив: розглядати справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 28.05.2022 року серія [NUMBER] , виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вбачається, що 24.02.2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що складено актовий запис №17. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 19.06.2007 року серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області). Батьками дітей вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за ст. 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved