Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

12 серпня 2022 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги Банк обґрунтовує тим, що 17 червня 2011 року між Банком та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на день його смерті утворилась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 7498,30 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредита у розмірі 5011,97 грн та нарахованої пені у розмірі 2486,33 грн. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, 06 травня 2021 року Банком була направлена претензія до Олександрійської державної нотаріальної контори, та 17 травня 2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Котляренко Ю.І., за місцем заведення спадкової справи. 22 червня 2021 року банком отримана відповідь, що спадкомцем померлого позичальника є відповідач [PERSON] 15 лютого 2022 року до спадкоємця позичальника банком було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідачки, як спадкоємиці померлого позичальника, заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 7498,30 грн та судові витрати. У судове засідання учасники справи не з"явилися. Позивач у поданій позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності представника банку, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за міцем реєстрації, яку вручено 12 листопада 2022 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 17 червня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 24). 17 червня 2011 року позичальнику Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 300,00 грн, який у подальшому збільшувався та зменшувався: 17 червня 2011 року до 2900,00 грн; 03 січня 2017 року до 0,00 грн (а.с. 23). Протягом дії договору Банком було видано чотири кредитні картки, остання з яких має термін дії до 10/19 (а.с. 52). Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджено випискою по рахунку (а.с. 17-22). [INFO] позичальник [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] видане повторно 10 жовтня 2018 року на підставі актового запису № 53 від 19 червня 2018 року, складеного Виконавчим комітетом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області (а.с. 89). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість позичальника перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на день його смерті [INFO] , складає 7498,30 грн, з них: 5011,97 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 2486,33 грн - нарахована пеня (а.с.8-16). Позивач направляв претензію кредитора вих. №SAMDN50000046290466 від 21 квітня 2021 року до Олександрійської районної державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 57). 17 травня 2021 року позивачем отримано відповідь держнотконтори про те, що претензію перенаправлено за належністю, а саме за місцем відкриття спадщини (а.с.58). 22 червня 2021 року позивачем отримано повідомлення приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Дніпро) Котляренка Ю.І. № 124/01-16 від 10 червня 2021 року про заведення 30 жовтня 2018 року спадкової справи за №\~50/2018 після смерті [PERSON] та видачу 21 травня 2019 року [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровими №\~ 334, 335 (а.с.59). Як вбачаться з копії вище вказаної спадкової справи 50/2018, заведеної 30 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І., спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом є відповідач [PERSON] , яка дійсно отримала 21 травня 2019 року два свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровими №№ 334, 335 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6655 га, вартістю 113997,00 грн, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,1041 га, вартістю 97779,00 грн, відповідно. Інші спадкоємці за матеріалами справи відсутні (а.с. 85-109). Позивач направляв відповідачці лист-претензію № SAMDN50000046290466 від 09 лютого 2022 року про погашення заборгованості за кредитним договором спадкодавця (а.с.60), яка залишена без виконання. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Оскільки зобов`язання боржника з повернення кредиту входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Саме на підставі норм статтей\~1281,\~1282 ЦК України,\~позивач заявив вимоги до спадкоємця. Відповідно до ст. 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З встановлених у справі обставин та досліджених доказів встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті позичальника [PERSON] , шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви у встановлений законом шестимісячний строк. Оскільки, судом не встановлено обставин які б свідчили про те, що кредитор дізнався або мав дізнатися про відкриття спадщини раніше ніж у 6-ти місячний строк, який передував зверненню кредитора до нотаріуса з вимогою до спадкоємців боржника, строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, ним не пропущено. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, у разі смерті боржника, відкриття та прийняття спадщини його спадкоємцями, кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника повернення заборгованого у межах вартості спадкового майна та в межах визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачем доведено належними доказами, що відповідачка у справі є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, з неї на користь позивача підлягають стягненню боргові зобов`язання спадкодавця у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Підстав для звільнення спадкоємця за заповітом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором від 17 червня 2011 року судом не встановлено. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу кредитором спадкодавця обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачкиа на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved