Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він інвалід війни І групи (по зору, незрячий), нагороджений двома орденами «За заслуги» III та II ступеня, орденом «Червона зірка», орденом «Червоного Прапора», «За службу Родине в ВС СССР» III ступеня, заслужений працівник соціальної сфери, на сьогоднішній день працює на посаді директора Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю. Наказом директора організації вищого рівня, а саме Фонду соціального захисту інвалідів № 9 від 21.01.2019 позивач був притягнутий до дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Цей наказ був оскаржений позивачем до Святошинського районного суду м. Києва і рішенням суду від 19.11.2019 у справі № 759/3959/19, залишений без змін постановою Київського апеляційного суду від 11.02.2020, наказ № 9 був скасований. Дізнавшись про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, позивач переніс сильні душевні переживання, страждання та погіршення стану його здоров`я. Протягом лютого позивач проходив лікування в період з 04.02.2019 по 15.02.2019. На думку позивача, відповідач наказом № 9 завдав шкоди його діловій репутації та принизив його перед трудовим колективом та колегами у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, в якій він працює понад 30 років. Як вважає позивач, відповідач завдав йому моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 300 тисяч гривень, виходячи із ступеня заподіяння йому страждань, переживань і завданої шкоди його діловій репутації. Також позивач вважає, що відповідач ставлячи йому в провину порушення, які рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2019 визнані такими, що він не вчиняв, незаконно позбавляв позивача надбавки і премії як до прийняття спірного наказу так і під час дії цього наказу, що є його недоотриманим доходом (упущеною вигодою). Сума його недоотриманого доходу (упущеної вигоди) за період з 01.04.2018 по 31.03.2019 на думку позивача становить 167 271,87 грн. Загалом просив стягнути з відповідача на свою користь 300 000,00 грн моральної шкоди та 167 271,87 грн неотриманого доходу (упущеної вигоди). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.01.2022 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю 30.06.2022 було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судове засідання 30.11.2022 позивач не з`явився, до суду надійшла заява його представника про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання 30.11.2022 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. 05.10.2022 у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, доводи позову підтвердив, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні 05.10.2022 позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у його задоволенні. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною позивача з 2015 року. Чоловік інвалід першої групи, має серцево-судинні захворювання, головний біль. Працює чоловік в Фонді з 2016 року. На роботі чоловікові постійно наголошували на його фізичний стан здоров`я, через його хворобу. Після отримання догани чоловіку стало дуже зле, він дуже довго лікувався. Чоловік не міг виконувати всі розпорядження, які на нього покладалися. Як їй відомо, на чоловіка постійно тиснули та говорили відкрито, що не бажають з ним працювати, просили написати заяву самостійно або вони самі знайдуть причини для його звільнення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що працював у Фонді соціального захисту осіб з інвалідністю з вересня 2018 року по березень 2021 року. Знає позивача по роботі. Накладення на позивача догани було шоком для всього колективу. Позивачу стало зле після того як він дізнався про догану. Давав йому заспокійливе та ліки від серця. Вислухавши доводи сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією наказу Фонду соціального захисту інвалідів Міністерства соціальної політики України № 166-к від 07.10.2016 «Про призначення [PERSON] » [PERSON] було призначено на посаду директора Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів з 10 жовтня 2016 року за строковим трудовим договором. Згідно копії наказу Фонду соціального захисту інвалідів Міністерства соціальної політики України № 9 від 21.01.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани на [PERSON] , директора Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів. Як вбачається з копії рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2019 у справі № 759/3959/19 позов [PERSON] до Фонду соціального захисту інвалідів про скасування дисциплінарного стягнення задоволено. Скасовано наказ директора Фонду соціального захисту інвалідів [PERSON] від 21.01.2019 № 9 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Постановою Київського апеляційного суду від 11.03.2020 у справі № 759/3959/19 апеляційна скарга Фонду соціального захисту інвалідів залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2019 залишено без змін. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] виданого 01.09.2017 [PERSON] є інвалідом 1 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем своїх трудових прав. Вказані правовідносини регулюються нормами трудового законодавства, Цивільного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] призначений на посаду директора Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів наказом від 07.10.2016 № 166-к з 10 жовтня 2016 року за строковим трудовим договором. Наказом № 9 від 21.01.2019 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Не погодившись із зазначеним наказом позивач скористався своїм правом та оскаржив його до суду. В подальшому рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2019 позов [PERSON] було задоволено та наказ Фонду соціального захисту інвалідів від 21.01.2019 № 9 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » скасовано. Отже позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що скасований рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19.11.2019 наказ № 9 від 21.01.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» завдав шкоди його діловій репутації, принизив його у трудовому колективі та внаслідок цього він зазнав моральної шкоди. Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: dismissed