Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

12 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Обґрунтовано позов тим, що з 2009 року [PERSON] перебував у стосунках з [PERSON] без реєстрації шлюбу, при цьому остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з яким фактично не проживача. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова 2009 року вказаний шлюб було розірвано. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Проте, оскільки дитина народилася до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу, реєстрація народження дитини відбулася відповідно до п. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України і відповідно батьком дитини був записаний чоловік від попереднього шлюбу - [PERSON] . Позивач у судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що він з 24.02.2022 мобілізований до лав Збройних Сил України, а на період бойових дій на території Чернігівської області, його цивільна дружина - [PERSON] разом з сином [PERSON] вимушені були виїхати за кордон. Влітку 2022 року [PERSON] з сином повернулися додому і вона йому повідомила, що [PERSON] є його сином. Позивач також спілкувався з колишнім чоловіком [PERSON] - [PERSON] і той йому підтвердив, що не мав жодних стосунків з колишньою дружиною за рік до їх розлучення, а тому [PERSON] не може бути його сином, а він був записаний батьком дитини лише по тій причині, що до дитина народилася до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні зазначив, що оскільки він мав інтимні стосунки з [PERSON] з 2009 року, а тому впевнений, що [PERSON] є його сином. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що після повернення з евакуації усвідомила необхідність узаконення батьківства [PERSON] , який є біологічним батьком її сина [PERSON] , а тому повідомила позивача, що він є батьком їх спільної дитини. При цьому, відповідач у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] ніколи не жив однією сім`єю з нею та сином, не виховував його, а [PERSON] вважає своїм батьком саме [PERSON] та називає його татом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позову. Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до копії актового запису про народження дитини № 181 від 22 січня 2010 року про народження [PERSON] , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, його батьками записані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Підставою запису відомостей про батька зазначено реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який бу розірваний 21.08.2009, актовий запис № 693. Згідно частини другої ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до частини першої статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно статті 134 СК України внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання [PERSON] батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved