Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті. В обґрунтування заяви вказувала, що з 1985 року по [INFO] року, день смерті останнього, проживали з [PERSON] разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [PERSON] з 22.12.1977 року розлучена, від спільного проживання з [PERSON] спільних дітей не мають. [PERSON] , 25.01.1977 року був розлучений та у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебував та дітей не мав, з огляду на зазначене, інші спадкоємці відсутні. За твердженням позивача починаючи з 1985 року, вона та [PERSON] проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Підтвердженням фактичних сімейних стосунків між сторонами, крім іншого, [PERSON] вважає: безліч листувань від її імені з рідними [PERSON] ; спільне придбання техніки для використання в побуті; виписка із медичної карти [PERSON] , в якій зазначена адреса спільного проживання в [ADDRESS] ; вирішення побутових питань; квитанції про оплату комунальних платежів вище згаданої квартири; проведення разом вільного часу і відпочинку, що зафіксовано на фото носіях, а також інші докази, що містяться в матеріалах справи. Згідно Листа від 13.12.2018 року за №5794/02-14/926-2018 двадцять перша київська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON] про неможливість вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджують родинні або інші відносини спадкоємця із спадкодавцем. За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити спадщину за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. А також, з огляду на зазначене, просила визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій вона спільно з [PERSON] проживала і проживає по сьогоднішній день. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просили про задоволення позову. Представник відповідача Київської міської ради, в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали відзив на позовну заяву, в якому позов не визнають з підстав не доведення [PERSON] факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та просять суд розглядати справу за їх відсутності. Двадцять перша київська державна нотаріальна контора, через канцелярію суду надали заяву в якій просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши свідків, судом встановлено наступне. Представник позивача, обґрунтовуючи вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1985 року до [INFO] року, посилається на ст. 3 СК України, яка визначає ознаки сім`ї. Таким чином, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливе за умови, що ні один з них на час такого проживання не перебував у зареєстрованому шлюбі. Згідно матеріалів справи, 22.12.1977 року, [PERSON] була розлучена, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Ленінградським ВРАЦС м. Києва, серія [NUMBER] , актовий запис 1193, та за період з 1985 року по [INFO] рік, в зареєстрованому шлюбі не перебувала. [PERSON] також був розлучений, 25.12.1977 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Дніпровським ВРАЦС м. Києва, серія [NUMBER] , актовий запис 91, та за період з 1985 року по [INFO] рік, в зареєстрованому шлюбі також не перебував. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Більше того, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Зі змісту ч. 2 ст. 3 СК України вбачається, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, або ж із поважних причин не проживають разом, однак пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1985 року мали близькі та довірливі стосунки, що підтверджується змістом листувань, зображенням фотографій (а.с. 12-16). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , проживав в квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю цивільною дружиною, [PERSON] , з 1985 року по 2018 рік, постійно, на підтвердження чого, [PERSON] надала численні квитанції про оплату комунальних послуг (а.с. 6-11). Також, в матеріалах справи міститься виписка із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , де адресою проживання зазначено саме адресу вище згаданої квартири. В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами, що [PERSON] та [PERSON] у двох проводили час, подорожували та відпочивали, проводили свята і дозвілля, при цьому зміст доказів та зображень свідчить про усталені відносини між ними, що притаманні подружжю (а.с. 12-16). До того ж, в матеріалах справи долучено копію свідоцтва про поховання від 10.10.2018 року, в якому вказано, що похованням [PERSON] займалась саме [PERSON] . В судовому засіданні було заслухано свідка, [PERSON] , який був колегою по роботі. [PERSON] підтвердив факт проживання та ведення спільного побуту останніх та повідомив про знайомство з [PERSON] з 2003 року. Також, в судовому засіданні було заслухано [PERSON] , яка є сусідом по квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказує про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] з 1986 року, як сім`ї. Крім цього, вказано, що [PERSON] має вільний доступ до квартири та продовжує виконувати обов`зки по утриманню житла. Згідно Розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. (Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року). При цьому, Сімейний кодекс України регулює відносини, які виникнуть починаючи з дня набрання ним чинності. Сімейний кодекс України не має зворотної сили. Це означає, що він не може поширюватися на відносини, які виникли до цього моменту. Основним завданням Кодексу про шлюб та сім`ю України, який втратив чинність з 01.01.2004 року визначено зміцнення сім`ї, побудову сімейних відносин на добровільному шлюбному союзі жінки та чоловіка. Цей Кодекс встановлював, що права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах запису актів громадянського стану. З огляду на зазначене, наявність тривалих, усталених відносин, що склались між [PERSON] та [PERSON] , відносин які притаманні лише подружжю, суд вважає доведеним та таким, що має для сторін юридичне значення, факт спільного проживання останніх, як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до [INFO] року. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього державного органу. Так відповідно, до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину. З огляду на зазначене та проаналізувавши відповідь Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори, позивач після встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем, не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса для вчинення відповідної нотаріальної дії останнім. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню лише в частині вимог про встановлення факту проживання з [PERSON] , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до [INFO] року. За таких обставин, оцінюючи в судовому засіданні зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Обставини на які посилалася позивач повністю знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved