Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивачка через свого представника звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 68711,44 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 28 березня 2015 року позивачка і відповідач зареєстрували шлюб, у якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивачки і відповідача не склалося через різні погляди на життя, у зв`язку з чим рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі № 331/1143/22 від 03.06.2022, що набрало законної сили 04.07.2022, шлюб між ними було розірвано. На сьогодні малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою. Питання утримання малолітнього [PERSON] сторони врегулювали у договорі про сплату аліментів на дитину, який посвідчений Любіченковським О.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 21.09.2016 за р. № 1340. У цьому договорі сторони визначили обов`язок відповідача сплачувати аліменти у частці від його доходу, розмір аліментів, строки та порядок їх сплати. Однак, закріплену в договорі суму аліментів [PERSON] сплачував нерегулярно, а з 2020 року взагалі припинив утримувати малолітнього сина, що призвело до виникнення заборгованості в сумі орієнтовно 68 711,44 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2022 року провадження по справі відкрите, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] за 2016-2018 роки та за березень-серпень 2022 року. Представник позивачки 26.10.2022 надала на адресу суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просила з урахуванням отриманих на виконання ухвали суду відомостей про доходи відповідача стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість зі сплати аліментів за період з 2016 року по серпень 2022 року на утримання сина у загальній сумі 78872,45 грн. У судовому засіданні представник позивачки наполягала на задоволенні позову з підстав, які викладені у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, наполягав на тому, що заборгованості зі сплати аліментів у нього немає, вони з позивачкою проживають разом і він сплачував аліменти шляхом придбання продуктів харчування, а також надавав гроші. До цього часу ніколи питань щодо сплати аліментів у позивачки до нього не виникало. Крім того, він зазначив, що наразі у суді розглядається спір про поділ майна між ним та позивачкою, яка хоче отримати більшу частину квартири. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.03.2015, актовий запис № 102, встановлено, що 28 березня 2015 року позивачка і відповідач зареєстрували шлюб. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 22.07.2016, актовий запис № 716. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі № 331/1143/22 від 03.06.2022, що набрало законної сили 04.07.2022, шлюб між позивачкою і відповідачем розірвано. На сьогодні малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 25.11.2021 за № 04-28/1-4201 та № 04-28/1-4202. Питання утримання малолітнього [PERSON] сторони врегулювали згідно із договором про сплату аліментів на дитину, посвідченим Любіченковським О.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 21.09.2016 за р. № 1340. Відповідно до п. 2 вказаного договору у зв`язку з тим, що малолітній [PERSON] буде постійно проживати разом з матір`ю [PERSON] , відповідач узяв на себе обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини у такому розмірі: - щомісячно, до моменту виповнення дитині трирічного віку - 50 відсотків від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - щомісячно, з трирічного віку до моменту повноліття дитини - 25 (відсотків від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 договору [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина щомісячно, не пізніше п`ятого числа розрахункового місяця, будь-яким з таких варіантів: 1) шляхом сплати цієї суми готівкою [PERSON] за місцем її проживання; 2) грошовим переказом [PERSON] через відповідне відділення зв`язку; 3) шляхом перерахування суми аліментів на особистий рахунок [PERSON] . Отже, вказаним договором сторони визначили обов`язок відповідача сплачувати аліменти у частці від його доходу, розмір аліментів, строки та порядок їх сплати. За судовим рішенням аліменти з відповідача на утримання сина не стягувалися, що сторонами не оспорюється. Попри те, що сторони добровільно узгодили спосіб та порядок сплати аліментів, відповідач, з невідомих причин, не виконує у повному обсязі свій безумовний батьківський обов`язок з утримання сина. Закріплену в договорі суму аліментів [PERSON] сплачував нерегулярно, а з 2020 року взагалі припинив утримувати малолітнього сина. Наведене підтверджується деклараціями особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016-2020 роки, що подані позивачкою. У свою чергу, відповідачем дані факти жодними належними та допустимими доказами не спростовані. Судом враховано, що відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічна за змістом норма закріплена у статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Згідно із ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УPCP 27.02.1991 (далі - Конвенція) держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно із ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Відповідно до ст. 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів (далі Перелік). Відповідно до п. 1 зазначеного Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій: 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціатьному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншою пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю: 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку. Зазначена постанова КМУ є спеціальним правовим актом, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин. З урахуванням системного способу тлумачення вказаного Переліку видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, як підзаконного нормативно-правового акта має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий. При цьому, зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема, допомогу по державному соціальному страхуванню, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток» ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин. Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц. Судом із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] за 2016-2018 роки та за березень-серпень 2022 року встановлено, що розмір доходів [PERSON] за IV квартал 2016 року становить 4308,06 грн.; за 2017 рік - 32074,50 грн.; за 2018 рік - 37187,00 грн. За таких обставин, з урахуванням положень договору про сплату аліментів на дитину від 21.09.2016, р. № 1340, сума аліментів, які [PERSON] зобов`язаний був сплатити на утримання малолітнього сина [PERSON] , становить: за 2016 рік - 2154,03 грн.; за 2017 рік - 16037,25 грн.; за 2018 рік - 18593,50 грн. Аліменти за 2016 та 2017 роки відповідач не сплатив. У 2018 році відповідач сплатив на утримання сина 18432,00 грн., що підтверджується декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, що подана позивачкою. Відтак, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за 2018 рік становить 251,50 грн. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, що видані Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 21.06.2022 за № 0826-22-04090, дохід відповідача за 2020 рік склав 65241,53 грн., за 2021 рік - 79 240,52 гривень; за січень-лютий 2022 року - 8 253,72 грн. Отже, виходячи з розміру доходів відповідача, його заборгованість зі сплати аліментів за 2020 рік становить 16310,38 грн., за 2021 рік - 19810,13 грн. При цьому, для визначення розміру аліментів, які повинен був сплатити відповідач, урахуванню підлягає не лише його заробітна плата, а й державна соціальна допомога, як це передбачено п.п. 10 п. 1 Переліку. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] за 2022 рік, розмір доходу відповідача за січень-лютий 2022 року становить 10176,62 грн., а сума заборгованості зі сплати аліментів - 2544,16 грн. Починаючи з березня 2022 року відповідач отримував лише поворотну фінансову допомогу, яка відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» не враховується при визначенні розміру аліментів. Відтак, сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, на підставі ст. 195 СК України. За даними уповноважених органів статистики розмір середньої заробітної плати у місті Запоріжжі у лютому-серпні 2022 року становить 14510,00 гривень. За таких обставин, щомісячна сума аліментів, що підлягають стягненню з відповідача становить 3627,50 грн., а протягом березня-серпня 2022 року - 21765,00 грн. (3627,50 х 6). Отже, розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів на утримання сина за січень-серпень 2022 року становить 24309,16 грн. З огляду на викладене, загальний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] становить 78872,45 грн., з яких: заборгованість за 2016 рік - 2154,03 грн.; заборгованість за 2017 рік - 16037,25 грн.; заборгованість за 2018 рік - 251,50 грн.;заборгованість за 2020 рік - 16310,38 грн.; заборгованість за 2021 рік - 19810,13 грн.; заборгованість за січень-серпень 2022 року - 24309,16 грн. Оскільки, матеріалами справи підтверджено і відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовано, що відповідач взятих на себе зобов`язань по договору про сплату аліментів на дитину, посвідченому Любіченковським О.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 21.09.2016 за р. № 1340, у строки, передбачені цим договором, належним чином не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] у сумі 78872,45 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги адвоката Кравченко О.В. в інтересах [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved