Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

09.08.2022р. представник позивача адвокат Гуравська В.Ю. (далі представник позивача) в інтересах позивача [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення суми боргу за договором позики грошових коштів. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 22.02.2022 між позивачем [PERSON] , та відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів на суму 3500,00 доларів США, відповідно до умов договору позивач передав відповідачеві кошти в сумі 3500 доларів США, а відповідач зобов?язався повернути гроші до 31.05.2022 року, погодилися, що позика надається безвідсотково. Кошти передавалися відповідачу готівкою у доларах США відповідно до боргової розписки від 22.02.2022 року, відповідач свої зобов?язання за договором позики виконав частково, зокрема відповідачем було повернуто позивачеві 200 доларів США, однак щодо повернення решти суми боргу - 3300 доларів США, позивач неодноразово в телефонному режимі звертався до відповідача з вимогою повернення коштів, та направляв відповідачу письмову претензію з вимогою про повернення боргу, проте грошові кошти відповідачем не повернуті, а тому він змушений за захистом свого порушеного права звернутися до суду із цим позовом На підставі вище викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь борг за договором позики в сумі 3300,00 доларів США. В судове засідання представник позивача адвокат Гуравська В.Ю. не з`явилася, надіслала суду клопотання про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та просила їх задовольнити, погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.\~8 ст.\~128 ЦПК України була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.26,27,29,31). З урахуванням досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне на підставі ст.\~280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено, що 22.02.2022 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики у формі письмової розписки, згідно умов якого відповідач 22.02.2022р. отримав грошові кошти в сумі 3500,00 доларів США, при цьому відповідач зобов`язався повернути кошти до 31.05.2022р., однак із зазначеної суми повернув лише 200 доларів США, станом на момент подачі позову до суду непогашена сума борга становить 3300 доларів США (а.с.7). 30.06.2022р. позивач направив відповідачу на його адресу письмову вимогу про повернення боргу за розпискою (а.с. 8). На час звернення з позовом до суду, відповідач позичені кошти в сумі 3300 доларів США не повернув, таким чином ухиляється від виконання боргового зобов`язання, що зокрема підтверджується наявністю в позивача оригіналу боргової розписки від 22.02.2022р. За змістом положень\~ст. 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.\~545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці,яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 31 жовтня 2018 року (справа № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18, досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок, статтею 545\~ЦК України\~визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 (справа № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18), у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Таким чином, враховуючи, що відповідач заборгував позивачу 3300 доларів США, згідно з письмовою розпискою, тому суд вважає, що саме таку суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved