Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому, із врахуванням уточнених вимог, просив:припинити право приватної власності здійснене за записом № 24228564 про державну реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна земельної ділянки площею 0,68 га, кадастровий № 6820682500:04:006:1650, від 28.12.2017 року, зареєстрованого на [PERSON] ; № 24228127 про державну реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна земельної ділянки площею 0,48 га, кадастровий № 6820682500:04:006:0376, від 28.12.2017 року, зареєстрованого на [PERSON] ; № 24227719 про державну реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна земельної ділянки площею 0,1355 га, кадастровий № 6820682500:05:002:2497, від 28.12.2017 року зареєстрованого на [PERSON] ; припинити інше речове право, в тому числі спеціального розділу здійснене за записом № 10415149 від 15.07.2015 року, запис у спеціальному розділі № 7385671 від 20.10.2014 року земельної ділянки, площею 0,68 га, кадастровий № 6820682500:04:006:1650, зареєстрованого на [PERSON] ; № 24228172 від 09.10.2014 року, запис у спеціальному розділі № 7385671 від 09.10.2014 року земельної ділянки, площею 0,48 га, кадастровий № 6820682500:04:006:0376, зареєстрованого на [PERSON] , у зв`язку із смертю останнього; визнати за [PERSON] порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,6828 га із кадастровим № 6820682500:04:006:1650, що розташована на території колишньої Дашковецької сільської ради Віньковецького району (на сьогодні Віньковецької селищної ради Хмельницької області) Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала [PERSON] на підставі Державного акта серія ЯБ № 589859 від 07.08.2008 року; земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,4800 га із кадастровим № 6820682500:04:006:0376, що розташована на території колишньої Дашковецької сільської ради Віньковецького району (на сьогодні Віньковецької селищної ради Хмельницької області) Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала [PERSON] на підставі Державного акта серія ЯБ № 589859 від 07.08.2008 року; земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,1355 га із кадастровим № 6820682500:05:002:2497, що розташована на території колишньої Дашковецької сільської ради Віньковецького району (на сьогодні Віньковецької селищної ради Хмельницької області) Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала [PERSON] на підставі Державного акта серія ЯБ № 589859 від 07.08.2008 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , який до дня смерті проживав і був зареєстрований у [ADDRESS] , та після його смерті позивач вступив у спадкові права. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 589859 від 07.08.2008 року померлому [PERSON] належали земельні ділянки: № [NUMBER] площею 0,6828 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:1650, № 376 площею 0,4800 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:0376, № 487 площею 0,1355 га із кадастровим номером 6820682500:05:002:2497, що розташовані на території колишньої Дашковецької сільської ради Віньковецького району (на теперішній час Віньковецької селищної ради Хмельницької області) Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак при зверненні до приватного нотаріуса Макарової Н.В. позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що на вказані земельні ділянки зареєстровано право власності та право оренди інших осіб. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слідує, що земельні ділянки із кадастровими номерами 6820682500:04:006:1650, 6820682500:04:006:0376, 6820682500:05:002:2497 на праві власності зареєстровані за [PERSON] . Крім того за [PERSON] значаться земельні ділянки згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 589860 від 07.08.2008 року, з продубльованими кадастровими номерами. Тому вказана обставина не дає змоги [PERSON] оформити спадкове майно, у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 09.03.2022 року у справі відкрите провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою від 01.07.2022 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання 09.11.2022 року учасники провадження, будучи повідомлені належним чином, не з`явились. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] -- [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, та задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, при прийнятті рішення покладалась на думку суду. У судовому засіданні 16.08.2022 року представник [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що вона не заперечує, що право власності на спірні земельні ділянки фактично успадкував позивач. Але вона не згідна щодо припинення права власності за нею на земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки він також набув право на земельну ділянку на території Дашковецької сільської ради, а в тому, що було неправильно видано документи, її вини немає. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро», будучи повідомленими належним чином, у судове засідання не з`явились. Суд,\~дослідивши письмові\~матеріали справи,\~вважає,\~що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 012 від 25.11.1995 року [PERSON] і [PERSON] отримали право на земельні частки (пай) із земель колишньої агрофірми «Україна» на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Розпорядженням Віньковецької РДА Хмельницької області від 05.09.2006 р. № 209/2006-р погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Дашковецької сільської ради та затверджено протокол розподілу земельних ділянок між власниками земельних паїв (часток) по колишній агрофірмі «Україна»; вирішено видати Державні акти на право власності на земельні ділянки та виділити їх в натурі (місцевості). Відповідно до записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Віньковецької РДА Хмельницької області, по агрофірмі «Україна» с. Дашківці [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ № 0385722, а [PERSON] - ХМ № 0385323. Згідно Додаткового протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по колишній агрофірмі «Україна» на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) ХМ № 0385722 належали земельні ділянки: № [NUMBER] площею 0,68 га, № [NUMBER] площею 0,48 га, № [NUMBER] площею 0,14 га; [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) ХМ № 0385323 - земельні ділянки: № [NUMBER] площею 0,67 га, № [NUMBER] площею 0,48 га, № [NUMBER] площею 0,14 га. Із Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 589859, зареєстрованого 07.08.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010874900216, слідує, що [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 1,30 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, яка складається із трьох земельних ділянок: № [NUMBER] площею 0,68 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:1650, № 376 площею 0,48 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:0376, № 487, площею 0,14 га із кадастровим номером 6820682500:05:002:2497. Також відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 589860, зареєстрованого 07.08.2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010874900154, [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 1,28 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, яка складається із трьох земельних ділянок: № [NUMBER] площею 0,68 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:1650, № 376 площею 0,48 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:0376, № 487, площею 0,14 га із кадастровим номером 6820682500:05:002:2497. [INFO] [PERSON] помер,та після його смерті спадщину прийняла дружина [PERSON] , переоформивши в нотаріуса на своє ім`я земельні ділянки: № [NUMBER] площею 0,68 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:1650, № 376 площею 0,48 га із кадастровим номером 6820682500:04:006:0376, № 487, площею 0,14 га із кадастровим номером 6820682500:05:002:2497. [INFO] помер [PERSON] ,після смерті якого спадщину прийняв його брат [PERSON] , тобто позивач, і за його заявою відкрита спадкова справа № 163-2020. Із дослідженої судом технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] були виділені земельні ділянки: № [NUMBER] площею 0,68 га, № [NUMBER] площею 0,48 га, № [NUMBER] площею 0,14 га, а [PERSON] - № 631 площею 0,67 га, № [NUMBER] площею 0,48 га, № [NUMBER] площею 0,14 га, що сторонами не оспорюється. 15.07.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області Чайковська І.С. зареєструвала договір оренди землі, укладений 07.07.2015 року між [PERSON] і ТзОВ «Енселко-Агро», за умовами якого [PERSON] передав ТзОВ «Енселко Агро» в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6820682500:04:006:1650 терміном до 31.12.2027 року з правом пролонгації; 07.02.2018 року зареєстровано Додаткову угоду до договору оренди землі, укладену між [PERSON] і ТзОВ «Енселко-Агро» щодо цієї ж земельної ділянки терміном до 31.12.2029 року з правом пролонгації. 09.10.2014 року державний реєстратор Реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області Савчук Н.С. зареєструвала договір оренди землі, укладений 01.09.2012 року між [PERSON] і ТзОВ «Енселко-Агро», за умовами якого [PERSON] передав ТзОВ «Енселко Агро» в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6820682500:04:006:0376 терміном на п`ять років з правом пролонгації. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 статті 373 цього Кодексу визначено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набуває і здійснюється відповідно до закону. В абзаці 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до рішення Верховного Суду України від 16.09.2015 р. у справі № 21-1465а15 спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Згідно із абз. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Отже, у розумінні положень наведеної норми права у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 20.08.2020 р. у справі № 916/2464/19 та від 16.09.2020 р. у справі № 352/1021/19. Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання не чинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Статтями 125 і 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону № 1952-ІV державній реєстрації прав підлягає право оренди (суборенди) земельної ділянки. В силу ч.1 ст. 27 Закону № 1952-ІV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Статтею 26 Закону № 1952-ІV унормовано порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав. У частині третій зазначеної норми визначено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації у порядку, передбаченому законом, яким є Закон № 1952-ІV. Державна реєстрація права оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі договору, предметом якого є земельна ділянка. Скасування за судовим рішенням документів, на підставі яких здійснена реєстрація речового права особи на земельну ділянку, тягне за собою припинення цього права. Таким чином враховуючи, що під час виготовлення правовстановлюючих документів -- Державних актів на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] було віддруковано Державний акт на право власності на земельну ділянку, зворотна сторона якого повністю копіює кадастрові номери, номери земельних ділянок, площу, проміри ділянок, які належали [PERSON] , та які у нього не були вилучені, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та рішення про державну реєстрацію іншого речового права на ці земельні ділянки підлягають скасуванню. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із письмової відмови у вчиненні нотаріальної дії, приватним нотаріусом Макаровою Н.В. 25.11.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки з кадастровими номерами: № 6820682500:04:006:1650; № 6820682500:04:006:0376, № 6820682500:05:002:2497, через реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки на інших осіб. Крім того, із відповіді начальника відділу № 2 Управління у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області М.Заєць слідує, що на ім`я [PERSON] та [PERSON] надруковані Державні акти на право власності на земельну ділянку однакові зі сторони «плану меж земельної ділянки». У зв`язку з цим позивач [PERSON] позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Тому враховуючи, що визнання права власності за позивачем на земельні ділянки в порядку спадкування не порушує прав чи інтересів інших осіб, ґрунтується на законі та доведений належними доказами, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved