Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

24.06.2022 Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.02.2017 між сторонами укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання № 2629624/260117. Згідно з умовами кредитного договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та встановлено кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із сумою ліміту в розмірі 1500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних, строком на 36 місяців. Відповідно до п.п. 6.6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно в розмірі обов`язкового мінімального платежу. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 27.11.2020 у нього перед банком виникла заборгованість у сумі 2873,17 грн. За таких підстав позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 05.07.2022 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 11.07.2017 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10026/0066, правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладений кредитний договір шляхом підписання останнім Заяви про приєднання № 2629624/260117 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) (а.с. 6-9). Згідно з умовами договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний», встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % річних на строк 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк. Також сторони встановили, що банк може запропонувати і погодити з клієнтом встановлення (збільшення) бажаного розміру кредиту в межах максимального (загального) розміру кредиту, який становить 100000,00 грн. Відповідно до п. 6.6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 27.11.2020 загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 2873,17 грн., з яких: 1380,27 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 963,16 грн. - проценти за користування кредитом; 14,00 грн. - комісія; 347,22 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 43,68 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 60,77 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 65,77 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с. 33-35). Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі кредитного договору отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Вимогу позивача повернути усю суму кредиту та здійснити платежі за нарахованими процентами за користування кредитом та інші платежі (лист № 100.19-07/69665/2 від 21.10.2020) (а.с. 36) відповідач не виконав та продовжує порушувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив. Зважаючи на викладені вище норми права, встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентів, 3 % річних та витрат від інфляції в загальній сумі 2511,95 грн. підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, суд зазначає таке. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі стягнути складові його повної вартості, зокрема комісію, пеню за несвоєчасне погашення основного боргу та пеню за несвоєчасне погашення процентів. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з вимог ст. 547 ЦК неустойка повинна бути оформлена в письмовій формі. Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі). Обґрунтовуючи позовну заяву в частині стягнення з відповідача пені позивач зазначив, що вона підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 549 ЦК України. Разом з тим суд встановив, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та порядку і розміру стягнення неустойки. При цьому судом також встановлено, що в Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування та в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, підписаних сторонами (а.с. 6-9), не визначено розмір пені та комісійної винагороди, а відтак сторони не домовлялися про їх розмір та стягнення у випадку порушення відповідачем договірних зобов`язань. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та сплату комісії. А тому позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення процентівв сумі 347,22 грн. та комісії в сумі 14,00 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 2511,95 грн. (тобто 87,43 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2169,14 грн., а судовий збір у сумі 311,86 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial