Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

В серпні 2022 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, вказавши, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі від якого [INFO] народився син [PERSON] . На даний час син є повнолітнім та навчається на денній, держбюджетній формі навчання факультету інтелектуальних інформаційних технологій та автоматизації Вінницького національного технічного університету з 01.09.2021 року по 30.06.2025 рік. Так, позивачка стверджує, що оскільки навчаючись на денній формі навчання, їх син позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Наразі, позивачка не взмозі самостійно утримувати сина, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, починаючи з 25.08.2022 року і до закінчення навчання дитини у Вінницькому національному технічному університеті, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою судді від 09.09.2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. В судове засідання позивачка та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] не з`явилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12.07.2013 року було розірвано. В шлюбі у сторін [INFO] народилася син [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Разом з тим, із довідки Вінницького національного технічного університету, факультету інтелектуальних інформаційних технології та автоматизації №1654 від 04.08.2022 року, вбачається, що [PERSON] є студентом 2 курсу, групи ЗКН-21Б, денної, держбюджетної форми навчання факультету інтелектуальних інформаційних технології та автоматизації Вінницького національного технічного університету. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. В обґрунтування позову позивачка стверджує, що наразі вона не взмозі самостійно утримувати сина. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час син сторін [PERSON] є повнолітнім, оскільки на час розгляду справи судом йому виповнилося повних 18 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу він не має. З`ясовуючи потребу [PERSON] у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, судом приймається до уваги те, що він навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу не має. Вказана обставина, на думку суду, свідчить про його потребу у матеріальній допомозі. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховуються пояснення позивача щодо офіційного працевлаштування відповідача. Доказів, які б свідчили про протилежне, матеріали справи не місять, а відповідач, який не з`являвся в судові засідання, такі твердження позивача не спростував. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON] . При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вирішуючи час, з якого слід стягувати присуджені аліменти, суд керується положенням ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оскільки даний позов позивачем пред`явлено до суду 25.08.2022 року, аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved