Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 219. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем вони припинили з травня 2014 року, внаслідок різних поглядів на сімейне життя, що призводило до сварок та скандалів між ними. Спільно не мешкають та спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, відповідач має іншу сім`ю. У добровільному порядку через органи ДРАЦС відповідач не бажає розірвати шлюб. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2005 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 219. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, внаслідок різних поглядів на сімейне життя, що призводило до сварок та скандалів між ними. Сторони спільно не мешкають та спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved