Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 8 червня 2019 року він позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 11500 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути [PERSON] таку ж суму позики до 8 вересня 2019 року. [PERSON] ухиляється від повернення позивачу позичених ним грошових коштів. 1.2. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 11500 доларів США та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1058 доларів США 63 центів. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 жовтня 2022 року (а.с.20) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2022 року (а.с.23-24) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 листопада 2022 року (а.с.37-38) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача та його представника [PERSON] . 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 3.2. [PERSON] не з`явився у судове засідання. Він у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується підписом відповідача у довідці від 17 листопада 2022 року (а.с.39). До поданої вдруге заяви про відкладення розгляду цивільної справи (а.с.40-41) не приєднано жодного доказу на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкодили відповідачу, його представнику [PERSON] з`явитись у судове засідання. Тому підстава для відкладення розгляду цивільної справи, передбачена п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутня. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. 8 червня 2019 року [PERSON] передав відповідачу грошові кошти в розмірі 11500 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути позивачу таку ж суму позики до 8 вересня 2019 року. Ці обставини підтверджуються копією розписки від 8 червня 2019 року (а.с.13). 4.2. В матеріалах цивільної справи міститься копія довіреності від 8 червня 2019 року (а.с.12), зі змісту якої вбачається, що відповідач уповноважив [PERSON] виконувати дії, пов`язані з оформленням за [PERSON] права власності на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] . Водночас, цей документ не спростовує виникнення між сторонами правовідносин на підставі договору позики. 4.3. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язання» книги п`ятої «Зобов`язання право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позико-давцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 5.2. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 5.3. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були пере-дані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 5.4. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.6. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. 5.7. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 липня 2019 року у справі №723/304/16-ц (провадження №14-360цс19), у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах №373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18), №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) та №373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18). 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Встановлено, що 8 вересня 2019 року настав строк для повернення позики [PERSON] . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач та його представник [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що [PERSON] хоча б частково повернув позивачу позичені грошові кошти. Тому у відповідача виник борг за договором позики в розмірі 11500 доларів США та три проценти річних від простроченої суми за період часу з 9 вересня 2019 року до 3 жовтня 2022 року в розмірі 1058 доларів США 63 центів. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, викладеним в змісті позовної заяви (а.с.3). 6.2. В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] добровільно сплатив позивачу вказані грошові кошти. 6.3. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути борг за договором позики в розмірі 11500 доларів США та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1058 доларів США 63 центів. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 4592 гривень 53 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.4). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 4592 гривень 53 копійок.

Outcome: approved