Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої лікуванням потерпілого від злочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 15.07.2021 близько 07 год. 00 хв. керуючи технічно-справним автомобілем «BMW 316», реєстраційний № [NUMBER] , та виконуючи поворот ліворуч з вул. Незалежності на вул. Севастопольську у м. Сміла Черкаської області для подальшого продовження руху в напрямку вул. Перемоги, напроти будинку №55 по вул. Незалежності в порушення п.10.1 та п.16.2 ПДР України не переконалась, що вказаний маневр не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надала дороги пішоходу [PERSON] , який переходив проїзну частину вул. Севастопольська по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно руху зазначеного транспортного засобу, у результаті чого скоїла на нього наїзд. Дії відповідача було кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2021 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому виростків правої гомілки, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості, та закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із саднами голови, садна ліктьового суглобу, які відносяться до категорії легких. Внаслідок отриманих травм [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Смілянська міська лікарня» в період з 15.07.2021 по 06.08.2021, тобто 22 ліжко-дні, та на його лікування було витрачено 34743,56 грн. з розрахунку вартості 1 ліжко-дня у розмірі 1292,20 грн. Оскільки спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм [PERSON] вимог п.п.10.1 та п.16.2 ПДР України, з урахуванням того, що відповідач в добровільному порядку витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого не відшкодувала, наявні підстави для звернення до суду із вказаним позовом. Ураховуючи наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органів, до компетенції яких віднесені представницькі повноваження у даній сфері, наявні підстави для пред`явлення даного позову саме прокуратурою в межах повноважень, визначених ЗУ «Про прокуратуру» та ЦПК України. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.08.2022 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання з`явились прокурор, представник Смілянської міської ради та відповідач. Прокурор Сокольвяк О.І. підтримала позов в повному обсязі, просила його задовольнити з наведених в ньому підстав. Представник Смілянської міської ради - Возний С.І. вважає позов обґрунтованим, просив його задоволити. Повноваження представника підтверджуються наявною у матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого [PERSON] має право вчиняти юридичні дії від імені Смілянської міської ради, в тому числі самопредставництво без довіреності в судах всіх інстанцій, підприємствах, установах, організаціях. Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі. Представник КНП «Смілянська міська лікарня» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи лікарня була повідомлена шляхом направлення судової повістки. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 жовтня 2021 року закрито кримінальне провадження №12021250350000544 від 15 липня 2021 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та звільнено відповідача від кримінальної відповідальності за вчинення наведеного кримінального правопорушення. Зі змісту даної ухвали слідує, що [PERSON] 15.07.2021 близько 07 год. 00 хв. керуючи технічно-справним автомобілем «BMW 316», реєстраційний № [NUMBER] , та виконуючи поворот ліворуч з вул. Незалежності на вул. Севастопольську у м. Сміла Черкаської області для подальшого продовження руху в напрямку вул. Перемоги, напроти будинку №55 по вул. Незалежності в порушення п.10.1 та п.16.2 ПДР України не переконалась, що вказаний маневр не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надала дороги пішоходу [PERSON] , який переходив проїзну частину вул. Севастопольська по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно руху зазначеного транспортного засобу, у результаті чого скоїла на нього наїзд. У результаті виниклої дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому виростків правої гомілки, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості, та закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із саднами голови, садна ліктьового суглобу, які відносяться до категорії легких. Факт отримання [PERSON] вказаних травм підтверджується також висновком експерта №05-6-01/245. Спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм [PERSON] вимог п.п.10.1, 16.2 ПДР України. Дії обвинуваченої [PERSON] судом кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що передбачено кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з повідомленням КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради від 11.05.2022 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 15.07.2021 по 06.08.2021 (всього 22 календарні дні). Вартість 1 ліжко-дня в липні 2021 року складала 1663 грн. 68 коп., в серпні 2021 року 1392 грн. 20 коп. загальна вартість перебування на лікуванні становить 34743 грн. 56 коп. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно з приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений § 2 Глави 82 ЦК України. Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).\~ Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та\~ обґрунтованими. 24 травня 2022 року заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся до Смілянської міської ради та КНП «Смілянська міська лікарня» з листом, в якому запропонував їм звернутись до суду з позовом про відшкодування витрат,завданих Смілянській міській лікарні лікуванням [PERSON] від злочину. Як вбачається з відповіді Смілянської міської ради від 27 травня 2021 року, Смілянська міська рада з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, не зверталась, оскільки міська рада не володіє відомостями про подію кримінального правопорушення. Просила прокуратури здійснити представництво їх інтересів. КНП «Смілянська міська лікарня» у повідомленні від 02.08.2022 року просила прокурора вжити заходів щодо представництва інтересів КНП з приводу стягнення коштів з [PERSON] . Частинами 3,4 ст.56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з статтею 1 цього Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Як було зазначено вище пункт 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Тобто, у даному випадку незалежно від причин не звернення з відповідним позовом закладу охорони здоров`я прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35). Згідно із статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Матеріали справи свідчать, що підставою звернення прокурора до суду є неналежне виконання Смілянською міською радою та КНП «Смілянська міська лікарня» своїх повноважень щодо вжиття заходів з відшкодування у встановленому законом порядку витрат комунального закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Отже, в цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку місцевої громади) й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілого, на лікування якого витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як встановлено ч.1ст.142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України приходить до висновку, що з відповідача на користь держави належить стягнути 1240 грн. 50 коп. судового збору. Понесення будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять На підставі наведеного,

Outcome: approved