Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] в особі представника адвоката Габуєва Г.Ю. звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі- АТ «ПУМБ»), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач за допомогою Єдиного порталу державних послуг Дія дізналася про наявність виконавчого провадження №68213974 відкритого постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. від 18.01.2022 про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 53\~760,97 грн. За змістом вказаної постанови виходить, що вона винесена при примусовому виконанні виконавчого напису №49668 від 24.12.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. При цьому позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають відновленню та захисту судом в установленому законом порядку. Так, позивач мала правовідносини із АТ «ПУМБ» проте свої зобов`язання виконала і не зберігала докази їх виконання. Будь-яких повідомлень про наявність заборгованості та вимог про її погашення не отримувала. Разом з цим, у матеріалах виконавчого провадження відсутні жодні документи на підставі яких здійснюється примусове виконання. Отже, при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність наявної заборгованості і строки позовної давності до вимог відповідача щодо стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, без додержання порядку вчинення нотаріальних дій, перевірки наявності права стягувача на стягнення грошових сум, просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Одночасно з поданням позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2022 заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №68213974 відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Бригади В.О. № 49668 від 24.12.2021 року. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликок) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича належним чином засвідчені копії усіх документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 24.12.2021 №49668 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка Андрія Олександровича засвідчені належним чином копії усіх матеріалів виконавчого провадження №68213974 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Ухвала Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2022 року неодноразово направлялась на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. проте отримана ним не була та відповідно і не була виконана. Позивач [PERSON] , будучі належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, разом з тим, від її представника адвоката Габуєва Г.Ю. до суду надійшла заява у якій він просить суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Разом з цим, до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, у якій представник АТ «ПУМБ» просить задовольнити позов в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача 50 відсотків судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду. Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення на позовну заяву не надали. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті \~4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 18.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. за заявою про примусове виконання виконавчого напису №49668 від 24.12.2021 виданого Приватним нотаріусом КМНО Бригіда В.О. відкрито виконавче провадження №68213974 про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 53\~760,97 грн., сума за виконавчим документом 54\~010,97 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. від 31.01.2022 у ВП №68213974 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи [PERSON] . Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ\~«Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених\~постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зміни, внесені до Переліку\~у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; нормативно-правовий акт № 662 від 26.11.2014 постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 зазначене вище рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає\~постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999\~в редакції постанови КМУ від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662\~до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З метою повного об`єктивного розгляду справи ухвалою суду від 23.09.2022 від приватного нотаріуса КМНО Бригіда В.О. та приватного виконавця Запорізької області Якименка А.О. витребувано копії усіх документів на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис та копію матеріалів виконавчого провадження. Вказана ухвала суду неодноразово направлялась судом на адресу приватного нотаріуса та приватного виконавця, проте не була ними отримана і відповідно не була виконана. Відтак, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. За приписами п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так представником відповідача АТ «ПУМБ» було подано заяву про визнання позовних вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку. Згідно із ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 496,20 грн. та 50 % судового збору сплаченого при зверненні із заявою про забезпечення позову у розмірі 248,10 грн., інші 50% судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 496,20 грн. та 50 % судового збору сплаченого при зверненні із заявою про забезпечення позову у розмірі 248,10 повертаються позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved