Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

23 березня 2021 року Виконком Нововолинської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтовують тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказують, що дитина постійно перебуває у небезпеці, батьки є хронічними алкоголіками, [PERSON] психологічно та фізично знущається та б`є, закриває надовго у ванній кімнаті [PERSON] , тому остання тікає з квартири і зникає надовго, останній раз більше ніж на два місяці, залишаючи сина на неврівноваженого батька. Зазначають, що дитина налякана, заїкаючить розповідає, що любить маму і шкодує її. Вказують, що малолітній [PERSON] , [INFO] бачив, як батько [PERSON] бив його матір [PERSON] , зі слів дитини було багато крові і матір забрала "Швидка допомога" у реанімацію. Зазначають, що 05.03.2021комісією у складі служби у справах дітей, центру соціальних служб та управління соціального захисту населення був здійснений візит за місцем проживання дитини однак батько відмовився впустити членів комісії до помешкання, комісія поспілкувавшись з сусідами, які усі з опитаних мешканців будинку повідомили, що у квартирі, де проживає [PERSON] часто відбуваються сварки та бійки між батьками, які зловживають алкоголем, а дитина є свідком прояву агресії батька до матері. Вказують, що у зв`язку із зазначеним 11.03.2021 на розгляд комісії з пи тань захисту прав дитини було винесено питання де одноголосно прийнято рішення про те, шо малолітньому [PERSON] , [INFO] існує безпосередня загроза життю та здоров`ю перебуваючи з батьком, оскільки члени комісії не змогли потрапити до помешкання, вирішено провести акт оцінки рівня безпеки дитини у закладі дошкільної освіти №6. 12.03.2021 комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей, фахівця із соціальної роботи центру соціальних служб, інспектора СЮП Володимир-Волинського РВП, завідуючої педіатричною службою КНП «Нововолинський ПМСД», та директора інклюзивно-ресурсного центру, відповідно був складений акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та встановлений висновок щодо рівня безпеки дитини, тому комісія прийняла рішення, що малолітньому [PERSON] , [INFO] дуже небезпечно в даній сім`ї, а тому було прийняте рішення про негайне відібрання дитини у батька. Також зазначають, що було встановлено, що дитина потребує соціально-психологічної допомоги, а тому є необхідністьу направленні його до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Посилаються у позові на те, що малолітній [PERSON] був взятий на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, відтоді дитина тимчасово влаштована у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м.Ковель. Вказують, що незважаючи на попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, батьки малолітнього [PERSON] продовжували ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків та не дотримуватись рекомендацій. Також зазначають, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , який влаштований на проживання у прийомну сім`ю, оскільки матір стосовно дитини позбавлена батьківських прав. Вважають, що саме через винну поведінку батьків дитина не може нормально розвиватись та виховуватись, така атмосфера негативно впливає на фізичне та психічне здоров`я малолітнього [PERSON] та створює загрозу для її життя та здоров`я, тому просять позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , та стягувати з відповідачів на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись малолітня дитина аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. з кожного щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача - начальник служби у справах дітей Думич І.О. позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених у позові, пояснила, що підставами позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно їхнього сина [PERSON] вважають ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що він ніколи в стані алкогольного сп`яніння не приходив в садочок забирати сина, це була його дружина, матір [PERSON] , яка зараз не вживає алкогольні напої. Зазначив, що були випадки, що бив дружину [PERSON] , зараз не б`є. Просив не позбавляти його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , який знаходиться в Чеській Республіці та з яким він спілкується постійно по телефону. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вже два роки не вживає алкогольні напої, лікується, спілкується з сином [PERSON] , який знаходиться в Чеській Республіці та скучає за нею. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, сторона відповідача вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно їхнього сина [PERSON] є крайнім заходом, та вважає відсутнім факт умисного ухилення батьків від виховання сина [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що відповідача [PERSON] знає давно, відбирали вже у неї іншу дитину, коли народився [PERSON] то служба у справах дітей спостерігала за даною сім`єю, проводили обстеження, коли дитина почала ходити у дитячий садок то до них стали надходити повідомлення, що батько [PERSON] б`є матір і що батьки забирають дитину з садка у стані алкогольного сп`яніння. Крім того показала, що в березні 2021 року надійшло повідомлення з дитячого садка, що 02.03.2021 матір [PERSON] забрали у лікарню у важкому стані оскільки її побив чоловік [PERSON] на очах у дитини. Оскільки після даного інциденту [PERSON] не впустив у квартиру службу у справах дітей, комісія з 5-ти чоловік провела спілкування з дитиною [PERSON] , який мав пригнічений загальний вигляд та розповів, що тато при ньому б`є маму без будь-яких причин, внаслідок чого комісія оцінивши ризики вирішила відібрати дитину, при складені відповідних документів сусіди відмовились давати свої особисті дані. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідача, покази свідка, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, зокрема: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), копії паспортів та ідентифікаційних номерів відповідачів (а.с.5-8), копії актів обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 05.03.2021, 06.02.2020, 18.10.2018 (а.с.9-11), акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 12.03.2021 (а.с.12-16), рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 15.03.2021 №75 про негайне відібрання в [PERSON] , малолітнього [PERSON] та про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.17), висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.18), копію листа Нововолинського міського центру соціальних служб від 05.03.2021 №158/02-10 (а.с.19), копії листів Нововолинського ДНЗ №6 Нововолинської міської ради Волинської області від 04.03.2021 №14 та від 10.10.2018 №40 (а.с.20, 21), копію рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 24.04.2013 про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.22-23), копію листа НКП "Нововолинська ЦМЛ" від 11.03.2021 №733//01-20 (а.с.24), копію витягу з протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 11.03.2021 (а.с.25), копію листа виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області №445/02-35/2-22 від 16.02.2022 (а.с.65), копії довідок НКП "Нововолинська ЦМЛ" №279 від 07.07.2021, №310 від 14.07.2022, №287 від 23.06.2022 та №264 від 23.06.2022 (а.с.94-95), копію листа КУ "Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" від 19.09.2022 №337 (а.с.96), копію листа притулку для дітей служби у справах дітей (притулок) Волинської ОДА від 20.09.2022 №149 (а.с.97), копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] (а.с.98-99), суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухилились від обов`язку по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не утримують його, а також не проявляли до нього щонайменшої батьківської турботи, вели аморальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями. Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно п.2-5 ч.1 ст.164 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконували своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , зловживати спиртними напоями, належним чином не доглядали за дитиною, створювали несприятливі умови для виховання, проживання та розвитку малолітньої дитини, що негативно впливало на його фізичне та психологічне здоров`я та створювало загрозу його життю та здоров`ю. В суді встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] виявляютьбажання приймати участь у вихованні сина [PERSON] , припинили зловживати спиртними напоями. Враховуючи вищенаведене, суд позов задовольняє частково та приймає рішення про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] та від матері [PERSON] не позбавляючи їх батьківських прав відносно дитини. Згідно ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] офіційно ніде не працюють, враховуючи матеріальне становище відповідачів, стан здоров`я кожного зокрема та малолітньої дитини, суд, відповідно до ст.182, ст.184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі з кожного із батьків по 1100,00 грн. щомісяця, які присуджує до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись малолітня дитина, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідачів, з кожного зокрема підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі по 2270,00 грн., із розрахунку: 2270,00 грн. немайнова вимога та 2270,00 грн. майнова вимога. Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.

Outcome: partial