Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 22 липня 2016 року відповідач [PERSON] підписав з АТ «Ощадний банк України» в особі територіального відокремленого відділення №10018/0145 філії Сумське обласне управління АТ „Ощадбанк заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання заяви банк надав відповідачу кредит в сумі 1500 грн., строк дії якого встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% процентів річних. На підставі заяв відповідача про збільшення відновлювальної кредитної лінії йому було збільшено розмір кредитної лінії спочатку до 15 000 грн., а потім до 30 000 грн.. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконував взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 25 серпня 2022 року він має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 36654,94 грн. (29995,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 грн. комісія за обслуговування рахунку, 1515,12 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу, а також 5130,79 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином повідомлений про надходження позову до суду в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 22 липня 2016 року відповідач [PERSON] підписав з АТ «Ощадний банк України» в особі територіального відокремленого відділення №10018/0145 філії Сумське обласне управління АТ „Ощадбанк заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання заяви банк надав відповідачу кредит в сумі 1500 грн., строк дії якого встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і склала 30% процентів річних. На підставі заяв відповідача про збільшення відновлювальної кредитної лінії йому спочатку було збільшено розмір кредитної лінії до 15 000 грн., а потім до 30 000 грн.. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач належно не виконував взятого зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 25 серпня 2022 року він має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 36654,94 грн. (29995,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 грн. комісія за обслуговування рахунку, 1515,12 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу, а також 5130,79 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу). У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 206\~„Про деякі\~питання оплати\~житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану від\~05.03.2022\~року встановлено,\~що до\~припинення чи\~скасування воєнного\~стану в\~Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 24 лютого 2022 року та впродовж дії воєнного стану інфляційні втрати та 3% річних не нараховувались. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 36 654,94 грн..

Outcome: approved