Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

У вересні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. 05 жовтня 2019 року [PERSON] (далі позивач) та [PERSON] (далі відповідачка) зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу не має. Розірвання шлюбу через органи РАЦС є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє порозуміння. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити без її участі у зв`язку з тим, що вона перебуває за межами території України і не може з`явитись у судове засідання, вимоги позивача підтримує та визнає у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 28 вересня 2022 року позов залишено без руху на надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 11-12). 17 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с. 22-23). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 05 жовтня 2019 року, про що складено відповідний актовий запис № 3399, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 2). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка\~кожного аргументу,\~наведеного учасниками\~справи,\~та норми\~права,\~які застосував\~суд,\~мотиви їх\~застосування. Дослідивши фактичні\~обставини та\~зміст спірних\~правовідносин,\~надавши оцінку\~кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно положень\~статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~диспозиції статті 112\~СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що 05 жовтня 2019 року позивач та відповідачка зареєстрували шлюб. Однак, спільне життя не склалось, сторони по справі проживають окремо, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. У свою чергу, відповідачка визнала позовні вимоги позивача (а.с. 25). Частина 4 статті 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа №456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 114, 115 СК України, та

Outcome: approved