Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

У липні 2022 адвокат Шевченко Ю.Г., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання майнових прав на об`єкт будівництва, в якому просив визнати за [PERSON] , [INFO] , зареєстровано місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] майнові права на об`єкт будівництва - квартиру [ADDRESS] (два «Д»), 2-О (два «О»), 2-Е (два «Е»); стягнути із [PERSON] , зареєстровано місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстровано місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, включаючи судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, та додатково сплачений судовий збір у сумі 3707,50 грн (три тисячі сімсот сім гривень 50 коп.). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 29.02.2016 між [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 та зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій за № 300, діяла [PERSON] , та позивачем укладено цивільно- правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 29.02.2016 за реєстровим № 241. Відповідно до пункту 1.2 Договору відповідач зобов`язується передати у власність позивача будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , 2-0, [ADDRESS] та оплатити вартість квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 407 250,00 грн. Позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості квартири, що підтверджується пунктом 3.3.2 договору відповідно до якого позивачем в повному обсязі оплачено вартість квартири, визначена пунктом 3.1 Договору та актами прийому-передачі коштів від 27.02.2016, 28.02.2016, 29.02.2016,06.06.2017,07.06.2017. В подальшому, 07.06.2017 між відповідачем, від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 та зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій за № 301 діяв [PERSON] та позивачем укладено договір про внесення змін до договору, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 447. Згідно з пунктом 2.2. договору про внесення змін внесено зміни до пункту 3.1 Договору відповідно до якого вартість квартири - 461 550 грн. Представником позивача зазначено, що на виконання вказаних умов договору позивачем сплачено різницю у вартості квартири, що підтверджується актами приймання- передачі коштів від 06.06.2017 та 07.06.2017. Відповідно до пункту 2.3 Договору технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію - II квартал 2017 року. Вказує, що позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність відповідачем позивачу квартиру не передано, жодних дій спрямованих на передачу у власність, будь-яким передбаченим діючим законодавством способом позивачу квартири, кідповідачем не вжито. Крім того, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 19.07.2021 № 1907/1 на адвокатський запит [PERSON] від 06.07.2021 № 62/21, відповідно до відомостей з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , 2-0, [ADDRESS] до експлуатації, відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] до експлуатації. Будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов договору. Враховуючи, що зазначені дії відповідача є такими, що порушують право позивача, визначене та гарантоване ст.47 Конституції України, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21.07.2022 відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання майнових прав на об`єкт будівництва, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Третім особам\~роз`яснено\~право подати\~пояснення щодо\~позову в\~порядку,\~передбаченому ст.\~181\~ЦПК України,\~протягом 15\~днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів із дня його отримання. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи пояснень щодо позову не надали. 23.09.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі. В судове засідання позивач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. У судове засідання треті особи [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли, будь-яких клопотань, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог від третіх осіб до суду не надійшло. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст.\~128\~ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України,\~якщо відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання та\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~відповідач не\~подав відзив,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~якщо позивач\~не заперечує\~проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нечипоренком О.В. 29 лютого 2016 року за реєстровим № 241. Відповідно до пункту 1.2 Договору [PERSON] зобов`язується передати у власність [PERSON] нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , а позивач зобов`язується прийняти у власність квартиру та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість вказаної квартири в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з пунктами 3.1, 3.3 Договору вартість квартири на день укладення договору складає 407\~250,00 (чотириста сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень, які [PERSON] зобов`язаний внести як гарантійний внесок в рахунок придбання в майбутньому квартири на поточний рахунок [PERSON] № р/р [NUMBER] в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», МФО 300658, код отримувача 2872205599 або у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів [PERSON] з обов`язковим підписанням Актів приймання-передачі грошових коштів. Відповідно до пункту 3.3.1 Договору сума гарантійного внеску 407\~250,00 (чотириста сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. вноситься [PERSON] до моменту підписання цього договору. 07.06.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про внесення змін до договору, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 29.02.2016 за реєстровим № 241, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В., зареєстрований в реєстрі за № 447. Відповідно до п. 4 Договору підпункт 3.3.1 Розділу 3 Договору викладено в наступній редакції: 3.1.1. Сума гарантійного внеску 461\~550,000 (чотириста шістдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят ) гривень 00 коп. внесена [PERSON] до моменту підписання цього договору. Відповідно до акта:№1 прийому-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору від 27.02.2016 року [PERSON] на виконання в майбутньому умов договору, що буде укладений між нею та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 року діє [PERSON] , щодо придбання [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] передала [PERSON] кошти в сумі 150\~000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. Відповідно до акта:№2 прийому-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору від 22 лютого 2016 року [PERSON] на виконання в майбутньому умов договору, що буде укладений між ним та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 року діє [PERSON] , щодо придбання [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] передав [PERSON] кошти в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. Відповідно до акта: №3 прийому-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору від 29 лютого 2016 року [PERSON] на виконання в майбутньому умов договору, що буде укладений між ним та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 року діє [PERSON] , щодо придбання [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] (дев`яносто) передав [PERSON] кошти в сумі 107 250 (сто сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень. Відповідно до акта:№1 приймання-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору від 06 червня 2017 року [PERSON] на виконання в майбутньому умов договору, що буде укладений між ним та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 року діє [PERSON] , щодо придбання [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] ), 2-О (два «О»),2-Е (два «Е»), секція 2 квартира [ADDRESS] (дев`яносто) передав [PERSON] кошти в сумі 27\~150, 00 (двадцять сім тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 коп. Відповідно до акта: №2 приймання-передачі коштів на виконання в майбутньому умов договору від 07 червня 2017 року [PERSON] на виконання в майбутньому умов договору, що буде укладений між ним та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16.06.2015 року діє [PERSON] , щодо придбання [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] ), 2-О (два «О»),2-Е (два «Е»), секція 2 квартира [ADDRESS] (дев`яносто) передав [PERSON] кошти в сумі 27\~150, 00 (двадцять сім тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 коп. Згідно з пунктом 2.3 Договору від 29.02.2016 технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію ІV квартал 2017 року. Відтак, як вбачається [PERSON] виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність [PERSON] , від імені якого на підставі посвідчених довіреностей діяли [PERSON] та [PERSON] квартиру не передано, жодних дій спрямованих на укладення договору купівлі-продажу квартири відповідачем не вжито. Так, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 19.07.2021 року №1907/1 на адвокатський запит [PERSON] від 06.07.2021 № 62/21, відповідно до відомостей з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] до експлуатації, відсутня. Замовники будівництва не зверталися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] до експлуатації. Зазначені дії [PERSON] , від імені якого на підставі посвідчених довіреностей діяли [PERSON] та [PERSON] є такими, що порушують право [PERSON] , визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду Так, у зв`язку з укладенням Договору у [PERSON] , від імені якого на підставі посвідчених довіреностей діяли [PERSON] та [PERSON] виникло майнове право на отримання гарантійного внеску від [PERSON] , а у [PERSON] виникло майнове право на квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором. Визнання за [PERSON] майнового права на квартиру дасть їй можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі квартири у власність позивачу може тривати невизначений час, тому позивач має зменшити ризик того, що квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який він інвестував свої кошти. Таким способом має бути визнання за позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - квартиру. Відтак, оскільки [PERSON] виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу [PERSON] , від імені якого на підставі посвідчених довіреностей діяли [PERSON] та [PERSON] не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна квартира, яка після цього має стати власністю позивача, наявні правові підстави визнати за [PERSON] майнове право на квартиру. Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. У безлічі випадків житловий будинок може простояти роками недобудованим. Тому позивачу необхідно зменшити всі можливі ризики того, що його квартира може дістатися комусь ще. Належним способом буде визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування). Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об`єкт інвестування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» вказує, що майнові права - це будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги. У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому. Тому визнання прав на об`єкт дасть у майбутньому можливість якось ідентифікувати свою квартиру серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності - можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність» відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Майнове право - це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , виконав свої зобов`язання за договором, повністю оплативши вартість об`єкта (як вкладу за договором), тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав - квартири. Із змісту договору випливає, що його предмет становить надання послуг щодо вкладання залучених коштів в будівництво житла та оформлення права власності на це майно в інтересах замовника. Невиконання [PERSON] , від імені якого на підставі посвідчених довіреностей діяли [PERSON] та [PERSON] зобов`язань за договорами призвело до порушення прав позивача, саме: через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування (будівництва) в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у останньої відсутня можливість реєструвати право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ч. 1 ст. 190 ЦК України вказується, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним. Одним зі способів захисту порушених прав, ст. 16 ЦК України - передбачено визнання права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Стаття 137\~ЦПК України детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста). Згідно із частиною третьою статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію ордеру; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової (правничої) допомоги №50/21 від 31 травня 2021 року укладений між адвокатським об`єднанням «КРІДЕНС ПАРТНЕРС» та [PERSON] ; копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №50/21 від 31 травня 2021 року. Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із копією договору про надання правової (правничої) допомоги №50/21 від 31 травня 2021 року укладений між адвокатським об`єднанням «КРІДЕНС ПАРТНЕРС» та [PERSON] , встановлено, що правова допомога надається платно, вартість послуг становить 10 000 (десять тисяч) гривень. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката позивача, а також тривалість судових засідань, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі повному обсязі. Таким чином,\~суд вважає\~за можливе\~стягнути із\~відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: approved