Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

21 липня 2022 року позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Вимоги позову мотивовані тим, що позивачу стало відомо, що в період з 01 серпня 2021 року по 19 жовтня 2021 року відповідач, шляхом протиправного отримання доступу до банківських рахунків [PERSON] , періодично здійснював самостійно, без відома останньої, перераховував на власний банківський рахунок кошти в сумі 165\~373 гривні 00 копійок. Перераховані кошти є безпідставно набутим майном, на момент звернення до суду позивачеві повернуті не були, а тому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 165\~373 гривні 00 копійок та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 22 липня 2022 року було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до поштового повідомлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача відповідачем отримано. 04 серпня 2022 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позов, у якому він повністю не визнав вимоги позову, зазначив, що доводи позовної заяви є необґрунтованими, наведена інформація є недостовірною, а обставини не відповідають дійсності. Твердження позивача про те, що відповідач протиправно отримав доступ до банківської картки, останній спростовує тим, що між ним та [PERSON] мали місце близькі дружні стосунки та вона добровільно систематично надавала йому на безповоротній основі матеріальну допомогу шляхом переведення коштів на його банківські рахунки і це відповідає ознакам дарування. Також просив справу розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням та викликом сторін. Судовий розгляд справи було призначено на 23 листопада 2022 року, сторони в судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надавали, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 статті 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За загальними положенням даних статей для виникнення зобов?язання з безпідставного збагачення необхідна наявність хоча б двох умов: перше збільшення або збереження майна однією стороною (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого); друге відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення або збагачення за підставою, яка згодом відпала (наприклад, заповіт, за яким спадкоємці отримали майно та майнові права, визнаний судом недійсним). Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Отже, однією з підставою для застосування даної статті ЦК України є те, що набуття майна відбувається за відсутністю правової підстави для такого набуття. Згідно статті 12 та статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З витребуваних судом документів та наданих позивачем документів не доведено позивачем як розміру перерахованих відповідачу коштів, так і відсутність правових підстав для такого перерахування, відповідач визнає обставину отримання коштів, однак не в тій сумі, яку зазначає позивач. Суд критично ставиться до зазначених позивачем відомостей про безпідставність будь яких перерахувань на користь відповідача, оскільки позивач згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань звернувся із заявою про вчинення кримінального провадження 21 жовтня 2021 року, яке в подальшому було закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України. Також, визначаючи правомірність перерахування коштів, суд виходить з того, що за наявністю навіть банківської картки, здійснити перерахування грошових коштів без відома позивача є майже неможливим, оскільки це передбачає знання паролів від електронних сайтів банків чи безпосередньо пароля, поставленого на відповідні картки позивача. При цьому позивачу навіть після першої банківської операції (яких, згідно підрахунків позивача було тридцять сім), мало б прийти повідомлення про перерахування коштів на інший рахунок. Позивачем не наведено обставин здійснення перерахування коштів без відома позивача. Ці всі обставини, в сукупності, свідчать про те, що позивач добровільно здійснювала перерахування певних грошових сум на користь відповідача, отже відсутня ознака протиправності такого перерахування, зважаючи на що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed