Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати факт спільного проживання 6 років до дня смерт із [PERSON] та визнати за нею право вланості на земельну ділянку площею 0,0428 га, кадастровий номер 3221455300:02:007:0073, розташовану за аресою: Київська область, смт. Глеваха, СТ «Лісова поляна». Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , якого вона доглядала останні 10 років, з яких 6 років до дня смерті проживала разом із спадкодавцем, вела спільний побут та господарство. [PERSON] склав заповіт на ім`я позивачки на майно, що складається з квартири. Оскільки заповіт не охопив спірну земельну ділянку, а отримати спадщину в порядку спадкування за законом позивач не має можливості, так як не перебуває із спадкодавцем в родинних відносинах, звернулася до суду із вказаним позовом. 21.09.2017 р. ухвалою суду відкрито провадженняя у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 26.04.2018 р. ухвалою суду призначено підготовче засідання у справі. 08.10.2018 р. ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, вимоги підтримує, від допиту свідків відмовляється. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в установлений ухвалою суду термін, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Як вбачається із спадкової справи № 753/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , індекс 02-14, заведеної 09.12.2016 р. П`ятою Київською державною нотаріальною конторою, 09.12.2016 р. від [PERSON] за вх. № 2126 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] . При цьому, заявниця підтвердила обізнаність із вимогами ст.ст. 1241, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України (а.с. 34). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 15703, у віці 81 років [INFO] у м. Київ помер [PERSON] (а.с. 35). Довідками, виданими ЖЕД № 904, підтверджено факт постійного проживання [PERSON] , починаючи з 18.12.2003 р. та до дня смерті, за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 36). 27.01.2015 р. [PERSON] зробив розпорядження, яким належну йому квартиру [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] , про що склав заповіт, посвідчений 27.01.2015 р. Коробановою О.В. державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-38. 25.05.2017 р. [PERSON] подає до П`ятої київської державної нотаріальної контори заяву вх. № 778, в якій вказує на те, що прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] що складається з квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю: Ѕ частина за договором купівлі-продажу, Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 25.05.2017 р. П`ятою київською державною нотаріальною конторою отримано Інформаційну довідку № 88013482 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, якою встановлено належність [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.09.2015 р., земельної ділянки, кадастровий номер 3221455300:02:007:0073, площею 0,0428 га для індивідуального садівництва за адресою Київська область, смт. Глеваха, «Лісова Поляна» садівниче товариство (надалі земельна ділянка) (а.с. 51-52). 25.05.2017 р. [PERSON] видано свідцотво про право на спадщину за заповітом на спадщину, що складається з квартири [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за № 5-96. Матеріали спадкової справи містять заяву від імені [PERSON] , подану 18.07.2017 р. за вх. № 1072, що не містить підпису заявника та державного нотаріуса, а тому судом не приймається до уваги як належний доказ звернення позивача до П`ятої київської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] у складі земельної ділянки, оскільки не засвідчує волевиявлення такої (а.с. 58). 18.07.2017 р. Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Роз`яснено [PERSON] право на оскарження Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії до суду протягом трьох років (а.с. 60). Інших постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії матеріали спадкової справи не містять. Доказів оскарження постанови державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори від 18.07.2017 р. позивачкою не надано, як і рішень суду про скасування такої. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена, це може бути підставою для відмови у позові (Постанова\~08.12.2022 р. справа № 518/164/20 провадження № 61-3612св22\~Верховний Суд). Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2018 р. у справі № 182/8267/14-ц, від 11 вересня 2019 р. у справі № 643/20546/14-ц, від 13 травня 2022 р. у справі № 552/4460/20, від 19 травня 2022 р. у справі № 636/1853/18, від 25 травня 2022 р. у справі № 298/1618/19. За таких\~обставин,\~суд,\~за відсутності\~доказів неможливості\~одержання [PERSON] \~у нотаріуса\~свідоцтва про\~право на\~спадщину через\~відсутність родинних\~відносин,\~дійшов обґрунтованого\~висновку про\~відмову в\~задоволенні позовних\~вимог про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~у судовому\~порядку,\~оскільки такі\~вимоги є\~передчасними. Щодо встановлення факту проживання однєю сім`єю, то дана вимога не підлягає задоволенню через недоведеність. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed