Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

10 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] (далі - квартира). У вищевказаній квартирі зареєстрований брата позивача [PERSON] . Станом на час звернення до суду з даним позовом на реєстраційному обліку у квартирі перебувають позивач та відповідач [PERSON] , в квартирі фактично проживає лише позивач, точне місце перебування відповідача не відоме. В період з квітня 2013 року по теперішній час відповідач у квартирі за вказаною адресою не проживає, власних речей не зберігає, комунальними послугами не користується, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймає. Позивач вважає, що його права як власника квартири порушені відповідачем, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2022 року закрито підготовче засідання у вказаній справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Пояснив, що відповідач не проживає у вказаній квартирі приблизно з 2012 року, а лише з дозволу позивача, як власника квартири, був зареєстрований в ній. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином (в тому числі й шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті судової влади), причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , є сусідкою [PERSON] та перебуває в дружніх стосунках з його дружиною, ніколи не бачила [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу. В даній квартирі проживає лише позивач [PERSON] та його дружина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , є сусідом [PERSON] та ніколи не бачив [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу. В даній квартирі проживає позивач [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованих 09 серпня 2022 року, [PERSON] з 07 квітня 1998 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 11 листопада 2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] надала пояснення, відповідно до яких вона зареєстрований та фактично проживає в квартирі [ADDRESS] , та є сусідкою позивача, відповідача - [PERSON] ніколи не бачила, зазначила, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною. Допитаний в якості свідка [PERSON] надав пояснення, відповідно до яких він зареєстрований та фактично проживає в квартирі [ADDRESS] та є сусідом позивача, відповідача - [PERSON] ніколи не бачив за адресою проживання позивача. Факт реєстрації відповідача за місцем проживання в квартирі підтверджується також довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11 листопада 2021 року. На виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2022 року Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 23 серпня 2022 року було надано відповідь, що інформація у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом п`яти років, у зв`язку з чим відомостей про перетинання державного кордону [PERSON] з 22 серпня 2017 року по 11 серпня 2022 року не виявлено. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Глава 28\~ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З досліджених судом доказів встановлено, що позивач є власником спірної квартири. Відповідач зареєстрований за місцем проживання в квартирі не проживає в квартирі більше року. Обставин, з якими чинне законодавство України пов`язує збереження за відповідачем права користування квартирою понад вказані строки, судом не встановлено. За таких обставин суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Щодо вимог позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Статтею 7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Таким чином, наявність судового рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою квартири. Всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем станом на час розгляду даної справи не доведений факт порушення його прав в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку Відділом реєстрації місця проживання Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Враховуючи наведене, суд відмовляє в позові в частині вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою квартири у зв`язку з їх передчасністю. Одночасно суд враховує, що в разі відмови Відділу реєстрації місця проживання Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в знятті відповідача з реєстраційного обліку за адресою квартири на підставі, зокрема, даного рішення суду, позивач не буде позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial