Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

16.09.2022 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по ј частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, оскільки останній регулярно отримує дохід, однак добровільно свій обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей не виконує, чим порушує їх право на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька. 27.10.2022 р. відповідач [PERSON] подав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що викладені позивачем обставини по справі визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування своєї позиції відповідач, зокрема, зазначив, що вимога, яку позивач виклав в позовній заяві про стягнення з нього аліментів в розмірі по ј частині всіх видів його доходів порушує його права та інтереси, оскільки стягнення аліментів у розмірі по ј частині від усіх доходів на двох неповнолітніх дітей - це стягнення Ѕ частини усіх видів доходів відповідача, крім того, зазначив, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка є інвалідом дитинства 3 групи та перебуває на його утриманні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, справу просив розглянути у його та позивача відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовільнити. (а.с.37). Представник відповідача адвокат - Доля О.А. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги заперечила, просила суд стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей, справу розглядати у її та відповідача відсутність (а.с.35). З урахуванням письмової позиції позивача та відповідача, досліджених доказів суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак відповідач не виконує добровільно свого законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх синів, відповідач [PERSON] є працездатним, який офіційно працює у військовій частині [NUMBER] крім неповнолітніх синів, також має на своєму утриманні непрацездатну дружину, а тому може і зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/5 частині всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, розмір яких суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та меж заявлених позивачем позовних вимог, а також визначених ст.182 СК України обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Спірні правовідносини регулюються такими нормами права: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, - 1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , чим порушує їх права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей, а також такий розмір стягуваних аліментів визначений із дотриманням принципу найкращих інтересів дитини, аліменти визначено в такому розмірі, щоб вони були достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а тому з урахуванням визначеного судом розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі по 1/5 частині від усіх видів його заробітку (доходу), в іншій частині позовних вимог, необхідно відмовити. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дітей, передбачених законом, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, суд вважає, що позивач самостійно не може забезпечити необхідне утримання дітей, їх фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, діти проживають із позивачем, наявність на його утриманні непрацездатної дружини не звільняють його від належного виконання батьківських обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі по 1/5 частині всіх видів його доходів, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Рішення суду про стягнення аліментів, відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Встановлені у справі обставини та висновки суду, підтверджуються такими доказами: -копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого 14.10.2005 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.5); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6); -довідкою відділу «Центру надання адміністративних послуг та Державної реєстрації» виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 04-02/2128 від 07.09.2020 р., відповідно до якої діти [PERSON] , [PERSON] проживають разом з [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.8); -довідкою військової частини [NUMBER] № 1385 від 12.11.2022 р., згідно з якою [PERSON] дійсно працює у військовій частині [NUMBER] , займає посаду військовослужбовця та отримує грошове забезпечення (а.с.36). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати на правничу допомогу в сумі 1200 грн. (80 % від суми задоволених позовних вимог), на користь держави - судові витрати у виді судового збору 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Outcome: partial