Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

31 серпня 2022 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Савіхіна Анастасія Миколаївна засобами поштового зв`язку звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувала, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписала заяву № б/н від 17.12.2020 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Відповідач виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою»\~ і 15.07.2021 підписала кредитний договір б/н про надання строкового кредиту у розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 10 місяців із встановленням річної відсоткової ставки 18%. Позивач надав відповідачу кредитні кошти 15.07.2021 в розмірі 10 000, грн., а відповідач не повернула кредитні кошти в строк, передбачений договором, у зв`язку з чим станом на 04.08.2022 відповідач має заборгованість перед банком в розмірі 11 500,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000,00 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 1 500,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 17.12.2020 заборгованість у розмірі 11 500,00 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2021 року головуючим суддею обрано суддю Бебешко М.М. Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 25 жовтня 2022 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 25 жовтня 2022 року, останнє судом відкладено на 16 листопада 2022 року. Представником позивача до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав в повному обсязі. У разі виникнення обставин викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання, призначене на 16 листопада 2022 року відповідач повторно не з`явилася, про час\~ та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 13 вересня 2022 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 11 листопада 2021 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з вимогами ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с.7,8). 15 липня 2021 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] отримала строковий кредит на суму 10 000,00 грн. на строк 10 місяців, з процентною ставкою 1,5% на місяць, 18% річних. Реальна річна процентна ставка 36,22%. (а.с.9-13). Випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 17.08.2022 (а.с.6) встановлено, що [PERSON] 15.07.2021 було встановлено кредитний ліміт в сумі 10 000,00 грн. Станом на 16.05.2022 заборгованість [PERSON] становить 11 500,00 грн. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved