Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

У липні 2022 року ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 22 357,15 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 719,29 грн. та 3% річних у розмірі 1 656,76 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло житлові будинки на подальшу експлуатацію та обслуговування від ТОВ «ЖЕК-2617». Позивач є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ЖЕК-2617» у зв`язку з припиненням ТОВ «ЖЕК-2617» шляхом приєднанням до ТОВ «Перший український експертний центр». З 01 липня 2017 року ТОВ «Перший український експертний центр» є виконавцем послуг з утримання будинків, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Розпорядження № 521 Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 вересня 2017 року «Про присвоєння поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісно-торговельно-розважального комплексу на [ADDRESS] . IV черга» вирішено присвоїти поштову адресу: [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 22 лютого 2018 року № 322/4386 перейменовано [ADDRESS] . Позивач вказує що, [PERSON] згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Згідно з розрахунком заборгованості станом на 24 червня 2022 року по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2019 року по 05.03.2021 року складає 22 357,15 грн. Заборгованість несплачена та завдає збитків позивачу, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 3 719,29 грн. та 3 % річних у розмірі 1 656,76 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги та судовий збір. Ухвалою суду від 22 липня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05 жовтня 2022 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказала, що відповідач дійсно є власником квартири [ADDRESS] , проте вважає вимоги позову необґрунтованими та недоведеними, оскільки заявлена до стягнення сума заборгованості не підтверджена належними та допустимими доказами. Як зазначив представник відповідача 31 липня 2020 року ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» прийняло будинок [ADDRESS] в управління, з 01 серпня 2020 року будинок обслуговується силами ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» із залученням відповідних підрядних компаній, а отже ніяких послуг відповідач від позивача з 01 серпня 2020 року не отримує. Тому у позивача відсутні правові підстави для нарахування оплати за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 серпня 2020 року по 05 березня 2021 року. Згідно з доводами представника відповідача, ТОВ «Перший український експертний центр» не використало встановлений тариф у розмірі 8,02 грн. за 1 кв. м., а інший тариф, що не відповідає вимогам законодавства та свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Крім того, вказала, що позивач надавав мешканцям будинку [ADDRESS] лише житлову послугу (послуга з управління багатоквартирним будинком), тоді як комунальні послуги (постачання холодної води та водовідведення, постачання гарячої води та водовідведення, постачання електричної енергії та централізоване опалення) надаються мешканцям будинку іншими постачальниками на підставі індивідуальних договорів. Посилаючись на те, що позивачем не було надано частину послуг взагалі, про що свідчать систематичні звернення мешканців будинків із відповідними зауваженнями, ТОВ «Перший український експертний центр» було зобов`язано провести перерахунок у зв`язку із ненаданням послуг належної якості відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», проте останнім такі вимоги виконано не було. Тому, вважає, що у відповідача виник обов`язок сплати заборгованості у розмірі 17 131,68 грн., що відрізняється від заявленої суми боргу позивачем. Крім того, розрахунок здійснений позивачем не враховує здійснені суми платежів відповідачами за період існування правовідносин між сторонами. На підставі цього, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, заявивши, що попередній розрахунок суми судових витрат становить 3 500, 00 грн., а остаточний розмір судових витрат та докази на його підтвердження будуть надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 17.10.2022 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що позивачем була запропонована пропозиція співвласникам щодо погодження нового тарифу по будинку [ADDRESS] шляхом підписання протоколу/листків письмового опитування. Дана пропозиція розглянута співвласниками житлового будинку і протокольно прийнято рішення 05 жовтня 2018 року про погодження нового тарифу на послуги. 05 березня 2021 року відбулась фактична передача будинку в управління ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» шляхом укладення прямого договору. В акті прийому передачі показників лічильників електричної енергії за адресою: від 05 березня 2021 року, підписаному та затвердженому уповноваженими представниками позивача та ОСББ «ЖК «Французький квартал-4», зазначено, що Акт складено у зв`язку з передачею житлового будинку з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» в управління ОСББ «ЖК «Французький квартал-4». Також зазначає, що починаючи з вересня 2020 року і до моменту фактичної передачі будинку в управління ОСББ «ЖК «Французький квартал-4», тобто до 05.03.2021 року, нарахування плати за частково надані послуги за вказаною адресою здійснювалось з урахуванням скоригованого тарифу. Вважає, що відповідачем не доведено та не надано відповідних доказів на підтвердження факту отримання послуг з електропостачання від інших постачальників. Натомість посилається на те, що постачання електричної енергії у вказаному будинку, в тому числі і в квартиру відповідача, здійснювалося на підставі Договору 60713012 ПВ про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Київські енергетичні послуги». Вважає, що доводи відповідача щодо завищеного розміру тарифу необгрунтованими, оскільки таке підвищення розміру тарифу на утримання будинку відбулося відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 05.10.2018 р. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 липня 2017 року між ТОВ «ЖЕК-2617» та ТОВ «Перший український експертний центр» укладено Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини за адресою: вул. (будівельна адреса: м. Київ, вул. Тютюнника, буд. 52/1) у Печерському районі м. Києва (т. 1 а.с. 32-34) Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (т. 1 а.с. 15-18). Актом приймання-передачі багатоквартирного будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] від 31 липня 2020 року відбулась передача від ТОВ «Перший український експертний центр» до ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» вказаного будинку. 05 березня 2021 року складено Акт прийому-передачі технічної та виконавчої документації від ТОВ «Перший український експертний центр» до ОСББ «ЖК «Французький квартал-4». Отже, як споживач житлово-комунальних послуг, згідно зі ст. 156, 162 ЖК Української РСР відповідач зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком позивача, станом на 24.06.2022 року по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2019 року по 05.03.2021 року складає 22 357,15 грн. Заборгованість несплачена та завдає збитків позивачу, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 3 719,29 грн. та 3 % річних у розмірі 1 656,76 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачі є споживачами комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Разом із тим, суд встановив, що загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Французький квартал-4» прийнято здійснити припинення отримання всіх послуг від ТОВ «Перший український експертний центр» з 01 серпня 2020 року та прийнято рішення не пізніше 01 серпня 2020 року ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» розпочати управління та забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Під час вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 серпня 2020 року - 05 березня 2021 року суду слід встановити, хто у зазначений період здійснював обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. У свою чергу, ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» регламентує, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що з 01 серпня 2020 року ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» уклало договори на правах замовника щодо надання різних житлово-комунальних послуг. У матеріалах справи наявні відповідні договори та акти щодо надання послуг з 01 серпня 2020 року. Натомість, позивач нараховує заборгованість за період з 01 лютого 2019 року по 01 серпня 2020 року. Тому, суд дійшов висновку, що задоволенню не підлягають позовні вимоги про стягнення суми заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за вказаний період. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи икладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими судом, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 лютого 2019 року по 31 липня 2020 року відповідачу, що становить 16 786,20 грн., інфляційні втрати у розмірі 753,70 грн. та 3 % річних у розмірі 753,89 грн., що разом становить 18 293,79 грн., тобто 65,7% від ціни позову у розмірі 27 7733 грн. 20 коп. Згідно зі ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо використання ТОВ «Перший український експертний центр» не встановленого тарифу у розмірі 8,02 грн. за 1 кв. м., а іншого тарифу, що не відповідає вимогам законодавства та свідчить про необґрунтованість позовних вимог, оскільки підвищення позивачем розміру тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відбулося відповідно до протоколу зборів співвласників будинку від 05 жовтня 2018 року. Також суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неналежного надання житлово-комунальних послуг, оскільки будь-яких доказів щодо цього суду не надано, як то складених Актів-претензій щодо ненадання, надання не в повному обсязі комунальних послуг позивачем. За приписами частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - а обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач за подання вказаної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 866,53 (2 481,00 грн. х 65,7%) пропорційно сумі задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки представником відповідача не надано доказів понесення відповідачем витрат на правничу допомогу, то відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат в порядку ч. 8. ст. 141 ЦПК України. Тому питання щодо стягнення зазначених витрат не вирішується судом при ухваленні вказаного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial