Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка проживає, зареєстрована та є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . 03 червня 2020 року представниками енергопостачальника було здійснено перевірку споживача на дотримання виконання ПРРЕЕ за зазначеною вище адресою та було виявлено порушення споживачем п.п.3 п.8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: виявлені ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників, шляхом впливу на лічильник електричної енергії, внаслідок чого спожита електрична енергія недораховується. Радіоелектронний пристрій вилучено, порушення зафіксовано, про що складено акт. На підставі пп.3 п.8.4.8. ПРРЕЕ, за формулою 5 та рішення комісії Нікопольського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПРРЕЕ, визначено обсяг необлікованої електричної енергії та суму завданих споживачем збитків. Вартість необлікованої електричної енергії по вказаному Акту № 012818 від 03 червня 2020 року становить суму в розмірі 20\~209 грн. 48 коп. При цьому, представником позивача зазначається, що відповідачкою сума боргу частково сплачена та сума сплати становить 6 062 грн. 84 коп. Однак, залишок суми боргу в розмірі 14\~146 грн. 64 коп. відповідачкою в добровільному порядку не проводився. 14 травня 2021 року на адресу відповідачки була направлена досудова вимога щодо сплати суми збитків в добровільному порядку, яка в свою чергу була проігнорована та сума заборгованості на даний час не сплачено. Тому, на підставі викладеного представник позивача змушений звернутися до суду та суму боргу в розмірі 14\~146 грн. 64 коп. стягнути в примусовому порядку, а також просить суд стягнути з відповідачки понесені ними судові витрати в розмірі 2\~270 грн. 00 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.28-29). Відповідачка про розгляд була повідомленою належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с43), своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, скористалася та подала відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає наступне. Так, пред`явленні позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивач при подачі позовної заяви до суду зазначає про обставини, які не відповідають дійсності. Факт того, що відносно неї було складено акт, згідно якого нарахована була заборгованість, вона не заперечує. При цьому, позивач в позовній заяві зазначив про те, що лише 09 липня 2020 року сума в розмірі 6 062 грн. 84 коп. в рахунок боргу була сплачена в добровільному порядку. Однак, дані твердження не відповідають дійсності, оскільки в період 2021 року нею регулярно було сплачено заборгованість, на підтвердження даного факту надає відповідні довідки та квитанції, згідно яких в період з 21 травня 2021 року та 23 липня 2021 року нею на загальну суму 14 003 грн. 00 коп. Тому враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с.34-35). Представник позивача своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством на подання відповіді на відзив, не скористався,будь-які заяви, клопотання чи заперечення не подав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрована та є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . 03 червня 2020 року представниками енергопостачальника було здійснено перевірку споживача на дотримання виконання ПРРЕЕ за зазначеною вище адресою та було виявлено порушення споживачем п.п.3 п.8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: виявлені ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників, шляхом впливу на лічильник електричної енергії, внаслідок чого спожита електрична енергія недораховується. Радіоелектронний пристрій вилучено, порушення зафіксовано, про що складено акт (а.с.3). На підставі пп.3 п.8.4.8. ПРРЕЕ за формулою 5 та рішення комісії Нікопольського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПРРЕЕ, визначено обсяг необлікованої електричної енергії та суму завданих споживачем збитків. Вартість необлікованої електричної енергії по вказаному Акту № 012818 від 03 червня 2020 року становить суму в розмірі 20\~209 грн. 48 коп. (а.с.5). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, сума боргу відповідачкою частково сплачена, що, в даному випадку, і не заперечується представником позивача, оскільки останній в позовній заяві зазначив, що відповідачкою по справі сума заборгованості в розмірі 6 062 грн. 84 коп. частково погашена. Однак, позивачем не врахована та обставина, що відповідачкою в період з 21 травня 2021 року по 23 липня 2021 року сума боргу в розмірі 14\~003 грн. 00 коп. була частково сплачена, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача та на підтвердження даного факту долучила до матеріалів справи, квитанції та чеки (а.с.36-42). Згідно п.8.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Згідно п.8.2.5\~Правил роздрібного\~ринку електричної\~енергії, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі, фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється\~акт про порушення,\~згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Відповідно до\~пп.7\~п.8.4.2\~Правил роздрібного\~ринку електричної\~енергії,\~визначення обсягу\~та вартості\~необлікованої електричної\~енергії здійснюється\~оператором системи\~на підставі\~акта про\~порушення,\~складеного у\~порядку,\~визначеному цими\~Правилами,\~у разі\~виявлення таких\~порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина друга статті 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди: тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Тому, якщо в процесі розгляду справи, зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 2\~ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також враховуючи той факт, що відповідачкою сам по собі акт про порушення нею ПРРЕЕ не заперечується та не оскаржується, оскільки остання в добровільному порядку суму заборгованості частково сплатила, на підтвердження чого долучила квитанції, а представник позивача своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористався та будь-які запереченням щодо сплати відповідачкою суми боргу не надав, суд враховує дані докази та обставини і вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та, з урахуванням часткового погашення заборгованості, стягнути з відповідачки на користь позивача залишок суми заборгованості в розмірі 143 грн. 64 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, у сумі 14 003 грн. 00 коп. (14 146 грн. 64 коп. х 100 % : 143 грн. 64 коп. = 1,01 % - задоволено позов). Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп. (2\~270 грн. 00 коп. х 1,01 % : 100 = 22 грн. 93 коп.).

Outcome: approved