Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

23.08.2022 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник за довіреністю [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та три відсотки річних. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.11.2020 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто неустойку (пеню) в розмірі 30180 грн за несвоєчасну сплату аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Постановою державного виконавця Хотинської районного відділу державної виконавчої служби від 05.01.2021 року відкрито виконавче провадження №64027356 на виконання вищезазначеного судового рішення. Позивач зазначає, що відповідач протягом тривалого часу, злісно, свідомо ухиляється від реального виконання рішення суду, що призвело до погіршення її фінансово - матеріального становища, оскільки вона неспроможна забезпечити належний та достатній матеріальний стан дитині, яка є інвалідом з дитинства. Позивач вважає, що внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання в розмірі 30180 грн, яке виникло на підставі рішення суду, останній має сплатити їй, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, інфляційні втрати за весь час прострочення та 3 % річних від розміру грошового зобов`язання, яке визначено рішенням суду від 04.11.2020 року. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь інфляційні втрати за період з 08.12.2020 року (з дня набрання рішенням суду законної сили) до 01.08.2022 року в розмірі 9154,25 грн, а також 3 % річних від простроченої суми за період з 08.12.2020 до 01.08.2022 року в розмірі 1491,00 грн, а всього на загальну суму 10645,25 грн. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 54). Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі, не заперечують проти винесення по справі заочного рішення (а.с. 73). Відловідач [PERSON] на розгляд справи двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку (а.с.65, 70 зворот, 71-72,75), відзив на позов не подавав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, зі згоди позивача та її представника, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (прізвище під час шлюбу [PERSON] ) з 14.02.2005 року по 05.10.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (а.с.25-26). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.2006 року (а.с.21 зворот). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.02.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.22). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.05.2018 року змінено розмір аліментів, визначених в рішенні Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.02.2008 року та стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.18-19). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.11.2020 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року включно в сумі 30180,00 грн. Рішення набрало законної сили 07.12.2020 року (а.с.6-8). На підставі рішення суду від 04.11.2020 року було видано виконавчий лист і постановою державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 05.01.2021 року відкрито виконавче провадження №64027356, на виконання вищезазначеного судового рішення (а.с.9-10). Станом на 25.07.2022 року відомостей щодо самостійного виконання відповідачем рішення суду від 04.11.2020 року на адресу відділу ДВС не подавалось, що підтверджується листом відділу ДВС від 25.07.2022 року (а.с.12). 08.08.2022 року представником позивача була направлена на адресу відповідача [PERSON] пропозиція про добровільну сплату боргу по аліментах в розмірі 30180 грн (а.с.14- 16). У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за рішенням суду від 04.11.2020 року позивач, з посиланням на ч.2 ст.625 ЦК України, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 08 грудня 2020 року (з дня коли рішення суду від 04.11.2020 набрало законної сили) по 01 серпня 2022 року у розмірі 9154,25 грн, а також 3 % річних від простроченої суми за період з 08 грудня 2020 по 01 серпня 2022 року в розмірі 1491,00 грн, а всього на загальну суму 10645,25 грн. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За частиною 2 статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) міститься висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання. При цьому у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (статті 625 Цивільного кодексу України). Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 08 грудня 2020 року (з дня коли рішення суду від 04.11.2020 набрало законної сили) по 01 серпня 2022 року у розмірі 9154 грн 25 коп. Згідно аналізу практики застосування ст.625 ЦК України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Тому, за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням суду від 04.11.2020 року за період з 08 грудня 2020 року по 01 серпня 2022 року, з урахуванням суми заборгованості у розмірі 30180,00 грн. та сукупного індексу інфляції за цей період у розмірі 1,31244, сума інфляційних втрат становить у розмірі 9429,44 грн. (30 180,00 грн. х 1,31244) - 30180,00 грн). Як вбачається з розрахунку, доданого представником позивача до позову, розмір інфляційних втрат було розраховано за період з грудня 2020 по липень 2022 року та становить 9154,25 грн (а.с.17). Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням суду від 04.11.2020 року підлягають стягненню за період з 08 грудня 2020 року по 01 липня 2022 року у розмірі 9154,25 грн, що є в межах позовних вимог. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних від простроченої суми за період з 08.12.2020 (з дня коли рішення суду від 04.11.2020 набрало законної сили) по 01 серпня 2022 року. Строк прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням суду від 04.11.2020 року за період з 08.12.2020 року по 01.08.2022 року становить 19 місяців та 24 дні. Отже, сума трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання складає 1491,87 грн /30180 грн х 3% : 12 місяців х 19 місяців прострочення зобов`язання = 1433,55 грн/ + /30180 грн х 3% : 12 місяців : 31 день х 24 дні прострочення зобов`язання = 58,32 грн/. Таким чином, оскільки відповідач свої грошові зобов`язання щодо стягнення на користь позивача коштів в розмірі 30180,00 грн за рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.11.2020 року своєчасно не виконав, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] : інфляційні втрати за період з 08.12.2020 по 01.07.2022 в розмірі 9154,25 грн та три відсотки річних за період з 08.12.2020 по 01.08.2022 в розмірі 1491,87 грн, а всього на загальну суму 10646,12 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №161/4985/17 викладено висновок проте, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності із Законом України «Про судовий збір». Згідно підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави складає 992,40 грн.

Outcome: approved