Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа АТ «ПРОСТО-страхування», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2021 в м. Чернігові, по вул. Самострова, 11, сталася ДТП за участю її автомобіля марки «Hyundai I 10», реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Новозаводський районний суд м. Чернігова постановою від 27.10.2021 року визнав [PERSON] винним у вчиненні вищевказаної ДТП та притягнув до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований в АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За умовами полісу №АР/5772050, розмір франшизи 0, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн. Після ДТП позивачем було повідомлено АТ «ПРОСТО-страхування»про настання події ДТП. 12.10.2021 року був проведений огляд автомобіля «Hyundai I 10», реєстраційний номер [NUMBER] , в присутності представника АТ «ПРОСТО-страхування». Представник АТ «ПРОСТО-страхування»звернувся до експерта-автотоварознавця із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження, в результаті якого було визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Hyundai I 10», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 34027,80 грн., коефіціент зносу - 0,54. Вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування коефіцієнту фізичного зносу - 51561,06 грн. 19.11.2021 року замовником робіт АТ «ПРОСТО-страхування» ФОП « [PERSON] » перераховано страхове відшкодування, призначене на ремонт автомобіля у розмірі 34027,80 грн. Разом з тим, з рахунку на оплату №СФ-0000324 від 13.10.2021 року ФОП « [PERSON] » вбачається, що загальний розмір матеріальних збитків становить 53 439,80 грн, з них: вартість робіт з ремонту автомобіля Hyundai I 10, номерний знак [NUMBER] , становить 14 079 грн; розмір вартості встановлених запчастин складає 29 640 грн; розмір вартості встановлених матеріалів та паливно-мастильних матерiалiв становить 9720,80 грн. Так, 28.12.2021 року відповідно до рахунку №СФ-0000391 від 25.12.2021 за ремонт автомобіля позивач доплатила особисті кошти у сумі 19412 грн та 155,30 грн банківських послуг за здійснення платежу АТ «УКРСИББАНК». Таким чином, загальний розмір невідшкодованого матеріального збитку становить 19567,30 грн. Незважаючи на те, що [PERSON] вину у вчиненні ДТП визнав, однак відшкодовувати завданий матеріальний збиток категорично відмовився, мотивуючи тим, що це обов`язок страхової компанії. Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 09.11.2021 року по 30.06.2022 року, що становлять 3729,52 грн та 427,80 грн нарахованих 3 відсотків річних. Враховуючи те, що ДТП трапилась з вини відповідача, відновлювальні роботи належного їй автомобіля тривали майже 3 місяці. Наслідки ДТП порушили нормальні життєві зв`язки відповідача та вимагали додаткових матеріальних затрат. З 10.09.2021 року до 18.03.2022 року позивач не працювала та перебувала у відпустці по догляду за дитиною без збереження грошового забезпечення. Для того щоб розрахуватись за відновлювальний ремонт автомобіля вона разом із своїм чоловіком вимушені напередодні новорічних свят брати в борг кошти у розмірі 20000 грн, які потім виплачували частинами. Це було для неї моральним потрясінням. Протягом тривалого часу не мала можливості користуватись власним автомобілем, чим був порушений встановлений ритм життя. Відмови відповідача відшкодувати шкоду у добровільному порядку призводили до стресу та роздратування. Вважає, що справедливим та адекватним розміром відшкодування заподіяної моральної шкоди буде сума у розмірі 7000 гривень. Від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.46-56), у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначає, що відшкодування шкоди, заподіяної майну, підлягає сплаті страховиком ПАТ «ПРОСТО-страхування», до якого позивачем вимоги не заявлялись. Непред`явлення вимоги до страховика є підставою для відмови у позові. Вважає, що страхова компанія може переглянути розмір страхового відшкодування після надання позивачем відповідних документів щодо здійснення ремонту пошкодженого автомобіля. Позивачем не надано належних доказів на обґрунтування розміру моральної шкоди, тому є підстави для відмови у стягненні з відповідача моральної шкоди. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 05 серпня 2022 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню чавстково виходячи з наступного. 09.10.2021 року о 14 год 45 хв у м. Чернігові, по вул. Ігоря Самострова, 11, водій [PERSON] керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем Hyundai i10, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по прибудинковій території зі сторони вул. Шевчука в бік вул. Ігоря Самострова. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.9 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.10.2021 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до Полісу №АР/5772050, автомобіль Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований на момент ДТП в АТ «ПРОСТО-страхування»,страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130000 (сто тридцять тисяч гривень) грн, розмір франшизи 0 (нуль) грн (а.с.9). Відповідно до Висновку № 284 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 23.10.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового "Hyundai - i10", реєстраційний № [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 09.10.2021 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 09.10.2021 року, складає: 34027,80 грн (а.с.19-29). Згідно платіжного доручення №20990 від 19.11.2021 року АТ «ПРОСТО-страхування» на рахунок [PERSON] перерахувало 34027,80 грн страхового відшкодування за ремонт автомобіля "Hyundai - i10", реєстраційний № [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до рахунку на оплату №СФ-0000324 від 13.10.2021р. ФОП « [PERSON] »,\~виконавцем були\~виконані роботи\~(надані\~послуги)\~з ремонту\~автомобіля "Hyundai - i10", реєстраційний № [NUMBER] , встановлення запчастин, матеріалів, паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 53439,80 грн (а.с.10). Згідно рахунку на оплату №СФ-0000391 від 25.12.2021 року, доплата за ремонт автомобіля «Hyundai I 10», номерний знак [NUMBER] , складає 19412 грн (а.с.13). Відповідно до платіжного доручення №П10263463 та квитанції №П1940378 від 28.12.2021 року [PERSON] здійснила доплату за ремонт автомобіля згідно вищевказаного рахунку та відповідно до квитанції №П1940378К сплатила суму за послуги банку - 155,30 грн (а.с.14-16). Згідно листа від 10.06.2022 року вих.№04-864 по страховій справі №156203, за результатами розгляду матеріалів справи та заяви [PERSON] про доплату страхового відшкодування АТ «ПРОСТО-страхування» повідомило, що відповідно до законодавства України повинно відшкодувати вартість саме матеріального збитку, а не витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля. У виплаті страхового відшкодування обмежені сумою страхової виплати на відновлення з урахуванням зносу, а не сумою ліміту відповідальності. Виплата страхового відшкодування в узгодженому розмірі на суму 34027,80 грн була здійснена у порядку, в строки та способі встановлені відповідним Законом України, а тому підстави для доплати страхового відшкодування відсутні (а.с.30). Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем [PERSON] певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Згідно з п. 4 ст.\~129\~Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Частиною першою статті 1166\~ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регульвання у сфері ринків фінансових послуг, № 538 від 09.04.2019, установлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130000,0 грн на одного потерпілого. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати\~\~(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22.1. Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Виходячи зі змісту ст. 29 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно з частиною першою статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, вимоги позивача про стягення доплати за ремонт автомобіля «Hyundai I 10», номерний знак [NUMBER] в сумі 19412,0 грн та 155,30 грн за послуги банку підлягають задоволенню. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається зі змісту позову, заходи досудового врегулювання спору позивачем не вживалися, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач попередньо звертався до відповідача з вимогою про відшкодування доплати за ремонт пошкодженого автомобіля суду не надано. За таких обставин, силу приписів частини другої статті 530\~ЦК України, підстав для стягнення передбачених частиною другою статті 625 ЦК України виплат суд не вбачає. За змістом положень частини третьої статті 386\~ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Як роз`яснено в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що ДТП сталося з вини відповідача, позивачу спричинено втрати немайнового характеру у вигляді переживань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення. У той же час, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає зменшенню, виходячи з принципу розумності та справедливості, адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Інші наведені сторонами доводи вказаних висновків суду не спростовують. Згідно ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial