Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

27.10.2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано за рішенням суду 20 липня 2022 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. За станом здоров`я та матеріальним становищем боржник в змозі надавати матеріальну допомогу, оскільки працює неофіційно, тому позивач звернулась до суду та просила стягувати з відповідача 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 01.12.2022 року. До початку розгляду справи по суті позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заяву про зменшення позовних вимог і просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти зміни позовних вимог та заявив про визнання позову про стягнення з нього аліментів у сумі 1500 грн. щомісячно на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). За рішенням Славутського міськрайонного суду від 20.07.2022 у справі № 6822/940/22, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 2, 3). Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 ЦПК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум станом на 01 грудня 2022 року для дітей віком від 6 років становить 2833грн, тобто мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 років складає 1416,50 грн. Вирішуючи питання про стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги у сумі 1500 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] аліментів у сумі, яку визнає відповідач, а саме 1500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved