Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Олевської міської ради Житомирської області, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я лікування потерпілого від кримінального правопорушення, мотивуючи його тим, що вироком Олевського районного суду Житомирської області від 07.07.2021 року, у справі №287/84/20 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст. 286 КК України\~та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75,76 КК України\~ [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаний вирок до суду апеляційної інстанції не оскаржувався та набрав законної сили 06.08.2021 року. Вказаним вироком суду встановлено, що обвинувачений [PERSON] 18.07.2019, близько 18.00 години, водій [PERSON] , керуючи власним, технічно непрацездатним, відповідно до висновку експерта від 19.09.2019 №3/825, мотоциклом марки КІІЧЬСЖ №-150- 70С, державний номерний знак [NUMBER] (гальмівна система в технічно непрацездатному стані внаслідок непрацездатності гальмівного механізму переднього колеса), перевозячи в якості пасажира [PERSON] , рухався по вул. Центральній, с. Юрове, Олевського району, Житомирської області в напрямку центру населеного пункту. На ділянці дороги, навпроти будинку №118, по вищевказаній вулиці, водій [PERSON] , в порушення відповідно до висновку експерта від 09.12.2019 №2/1215, вимог Правил Дорожнього руху України, а саме: -п.12.3 ПДР України, який зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки або перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; -п.31.1 ПДР України, який передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а також правил технічної експлуатації підприємсгв-виробників та іншої нормативно-технічної документації; -п.п.41.4 та 31.4.1 «а» ПДР України, які забороняють експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей гальмівної системи, зокрема коли змінено конструкцію гальмівної системи керуючи мотоциклом з непрацездатною гальмівною системою, виявивши в процесі руху перешкоду, а саме: велосипедиста [PERSON] , який рухався в попутному напрямку та почав змінювати напрямок свого руху, маючи технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди при справній гальмівній системі шляхом застосування своєчасного термінового гальмування, вищевказаних заходів не вжив, в результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста. В результаті ДТП, що сталася, малолітній велосипедист [PERSON] , [INFO] , отримав, відповідно до висновку експерта від 06.12.2019 №230, тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в лівій тім`яній ділянці, яка супроводжувалася ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку та лінійним переломом тім`яної кістки ліворуч з поширенням на лускатий шов, велике крило основної кістки ліворуч та тіло основної кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент виникнення. Факт заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] підтверджено під час судового розгляду кримінального провадження, проте питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вирішено. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 18.07.2019 року по 24.07.2019 року, тобто \~6 ліжко-днів. Фактичні витрати комунального підприємства на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочинного діяння склали 902,34 грн. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відповідачем добровільно не відшкодовано Олевській міській раді витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. У зв`язку з цим прокурор звернуся до суду в інтересах міської ради з метою їх захисту, враховуючи наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок витрачання закладом охорони здоров`я, який фінансується з місцевого бюджету, коштів на лікування потерпілого, та просить стягнути 902,34 грн. з відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Кононихіну Н.Ю. Ухвалою від 20.09.2022 року справу прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Прокурор у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Представник Олевської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомленний належним чином, причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомлення про поважність причин неявки, за відсутності заперечень позивача, в порядку, визначеному\~статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до\~ст. 247ЦПК України\~розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини. Вироком Олевського районного суду Житомирської області від 07.07.2021 року у справі №287/84/20 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст. 286 КК України\~та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75,76 КК України\~ [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаний вирок до суду апеляційної інстанції не оскаржувався та набрав законної сили 06.08.2021 року (а.с. 8-15). Відповідно до реєстру № 952/05-6 від 28.10.2021 Комунального некомерційного підприємства «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради у зв`язку з отриманням вказаних тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у трамматологічному відділенні медичного закладу із 18.07.2019 по 24.07.2019, тобто 6 ліжко-днів (а.с.17). Відповідно до Статуту КНП «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради, затвердженого рішенням Олевської міської ради 8-го скликання від 11.11.2021 №622, КНП «Олевська центральна лікарня» є закладом охорони здоров`я\~комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу (амбулаторну, стаціонарну) будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Підприємство створене відповідно до рішення Олевської міської ради 8-го скликання від 11.11.2021 №622. Майно підприємства є власністю територіальної громади м.Олевськ в особі Олевської міської ради Житомирської області. Підприємство засновано на комунальній власності територіальної громади м.Олевськ. Засновником та власником Підприємства є Олевська міська рада. Основною метою діяльності Підприємства є медичне обслуговування населення, надання медичної допомоги та послуг медичного обслуговування в амбулаторних та стаціонарних умовах. Між сторонами виник спір щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Статтею 56 ЦПК України\~передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У відповідності до ч.1 ст.1206\~Цивільного кодексуУкраїни (ЦК України) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.3\~ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,та судових витрат`питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно з п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 3 Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст.ст.12,13\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування у КНП «Олевська центральна лікарня» Олевської міської ради за період з 18.07.2019 по 24.07.2019 року потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] , відтак є причинний зв`язок між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілого підлягають стягненню із відповідача. Розмір витрат на лікування [PERSON] за період з 18.07.2019 по 24.07.2019 року становив 902,34 грн. Відповідач жодного доказу на спростування заявлених вимог та доданих до позову доказів не надав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved