Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 1. Позиція позивача. У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив визнати недійсним договір комісії №7417/3123 від 10.03.2021, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі директора [PERSON] , визнати недійсним договір купівлі-продажу №7417/3123 від 10.03.2021, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі директора [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним як спадкоємцем другої черги за законом право власності на спадкове майно, а саме транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] . Після смерті сестри відкрилась спадщина, спадкоємці за законом першої черги після смерті сестри відсутні, а тому позивач [PERSON] , який є рідним братом померлої є спадкоємцем другої черги. Він прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкове майно, яке залишилось після смерті сестри складається з об`єктів нерухомого майна та автомобіля RENAULT TRAFIC 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль. На нерухоме майно свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу йому буде видано, а на вказаний вище автомобіль відмовлено, оскільки за спадкодавцем [PERSON] будь-які транспортні засоби зареєстрованими не значаться. Водночас вказав на те, що у ході оформлення спадщини позивачу стало відомо, що автомобіль марки RENAULT TRAFIC 2008 року випуску був незаконно переоформлений невісткою померлої [PERSON] - [PERSON] з приводу чого позивач звернувся до поліції з заявою по вчинення кримінального правопорушення. Позивач зазначає, що на час укладання договору комісії №7417/3123 від 10.03.2021 вказаного транспортного засобу між [PERSON] та ФОП [PERSON] , власник транспортного засобу [PERSON] померла, що свідчити про незаконність укладання вказаного договору. Факт смерті сестри позивача - [PERSON] , власника транспортного засобу, підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 березня 2021 року. Позивач вважав, що відповідно до статей 25, 30, 203, 215, 216 ЦК України, спірні договір комісії та договір купівлі-продажу транспортного засобу є недійсними, оскільки з самого початку вони не могли породжувати будь-які наслідки, так як на час його укладання сторона за цим договором, власник майна та сестра позивача, померла, тобто втратила цивільну правосуб`єктність: правоздатність та дієздатність. Таким чином позивач, посилаючись на викладене вище, зважаючи на те, що він відповідно до статті 1270 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, а також, що відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, просив позов задовольнити. 2. Позиція відповідача. Представник відповідачів - адвокат Павлов С.С. подав відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечував та просив визнати подання [PERSON] даної позовної заяви з прихованням від Ладижинського міського суду Вінницької області відомостей, що передбачені у пункті 3 частини 1 статті 186 ЦПК України про наявне інше судове провадження зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у справі № 147/948/2121 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С. про визнання допомоги спадкоємця, усунення [PERSON] як спадкоємця від права на спадкування та визнання права спадкування, що перебуває на розгляді у Тростянецькому районному суді Вінницької області, провадження у якій наразі зупинене у зв`язку з відсутністю правонаступника позивача зловживанням [PERSON] своїм процесуальним правом на звернення до суду, яке унеможливило застосування судом пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України та застосувати юридичну відповідальність та зупинити провадження у даній справі. Окрім того, вказав на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є належними відповідачами у даній цивільній справі, оскільки останні не подавали своїх заяв на прийняття спадщини за [PERSON] у спадковому провадженні №67473675, заяву подала лише [PERSON] , яка померла [INFO] , в результаті чого відкрито спадкове провадження №66898228. Позивач [PERSON] своєї заяви на прийняття спадщини за [PERSON] у спадковому провадженні № 66898228 не подавав, із заявами звернулися лише [PERSON] та [PERSON] , які станом на сьогоднішній день спадщину ще не прийняли, і невідомо чи приймуть дану спадщину та невідомо чи будуть інші спадкоємці. Тому вважає, що за вказаних вище обставин, подання [PERSON] даного позову на зареєстрований за [PERSON] транспортний засіб, та неподання першим про свої спадкові права у спадковому провадженні № 66898228 на спадщину [PERSON] свідчить про відсутність спору, адже в такому разі права [PERSON] не порушені. Відповідач ФОП [PERSON] відзиву не подав. ІІ. Пояснення сторін. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги до відповідачів ФОП [PERSON] , [PERSON] підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. При цьому від частини позовних вимог до [PERSON] відмовилися. ІІІ. Інші процесуальні дії та заяви. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив слухати справу в його відсутність, з позовними вимогами [PERSON] , враховуючи обставини справи, що стали йому відомі після 10.03.2021, в частині визнання недійсними спірних договорів визнав. При цьому зазначив, що попередньої змови з [PERSON] не існувало, оскільки [PERSON] 10.03.2021 він бачив вперше, тому вважає, що він є потерпілим від шахрайських дій [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності або про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачів про розгляд справи та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги\~ЦПК України\~щодо належного повідомлення їх про розгляд справи. Відповідно до вимог ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі\~\~наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог\~статей 280 -281 ЦПК України.\~\~ Ухвалою суду від 29.11.2022 провадження у цивільній справі за позовом\~\~ [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними договорів комісії та купівлі продажу №7417/3123 транспортного засобу та визнання права власності на спадкове майно в частині позовних вимог до [PERSON] - закрито. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. Комарівка, Теплицького району, Вінницької області, померла у м. Вінниця Вінницької області [INFO] , про що 23.03.2021 складено відповідний актовий запис №1264, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 березня 2021 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.10 том 1). За життя за [PERSON] був зареєстрований автомобіль RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль (а.с.15 том 1). Аналогічне також підтверджується листом про надання інформації Територіального сервісного центру МВС №0542 (ТСЦ МВС №0542) від 22.10.2021 №31/2/0542-М-25/аз з якого видно, що згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, їх власників та належних користувачів за [PERSON] 22.06.2019 було зареєстровано транспортний засіб RENAULT TRAFIC, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який 10.03.2021 перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу, а саме [PERSON] (а.с.14 том 1). 10 березня 2021 року між [PERSON] (надалі Комітент) та ФОП [PERSON] (надалі Комісіонер) в особі директора [PERSON] укладено договір комісії № 7417/3123 транспортного засобу (номерного агрегату). Зі змісту даного договору вбачається, що: 1. Комітент передає Комісіонеру з метою подальшого продажу належний йому на правах власності на підставі реєстраційного документа СХН №553160, виданий 22.06.2019 ТСЦ 0541 УМВС України у Вінницькій області транспортний засіб (номерний агрегат) RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак [NUMBER] , транзитний номерний знак не видавався. 2. Комітент підтверджує, що вказаний транспортний засіб нікому не проданий, не подарований, не закладений, не знаходиться під арештом, судова справа по ньому не ведеться та гарантує достовірність документів на вказаний транспортний засіб, законність володіння ним, достовірність номерів вузлів та агрегатів. В подальшому всі претензії від Покупця по вище перерахованих питаннях Комітент приймає на себе. 3. Комісіонер зобов`язується провести огляд транспортного засобу, перевірити відповідальність реєстраційних документів на нього, відповідність нанесених на ТЗ ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів з записами в реєстраційних документах, визначити технічний стан транспортного засобу та повідомити про свої висновки по вище вказаних питаннях Покупця. За результатами огляду складається Акт технічного стану, що підписується Комітентом та Комісіонером. Комісіонер не несе відповідальності за достовірність ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів та реєстраційних документів на ТЗ. 4. Ціна продажу поданого ТЗ визначена Комітентом складає 48\~700 грн. 5. Підписуючи даний договір Комітент дає згоду на збір та обробку персональних даних відповідально до Закону України «Про захист персональних даних». 6. Розмір комісійної винагороди Комісіонера за взаємною згодою між Комітентом та Комісіонером становить 800 грн. 7. Даний договір складено у двох примірниках, що передаються кожній із сторін. Договір-акт підписали: Комітент [PERSON] та Комісіонер [PERSON] (а.с.8 том 1). Цього ж дня, 10.03.2021 ФОП [PERSON] (надалі Продавець) в особі директора [PERSON] та [PERSON] (надалі Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 7417/3123 транспортного засобу (номерного агрегату). Зі змісту якого вбачається, що Продавець продає Покупцю належний на правах власності Комітенту на підставі реєстраційного документа СХН №553160, виданий 22.06.2019 ТСЦ 0541 УМВС України у Вінницькій області та переданий для комісійного продажу відповідно договору комісії №7417/3123 транспортний засіб (номерний агрегат)RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак [NUMBER] , транзитний номерний знак не видавався. Даний договір підписали: Продавець [PERSON] та Покупець [PERSON] (а.с. 9 том 1). Підставою визнання недійсності договорів комісії та купівлі продажу позивач [PERSON] зазначає, що ці правочини з самого початку не могли породжувати будь яких наслідків, так як на час їх укладання власник майна померла. Згідно зі звітом №03/11/03 про оцінку транспортного засобу від 03.11.2021 видно, що ринкова вартість спірного автомобіля складає 123\~137 грн (а.с.18 том 1). З матеріалів спадкової справи № 7/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] видно, що з заявами про прийняття спадщини звернувся рідний брат померлої [PERSON] та [PERSON] , яка у заяві вказала на те, що померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але до дня смерті проживала з нею та з покійним сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.170-238 том 1). Родинні відносини між [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року, яким встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11 том 1). Також з матеріалів даної спадкової справи вбачається, що відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання від 09.09.2021 № 65271 [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] к у зв`язку зі смертю особи [INFO] з 20.04.2021. Також повідомлено, що в реєстрі Вінницької міської територіальної громади відсутня інформація про осіб, які були зареєстровані разом з померлою, станом на дату смерті (а.с.194-195 том 1). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Безпалюк Л.С. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак [NUMBER] , після смерті [INFO] його сестри [PERSON] у зв`язку з тим, що нотаріус позбавлений можливості визначити склад спадкового майна та за відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на транспортний засіб. Окрім того, постанова нотаріуса мотивована тим, що із документів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом є брат померлої [PERSON] . Також 27 серпня 2021 року заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] . [PERSON] , яка є рідною сестрою померлої [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подала. Інших спадкоємців, що подали заяви про прийняття спадщини та які мають право на спадкування відповідно до чинного законодавства, в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини, померла [INFO] . Станом на 26.10.2021 заявниця [PERSON] не надала будь-яких доказів щодо родинних стосунків та підстав закликання до спадкоємства (а.с.223 том 1). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] про що 19.10.2021 складено відповідний актовий запис №434 (а.с.150 том 1). З матеріалів спадкової справи №366/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] видно, що спадкоємцем за законом першої черги є її мати [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини. Батько померлої [PERSON] відмовився від належної йому за законом частки спадщини, яка залишилася після смерті дочки на користь матері померлої [PERSON] (а.с.142-168 том 1). V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням зазначених норм права на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року\~№ 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цим діянням наслідкам. Належним способом захисту у подібному випадку є саме визнання відповідного права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України) або застосування наслідків недійсності правочину. Вказані висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18). Саме з такими вимогами (визнання відповідного права та застосування наслідків недійсності правочину) [PERSON] звернувся до суду. Крім того, за вимогами ЦПК України\~належними сторонами\~в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. За положенням статті 51 ЦПК України належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом. Враховуючи те, що за договором купівлі-продажу від 10.03.2021 ФОП [PERSON] в особі директора [PERSON] відчужив належний на правах власності та переданий для комісійного продажу відповідно договору комісії №7417/3123 померлій [INFO] [PERSON] спірний транспортний засіб, а позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом, інших спадкоємців немає, оскільки [PERSON] , яка також за життя подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] доказів, які б підтверджували родинні стосунки та підстави для закликання до спадкоємства не надала, станом на час розгляду справи спадкоємці [PERSON] (відповідачі по справі) також суду не надали таких доказів, а тому представник відповідача безпідставно вважав, що права позивача на спадкове майно не порушені. За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента (стаття 1011 ЦК України). Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Встановлено, що 10.03.2022 ФОП [PERSON] в особі директора [PERSON] продав [PERSON] належний на правах власності Комітенту ( [PERSON] ) на підставі реєстраційного документа СХН №553160, виданий 22.06.2019 ТСЦ 0541 УМВС України у Вінницькій області та переданий для комісійного продажу відповідно договору комісії №7417/3123 спірний транспортний засіб. Договір комісії №7417/3123 від 10.03.2021, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі директора [PERSON] та договір купівлі-продажу №7417/3123 від 10.03.2021, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі директора [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] [INFO] ,тобто на момент коли, відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припинилася. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом [PERSON] , який прийняв спадщину та оспорює договір комісії та купівлі-продажу, оскільки спадкодавець не могла укласти договір комісії [INFO] у зв`язку з тим, що померла. Згідно\~з статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1262 ЦК України\~ у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Підставою для звернення\~\~ [PERSON] \~\~до суду з позовом стала неможливість оформити спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] сестри [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Безпалюк Л.С. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак [NUMBER] , після смерті [INFO] його сестри [PERSON] у зв`язку з тим, що нотаріус позбавлений можливості визначити склад спадкового майна та за відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на транспортний засіб. Таким чином, судом встановлено, що договір комісії №7417/3123 від 10.03.2021, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі директора Чорнокозинського М.М. після смерті [PERSON] [INFO] ,тобто на момент коли, відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припинилася, а отже ФОП [PERSON] \~в особі\~директора [PERSON] \~ є особою, яка не мала права відчужувати майно, яке належало [PERSON] , право на яке фактично перейшло її брату [PERSON] в порядку спадкування, на підставі частини першої та п`ятої\~статті 1268 ЦК України, оскільки спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та враховуючи вимоги\~статті 1218 ЦК України\~відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, та приходить до висновку про визнання недійсними оспорюваних договорів на підставі статей\~203,\~215 ЦК України, оскільки вказані договори порушують права спадкоємця [PERSON] та визнання права власності на спірний автомобіль в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved