Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: - визнати громадянина Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] , [INFO] , батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису № 376, складеного Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17 березня 2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , якими виключити відомості про батька в графі «Відомості про батька» « [PERSON] , громадянин України» і включити відомості про батька та в графі «Відомості про батька» внести [PERSON] , громадянин Федеративної Республіки Нігерія. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є громадянином Федеративної Республіки Нігерія, прибув до України на навчання у березні 2018 року. Після закінчення строку дії візи залишився проживати в Україні нелегально.10 червня 2022 року відділом з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було прийнято від Позивача на зберігання Паспорт № [NUMBER] , про що надана Розписка. 10 червня 2022 року Позивача було зареєстровано, на нього оформлена особова справа № 2022 DP 0004, йому було видано Довідку про звернення за захистом в Україні № 003606. Під час проживання в Україні Позивач зустрічався з Відповідачем. Від стосунків у Відповідача з Позивачем у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . При складанні актового запису про народження дитини відомості про батька були записані зі слів матері на підставі статті 135 Сімейного кодексу України. Дитина проживає разом з Відповідачем та повністю перебуває на її утриманні. На момент пред`явлення позову між Позивачем та Відповідачем досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання спільної малолітньої дитини. Позивач є батьком дитини, у зв`язку з чим звернувся до суду. В судове засідання позивач, представник позивача, не з`явилися. Через канцелярію суду позивачем подано письмову заяву, яка посвідчена перекладачем Савіною К.В., відповідно до якої позивач просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. 21.11.2022 року через канцелярію суду, відповідно до ст.ст.49,93,206 ЦПК України, подала письмову заяву, у якій зазначила, що визнає біологічне походження дитини - [PERSON] , [INFO] від громадянина Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] , [INFO] . Просила задовольнити позов в повному обсязі, визнати громадянина Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] , [INFO] , батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження дитини № 376 від 17.03.2022 року. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження з зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 07 травня 2022 року, 17 березня 2022 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено актовий запис за № 376 про народження [PERSON] [INFO] , місце народження Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро. Відомості про батька: [PERSON] громадянин України, матір [PERSON] , громадянка України. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (арк.с.12-13). 10 червня 2022 року позивача зареєстровано, оформлено особову справу № 2022 DP 0004, видано Довідку про звернення за захистом в Україні № 003606 (арк.с.9,10,11). Відповідно до ч. 1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно з роз`ясненнями наданими у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства повинна містити в собі всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері й батька, число місяць і рік народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до підпункту двадцятого пункту першого розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, визнання батьківства позивача [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси позивача та інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача, у зв`язку з відсутністю клопотання про їх стягнення з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved