Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

29.10.2021 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві сторона позивача посилається на те, що ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевим (локальним) електронним мережам. 10.06.2010 року [PERSON] та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» уклали договір про користування електричною енергією № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За результатами аналізу оплат було з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, в результаті чого заборгованість станом на 01.01.2019 року на контрольних показах 015812 кВт за спожиту електричну енергію - складає 2595 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 3345,51 грн. Станом на 01.10.2021 року сума заборгованості не сплачена. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача: 2595 грн. - заборгованості за спожиту електричну енергію; 750,51 грн. - 3 % річних та інфляційну складову боргу; 2270 грн. - судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2021 року позовну заяву було залишено без руху. 23.11.2021 року надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторона позивача не з`явилася, через канцелярію суду подано заяву, з якої вбачається, що представник просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Також, в матеріалах справи містяться письмові пояснення від 17.11.2022 року, в який представник вказує, що за адресою: [ADDRESS] , будинок поділено на 2 частини та відкрито 2 особові рахунки для сплати електроенергії, а саме: о/р [NUMBER] (прилад обліку електричної енергії № 03396235 типу GAMA100G1Y), що належить [PERSON] ([ADDRESS]); о/р [NUMBER] (прилад обліку електричної енергії № 2285084 типу НІК 2102-04), що належить [PERSON] (кв. 2). Вважає, що суму заборгованості за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER]) слід стягнути тільки з [PERSON] , оскільки спожита електроенергія [PERSON] обліковується іншим приладом обліку електроенергії за іншим особовим рахунком. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відзив та будь-яких інших документів не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 1/2 частка будинку [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю КП КМР «КМ БТІ» від 27.06.2022 року № 062/14-5162 (И-2022) та доданою копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 18.04.2008 року. Також 1/2 частка вказаного будинку належить на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом [PERSON] . Інші дані про зареєстроване право власності на вказану квартиру згідно інформаційної довідки № 285465141 від 18.11.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Разом з тим, вбачається, що будинок розділений на 2 частини, в кожній з яких встановлено окремий прилад обліку електричної енергії. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 10.06.2010 року [PERSON] та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» уклали договір про користування електричною енергією № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За умовами вказаного договору електропостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію, а останній зобов`язується оплачувати її за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевим (локальним) електронним мережам. Сторона позивача посилається на те, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, в результаті чого станом на 01.01.2019 року заборгованість складає 2595 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ст. 9). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 К України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з позовної заяви, відповідач своєчасно не сплачував за спожиту електричну енергію, в результаті чого утворилася заборгованість, що тягне за собою право позивача на стягнення цих коштів в судовому порядку. Сторона позивача також просить стягнути 3 % річних у розмірі 233,13 грн. та інфляційну складову боргу - 517,38 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не оспорювалися нараховані позивачем суми, суд вважає, що наведені розрахунки відповідають вимогам закону. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у сумі 2270 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved