Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Черкаського районного суду від 01.04.2010 року по справі №2-561/2010, з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10 березня 2010 року до їх повноліття. Один із спільних дітей [PERSON] , досяг повноліття, тому вимоги про збільшення стягнення аліментів стосуються однієї дитини. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина [PERSON] значно зріс, разом з цим вказаний розмір аліментів є менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з вищевикладеним, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь, на підставі рішення Черкаського районного суду від 01.04.2010, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 19.10.2022 року від позивача надійшла заява про\~зменшення позовних\~вимог та додаткові обгрунтування до позовної заяви, у якій остання зазначає, що старший син [PERSON] 2001 року народження, досяг повноліття, тому відповідач не несе витрат на його утримання. Так як відповідач приховує свої доходи, то згідно рішення суду про стягнення аліментів він мав би сплачувати на утримання [PERSON] 1/6 частину заробітку, що становить 2226 грн, разом з цим індекс інфляції з 2010 року значно зріс, що суттєво впливає на розмір витрат на утримання сина [PERSON] , який наразі навчається в 11 класі і планує вступити до ВУЗу, що передбачає активну підготовку до ЗНО, витрати на репетиторів. Крім того, зросли витрати на харчування сина, та комунальні послуги, сплату яких покладено на позивача. Оскільки витрати позивача по утриманню сина значно перевищують розмір грошових коштів, які нерегулярно, у не фіксованому розмірі та на власний розсуд сплачує відповідач, це порушує справедливий баланс інтересів і майнових прав позивача, і ставить її у гірше матеріальне становище у порівнянні з відповідачем. Позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь, на підставі рішення Черкаського районного суду від 01.04.2010, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 08.09.2022 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Стислий виклад відзиву: 27.10.2022 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач підтверджує, що за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01.04.2010 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Після відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення аліментів, позивачем було подано відповідну заяву до Рівненського міського відділу ДВС у Рівненській області щодо повернення виконавчого документа та добровільну відмову від отримання аліментів. Вказані дії були здійснені за домовленістю між сторонами, у зв`язку з добровільною сплатою аліментів [PERSON] на утримання меншого сина, (оскільки старший постійно проживав у той час у м. Рівне), у розмірах, що значно перевищували суми, які б могли стягуватися в примусовому порядку. Від вказаних домовленостей відповідач не відмовлявся і не обмежувався переказами для [PERSON] коштів на утримання [PERSON] , однак переказував кошти і самому сину безпосередньо, на його потреби. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 05.10.2022 року від [PERSON] надійшла заява про вирішення процесуальних питань, зокрема, останній просив визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву, повторно направити копію ухвали та позовної заяви, відкласти розгляд справи. Дана заява судом задоволена. 04.11.2022 року від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви з приєднаними письмовими доказами. Додактові пояснення позивача з письмовими доказами судом не прийняті до розгляду, оскільки [PERSON] порушені строки, встановлені ч. 2 ст. 83 ЦПК України. 15.11.2022 року від відповідача надійшли заперечення щодо додаткових пояснень до позовної заяви. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 09.12.2005 року, Серія [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 07.10.2021 року, Серії [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище, після державної реєстрації шлюбу - на « [PERSON] ». Відповідно до довідки з виконкому Руськополянської сільської ради від 30.08.2022 року №712/1, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] , [INFO] дочка; [PERSON] мати. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01.04.2010 року по справі №2-561/2010 з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] , на користь [PERSON] , 1981 року народження, проживаючої по [ADDRESS] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи з 10 березня 2010 року і до їх повноліття. Відповідачем надано копії фіскальних чеків та платіжних доручень щодо сплати аліментів на користь позивача або [PERSON] . Суд зазначає, що у фіскальних чеках по грошовим переказам, відповідач як відправник не зазначений, у зв`язку з чим неможливо встановити, що дані кошти переказувались особисто ним в якості стягнення аліментів, проте не зважаючи на дану обставину, суд визнає дані докази неналежними, оскільки судом не розглядається питання щодо попередньої сплати відповідачем аліментів. Норми права, що підлягають застосуванню: У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України -\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 1 ч. 3 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності та повноті, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає з матір`ю. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01.04.2010 року по справі №2-561/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи з 10 березня 2010 року і до їх повноліття. Відомості про примусове виконання рішення суду у матеріалах справи відсутні. З цього приводу відповідач зазначає, що позивачем було відкликано виконавчий лист з відділу ДВС щодо примусового стягнення аліментів, і дане твердження позивачем не спростовується, у звязку з чим є підстави вважати, що виконавчий лист перебуває у позивача. Враховуючи дану обставину, виконавцем не було змінено розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , після досягнення [PERSON] повноліття, який мав становити 1/6 частину, замість 1/3, в порядку ч. 3 ст. 183 СК України. Позивач, після досягнення [PERSON] повноліття, з позовом про визначення розміру аліментів на [PERSON] не звернулася. Сторони не\~заперечують факт\~добровільної сплати\~ [PERSON] \~аліментів на\~утримання дітей,\~однак даний\~розмір аліментів,\~на думку\~позивача,\~не задовольняє\~потреби неповнолітнього\~ [PERSON] .\~У звязку\~з чим\~позивач просила\~збільшити розмір\~стягуваних аліментів\~на утримання\~неповнолітнього [PERSON] \~на 1/4 частину заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття з підстав, що витрати на утримання дитини значно збільшилися через зростання цін та індексу інфляції. Нормою ст. 192 ЦК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01.04.2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання двох дітей, одна з яких досягла повноліття, і аліменти на яку вже не підлягають стягненню, відповідач звільнений від обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини. Фактично у нього залишається зобов`язання по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/6 частки від заробітку. Тобто матеріальне становище як позивача, так і відповідача змінилося, оскільки обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття поширюється тільки на одну дитину, замість двох. Проте, враховуючи дійсне зростання цін на продукцію та послуги, розмір аліментів у виді 1/6 частки заробітку відповідача на утримання [PERSON] є недостатнім для утримання дитини. Відповідач зазначає, що він сплачує і сплачував в добровільному порядку аліменти на утримання двох дітей, а тому збільшення розміру аліментів з 1/6 частки на ј частку, яка визначена законом як така, що підлягає стягненню на утримання однієї дитини, буде відповідати якнайкращим інтересам дитини і не погіршить матеріального становища відповідача. Вимога позивача про стягнення аліментів з дня пред`явлення позову не підлягає до задоволення, оскільки у разі збільшення розміру аліментів, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати: Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - позивач звільнена від сплати судового збору, під час розгляду справи в суді. Отже з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн., від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду. Доказів того, що відповідач звільнений від сплати судового збору у суду відсутні. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial