Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення\~ідеальних часток\~у спільній\~сумісній власності\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майно до відповідачів\~ [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Вказує, що за життя [PERSON] склала на її ім`я заповіт, який 15.07.2019 року посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р. Б., зареєстрований в реєстрі за № 1423. 29.01.2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. було відкрито спадкову справу №3/2020; спадковим майно: квартира [ADDRESS] ; невизначена частка земельної ділянки кадастровий номер 7310136300:17:004:0109, площею 0,1000 га, цільове призначення: 1.8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та перебуває у спільній сумісній власності спільно із відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Аргументує і тим, що приватним нотаріусом Балан Р.Б. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку із тим, що вищезазначена земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; роз`яснено про необхідність звернутися до суду із відповідним позовом. Просить суд, припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 7310136300:17:004:0109, площею 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] та визначити, що частки кожного із співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вказаної земельної ділянки становить по 1/4 ідеальної частки кожного; визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно, а саме: 1/4 частку земельної ділянки кадастровий номер 7310136300:17:004:0109, площею 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] , як спадкоємця після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.11.2022 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] та в її інтересаї представник, адвокат Якобишена Т.Д. в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день час і місце розгляду справи Представник позивача, адвокат Якобишена\~Т.Д.\~ скерувала до суду заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги підтримують та у випадку визнання відповідачами позовних вимог не заперечують проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] \~ в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про день час і місце розгляду справи. До суду скерувала заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі; не заперечує проти ухвалення рішення суду в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про день час і місце розгляду справи. До суду скерувала заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі; не заперечує проти ухвалення рішення суду в підготовчому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд зважає на наступне. Згідно з частиною третьою статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положеннями ст.\~4\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі обставини справи відповідно до обґрунтування позову, зміст позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту. Дослідженні судом докази та застосовані норми права. Судом належними доказами установлено що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.14) Згідно заповіту від 15.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р. Б., зареєстрований в реєстрі за № 1423 встановлено, що [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом буде мати право, позивачу [PERSON] (а.с.15) Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70112579 від 22.09.2022 року встановлено, що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. відкрито спадкову справу №3/2020; номер спадкової справи у Спадковому реєстрі № 65423336; спадкодавець [PERSON] (а.с.16) Відповідно до листа приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. №57/02-14 від 30.06.2021 року вбачається, що за даними спадкової справи №3/2020 року єдиним спадкоємцем майна [PERSON] являється позивач [PERSON] (а.с.17) До складу спадкового майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] входить: квартира [ADDRESS] . Право власності на квартиру належало покійній на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.05.1999 року; земельна ділянки кадастровий номер 7310136300:17:004:0109, площею 0,1000 га, цільове призначення: 1.8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.09.2022 року, видано приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б., зареєстровано в реєстрі за №1599 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 310535204 від 22.09.2022 року, спадщина, на яку видано свідоцтво складається із квартири [ADDRESS] ; спадкоємець [PERSON] (а.с.18-19) Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 811247 та додатку до державного акту Серія АА № 033172, право власності на земельну ділянки кадастровий номер 7310136300:17:004:0109, площею 0,1000 га, цільове призначення: 1.8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.20-23) Відповідно до\~листа приватного\~нотаріуса Чернівецького\~міського нотаріального\~округу Чернівецької\~області Балан\~Р.Б.\~вих.\~№ 55/02-14\~від 22.09.2022\~року вбачається,\~що позивачу\~ [PERSON] \~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~на спадщину\~за законом\~на земельну\~ділянку (кадастровий\~номер 7310136300:17:004:0109) у зв`язку із тим, що частка померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , як учасник спільної сумісної власності на зазначену вище земельну ділянку, за життя не була визначена і не була виділена в натурі, це право переходить до її спадкоємців; рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом. (а.с.24) Оціночна вартість земельної ділянки кадастровий номер 7310136300:17:004:0109 становить 117,13 грн., що підтверджується довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 23.09.2022 року. (а.с.25-27) Згідно зі ст.355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст.\~1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною першою ст.1297\~ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218\~Цивільного кодексу\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.\~355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Приписами ч. 2 ст.\~370\~ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ч. 1 ст.\~86\~Земельного кодексу\~України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 Земельного кодексу Україниспіввласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.4\~ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Підпунктом ґ) пункту 18 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 визначено, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до\~статті 377 Цивільного кодексу України\~і\~статті 120 Земельного кодексу України. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі №6-2цс15, від 13.04.2016 року у справі №6-253цс 16, від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс 16, від 22.06.2017 року у справі №569/4806/15-ц, від 14.03.2018 року у справі №359/2801/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №686/9580/16-ц. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до частини першої статті 2\~Цивільного процесуального\~кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає, що позивач самостійно обрав той спосіб захисту порушених прав, який на його думку є ефективним і передбачений спеціальним законодавством. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (Постанова Верховного суду №683/1540/16-ц від 03 вересня 2018 року). Згідно рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачами [PERSON] \~та [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved