Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , АТ «Райффайзен Банк Аваль» та приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]., про визнання договору іпотеки недійсним, яким просить визнати недійсним договір іпотеки № 014/03-03/1857/1 від 29.06.2006, укладений між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на теперішній час є АТ «Райффайзен Банк Аваль», перейменованим, посвідчений 29.06.2006 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]., та зареєстрований в реєстрі №7054; зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]. виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки укладеним між відповідачем та Банком 29.06.2006, а саме нежитлову будівлю [ADDRESS] . В обґрунтування вказує, що 18.01.1993 з відповідачем було укладено шлюб. 10.12.2004 за спільні кошти подружжя, для подальшого ведення бізнесу, була придбана нежитлова будівля [ADDRESS] . Наприкінці 2005 року сімейні відносини погіршилися, і з квітня 2006 року сторони почали проживати окремо. Після припинення сімейних відносин досягли домовленості, що спільно придбане майно залишається в користуванні відповідача, як суб`єкта підприємницької діяльності, але за користування часткою майна позивача відповідач буде сплачувати їй певні грошові кошти. До березня 2019 відповідач виконував свої зобов`язання, а потім припинив надавати позивачу кошти без пояснення причин. Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності. Під час розгляду даної справи виявилося, що спільне сумісне майно подружжя, а саме нежитлова будівля [ADDRESS] , стало предметом договору іпотеки №014/03-03/1857/1 від 29.06.2006, укладеного між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на теперішній час є АТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідчений 29.06.2006 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]., та зареєстрований в реєстрі за №7054. Вважає, що договір іпотеки було укладено з грубим порушенням законодавства, в тексті договору, п.2.1.4, зазначено, що предмет іпотеки не знаходиться в спільній частковій власності. При посвідченні договору іпотеки нотаріус достовірно знав, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем, але в порушення п.44 Інструкції, не пересвідчився в належності особисто [PERSON] іпотечного майна та засвідчив вказаний правочин без нотаріально посвідченої згоди позивача, що на думку позивача є підставою для визнання договору іпотеки недійсним. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (т.1 а.с.26- 27). 16.12.2019 розгляд справи відкладено за неявкою усіх сторін у справі (т.1 а.с.38). 04.02.2020 розгляд справи відкладено за неявкою відповідачів у справі (т.1 а.с.47). 29.01.2020 на адресу суду надійшов лист від відповідача, приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]., в якому зазначено, що вказаний договір іпотеки, предметом якої було нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був посвідчений ним цілком законно, з дотриманням вимог законодавства. У тому числі з письмової згоди дружини [PERSON] - [PERSON] , справжність її підпису на якій була засвідчена нотаріально 22.06.2006 за реєстровим №6635. Звертає увагу суду, що вказана письмова заява [PERSON] була заповнена нею особисто, своєю рукою, тому остання знала про існування кредитного договору та договору іпотеки. До листа приєднано копію письмової заяви-згоди [PERSON] . Відповідач [PERSON] просить проводити розгляд справи за його відсутності, заперечує щодо заявлених позовних вимог в повному обсязі ( т.1 а.с.50-51). 11.03.2020 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про забезпечення вказаного позову, в якій просять накласти арешт на нежитлову будівлю [ADDRESS] (т.1 57-58). Ухвалою суду області від 16.03.2020 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (т.1 а.с.94-95) 16.03.2020 позивач подала через канцелярію суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (т.1 а.с.80-81). Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2020 у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено (т.1 а.с.90-93). Дана ухвала оскаржувалася позивачем. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2020 апеляційна скарга повернута особі, яка її подала. 01.04.2020 до канцелярії суду надійшло пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON] згідно якого представник відповідача не погоджується з обставинами вказаними у позові за відсутності посилання на докази. Вказує, що спірна нежитлова будівля будівлю [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу від 10.12.2004 була придбана відповідачем [PERSON] , як фізичною особою підприємцем за власні кошти отримані ним в наслідок підприємницької діяльності, тому за відсутності доказів витрачання на придбання нежитлового приміщення спільних коштів в інтересах сім`ї спірне майно належне фізичній особі - підприємцю є особистою приватною власністю. Щодо твердженням позивача, про її окреме проживання з відповідачем [PERSON] з квітня 2006 року та отримання частини прибутку від підприємницької діяльності, то позивачем не надано письмових доказів на підтвердження зазначених обставин. Крім того, доводи позивача про свою відсутність при укладанні договору іпотеки та не надання нею письмової згоди спростовуються письмовою заявою, яку нотаріально посвідчено, про надання згоди [PERSON] на укладання угоди [PERSON] . Крім того позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду поза межами строку загальної позовної давності, тому як позивач довідалася про укладання спірного договору в день його укладання, отже строк звернення до суду сплинув 29.06.2009 (т.1 а.с.139-144). 01.04.2020 розгляд справи відкладено за клопотання позивача (т.1 а.с.101). 15.05.2020 розгляд справи відкладено за клопотання позивача (т.1 а.с.123). 01.04.2020, 15.05.2020, 05.06.2020, 16.07.2021 до суду надійшло клопотання представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Мальованої Т.В., в якому проти заявлених позовних вимог заперечує, з підстав дотримання законодавства при укладанні спірної угоди та просить суд розгляд справи проводити без їх участі. 05.06.2020 представник відповідача [PERSON] надав до суду письмове клопотання, про продовження розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] та його, як представника, вирішити справу по суті за наявними доказами та залишити без задоволення можливі клопотання позивача [PERSON] про призначення експертизи, витребування доказів, як заявлені з пропуском встановленого строку без поважних причин (.т1 а.с.145-146). 05.06.2020 позивач подала через канцелярію суду клопотання з додатками про поновлення строку для подачі доказів, витребуванні від нотаріуса, відповідача [PERSON] оригінал заяви від імені [PERSON] про згоду на передання під заставу нерухомого майна та призначення судової почеркознавчої експертизи (т.1, а.с.154). Ухвалою сулу від 05.06.2020 клопотання в частині поновлення строку та витребуванні доказів, задоволено (т.1 а.с.200 -2001). 17.07.2020 справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні (т.1. 215). 19.06.2020 на виконання ухвали суду від 05.06.2020 від відповідача [PERSON] надійшов оригінал витребуваної заяви (т.1 а.с.232). 14.07.2020 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло до суду додаткові пояснення, в яких просить суд також відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду зі зверненням позивачем з вимогами до неналежного відповідача яким є нотаріус [PERSON]. тому як визнання недійсним посвідченого ним правочину не покладають на нього будь якого обов`язку за позовом чи зі сплати судового збору (т.2 а.с.96-97). Також 14.07.2020 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло до суду заперечення щодо дій головуючого та проти повторного клопотання про призначення експертизи, яким просить: визнати зловживанням процесуальними правами повторне заявлене позивачем [PERSON] клопотання про призначення експертизи з пропуском строків; визнати неповажними причини пропуску строку та залишити без розгляду, повернувши клопотання [PERSON] про призначення експертизи (т.2 а.с.98-99). 16.07.2020 до суду надійшло клопотання представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Мальованої Т.В., в якому просить: у задоволенні позову відмовити; у разі задоволення позову застосувати наслідки недійсності правочину шляхом накладання арешту на предмет іпотеки; залучити до справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Форінт» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; розгляд проводити за відсутності представника відповідача (т.2 а.с.100-102). Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2020 клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Провадження зупинено (.1 а.с 232-237). 22.09.2020 до суду надійшло клопотання від судового експерта про надання вільних зразків почерку та підпису [PERSON] за 2005 - 2007 роки, які можуть міститися в документах (копії паспортів, банківських документах про отримання кредиту, особисто заповнених анкетах, листах, що належать до службової переписки, установчих, приватизаційних документах, заявах про видачу паспорта, нотаріально посвідчених документах); експериментальних зразків підпису та почерку [PERSON] на 10 аркушах, відібрані в приміщенні суду та завірені підписом судді; здійснити оплату експертизи (т.1 а.с.241). 25.09.2020 ухвалою суду поновлено провадження у цивільній справі (т.2 а.с.16). 27.10.2020 ухвалою суду клопотання експерта задоволено, призначено експертизу, провадження у справі зупинено (.т.2 а.с.30). 24.12.2020 до суду надійшов висновок експерта №3756-20 від 07.12.2020 з таблицями ілюстрацій та ухвалою суду від 24.12.2020 поновлено провадження т.2 а.с.41-49,52. 05.02.2021 відкладено розгляд справи для виклику сторін у справі т.2 а.с.70. 25.03.2021 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , надійшло клопотання про виклик експерта, витребування доказів, відкладення розгляду справи з доданою копією заяви про згоду від імені [PERSON] т.2 а.с.78-81. 14.05.2021 до суду надійшло клопотання представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Мальованої Т.В., про витребування доказів та викликати для допиту судового експерта т.2 а.с.118-121. 06.07.2021 до суду надійшло пояснення від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Мальованої Т.В., про витребування доказів та викликати для допиту судового експерта т.2 а.с.205-207. 09.07.2021 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло до суду пояснення, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав звернення позивачки з вимогами до неналежного відповідача яким є нотаріус [PERSON]., тому як нотаріус є відповідачем лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення т.2 а.с.202 - 204. 01.07.2022 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло до суду додаткові пояснення, в яких просить суд викликати [PERSON] в наступне судове засідання для дачі особистих пояснень про обставини зміни нею підпису. 29.07.2022 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника [PERSON] про витребування доказів та виклику експерта було відмовлено. 23.09.2022 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява якою просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку з пропуском позивачкою строку для звернення до суду з позовом без поважної причини. 23.09.2022 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про поновлення процесуального строку розгляду клопотання про витребування доказів, призначення повторної експертизи якою просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку з пропуском позивачкою строку для звернення до суду з позовом без поважної причини. 11.11.2022 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів та призначенні повторної експертизи, відмовлено. 11.11.2022 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача Мальованої Т.В. про витребування доказів та виклику експерта було відмовлено. 11.11.2022 від представника відповідача надійшла заява про відвід головуючому у справі судді Коноваленку М.І.. 14.11.2022 ухвалою суду у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про відвід головуючому у справі судді Коноваленку М.І., відмовлено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - Радченко О. наполягав на заявлених позовних вимогах з підстав викладених у позові, а саме не надання позивачем [PERSON] письмової згоди на укладання її чоловіком, відповідачем [PERSON] договору іпотеки, що підтверджено висновком експерта, тому договір іпотеки слід визнати не дійсним. Позивач [PERSON] надала до суду заяву якої підтримала заявлені позовні вимоги та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалася своїми процесуальними правами, та інтереси позивача [PERSON] представляє адвокат Радченко О. Представник відповідача «Райффайзен Банк Аваль» - Мальована Т.В., заперечувала проти заявлених позовних вимог з підстав зазначених у поясненнях. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] заперечували проти заявлених позовних вимог з підстав зазначених у поясненнях, доповнивши, що вільні зрази зразки які було надано позивачем на виконання клопотання судового експерта є недостовірними з огляду на те, що позивачка не була на той час підприємцем і відповідно не мала права підпису на будь яких документах пов`язаних з підприємницької діяльністю, що призвело до помилкового висновку судового експерта, яким також не було проаналізовано у висновку про можливе здійснення позивачкою в момент відібрання від неї експериментальних зразків, авто підлогу. Вислухавши думку представника позивача Радченка О.М. , представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 січня 1993 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб сільською радою с.Гамза Білоканського району (копія свідоцтва з копією перекладу - а.с.7-9). [PERSON] , як суб`єкт підприємницької діяльності, 10.12.2004 придбав споруду магазину КПРТ «Перше» за адресою: [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу - а.с.10-12). Право власності на вказану нежитлову будівлю зареєстровано в КП «КБТІ» 14.01.2005, реєстраційний №4914889, форма власності приватна (копія витягу - а.с.13). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути: будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя; речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставини необхідний для спростування презумпції покладається на того з подружжя, який її спростовує. Враховуючи вищенаведені норми закону, та те що відповідачем [PERSON] , як суб`єктом підприємницької діяльності, у період перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] була придбана нежитлова споруда за адресою [ADDRESS] , саме в інтересах сім`ї, судом визнається, що вказаний об`єкт є спільною власністю подружжя [PERSON] , незалежно від реєстрації КП «КБТІ» у формі приватної власності на [PERSON] , оскільки належних доказів на спростування презумпції спільності набутого майна, відсутні, тому твердження представника відповідача [PERSON] щодо придбання відповідачем [PERSON] нежитлового приміщення за власні кошти, а тому відповідно вважається його особистою приватною власністю, суд відхиляє за його безпідставністю. Також судом відхиляється наданий відповідачем Мальованою Т.В. доказ за його неналежністю, а саме, копію апеляційної скарги [PERSON] та рішення Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року (т.2 а.с.211-217) на підтвердження вирішення спору між позивачкою та відповідачем [PERSON] про поділ спірного майна за відсутності у рішенні позначки про набрання ним законної сили та неможливості встановлення сторін у справі та предмету спору. Також встановлено, що 29 червня 2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який забезпечує вимогу Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» (іпотеко держатель), яка випливає з Генеральної кредитної угоди№014/03 - -3/1857, предметом якої є нежитлова будівля за адресою [ADDRESS] (т.2 а.с.218 - 220). У заяві наданої відповідачем, приватним нотаріусом [PERSON]. від 22.06.2006 року, зазначено, що [PERSON] не заперечує, щоб її чоловік [PERSON] передав під заставу (іпотеку), придбану в сумісному шлюбі за рахунок кредитних коштів нежитлове приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Претензій стосовно вищевказаної нерухомості, набутої в сумісному шлюбі, до свого чоловіка [PERSON] , не має (т.1 а.с.224). Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи у даній справі від 31.05.2019, рукописні записи від імені [PERSON] , що розміщені в заяві від 22.06.2006 реєстровий № 6635 - виконані не [PERSON] , а ішою особою. Підпис від імені [PERSON] , що розміщені в заяві від 22.06.2006 реєстровий № 6635 - виконаний не [PERSON] , а ішою особою (а.с.224) (т.2 а.с.42-49). За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Стаття 578 ЦК України та частина друга статті 6 Закону України від 05 червня 2003 року «Про іпотеку» передбачають, що майно, яке є у спільній власності , може бути передано в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою всіх співвласників. Умовою передачі співвласником нерухомого майна в іпотеку своєї частки в спільному майні без згоди інших співвласників є виділення її в натурі та реєстрація права власності на неї як окремий об`єкт нерухомості. Як вбачається з матеріалів справи та вище встановленими обставинами, на час укладання 29 червня 2006 року договору іпотеки, предметом якого є нежитлове приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке придбане [PERSON] [INFO] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Однак, укладання договору іпотеки який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу [PERSON]. було проведено з порушенням норм чинного законодавства, адже заява про надання згоди [PERSON] , щоб її чоловік [PERSON] передав під заставу (іпотеку) майно придбане в сумісному шлюбі від імені позивача складена і підписана іншою особою, що підтверджуються висновком експерта. Представники відповідачів Мальована Т.В. та [PERSON] , не погоджуючись з висновком експерта, в частині його неповноти та необ`єктивності, вказують що, надані зразки явним чином відрізняються за транскрипцією від досліджуваних достовірних, наявних у посвідці на постійне місце проживання, та вільні і експериментальні зразки підпису та почерку мають істотні розбіжності з наведеним зразком підпису, що вказує про навмисне викривлення [PERSON] свого підпису шляхом авто підлогу. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи у даній справі від 31.05.2019, експертизу було проведено належною експертною установою та експертом який має експертну спеціальність 1.1. «Дослідження почерку та підписів», відповідний стаж експертної роботи, та який попереджений про кримінальну відповідальність. Експертом були досліджені та детально описані зразки почерку та підпису які містяться у матеріалах цивільної справи починаючи з позовної заяви, вільні зразки за період 2002 - 2008, тобто на момент укладання угоди, які містять ознаки особисто заповнених документів, листів, які належать до ділової переписки за наявності на них відповідних реквізитів, що свідчить про їх достовірність та експериментальні зразки почерку і підпису розміщених на 50 аркушах, тобто у тій кількість яка надає змогу експерту встановити наявність або відсутність викривлення почерку та підпису. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що висновок експерта складений відповідно до п.п. 22-26 розділу 5 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» є повним, зрозумілим та не викликає у суді сумніву у його правильності, тому доводи представників відповідачів суд відхиляє, як такі що містять у собі велику суб`єктивну складову. За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і недодержання цієї норми відповідно до частини першої статті 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Оскільки договір іпотеки № 014/03-03/1857/1 від 29.06.2006, укладений між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» без нотаріально посвідченої згоди [PERSON] , яка є співвласником предмета іпотеки в силу вимог статті 60 СК України, і така обставини не спростована то вищевказаний договір відповідно до вимог статей 203,205, 215 ЦК України, судом визнається не дійсним. Щодо заяви представників відповідачів про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача, який сплинув 29.06.2002 року, тому як позивачка довідалася про укладання спірного договору в день його укладання 29.06.2006 то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається із матеріалів справи та встановлених обставин, позивач [PERSON] про порушення свого майнового права довідалася у 2019 року, під час розгляду цивільної справи №215/5415/19 за її позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, що спірне майно є предметом іпотеки, оскільки остання, як вже встановлено судом, була відсутня при укладанні договору іпотеки її чоловіком, відповідачем у справі [PERSON] , та враховуючи, що з цим позовом звернулася 24.10.2019, суд приходить до висновку, що зазначений позов подано в межах строку позовної давності. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved