Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач у вересні 2022 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, в якому просить наступне: - визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права [PERSON] на повагу до її гідності, честі, репутації та несе загрозу особистому життю інформацію, розповсюджену [PERSON] і [PERSON] на телеканалі 1+1 та на ютуб-каналі «[INFO]» за [INFO] року «[INFO]»; - зобов`язати [PERSON] і [PERSON] звернутися до тих, кому вони давали інтерв`ю проти позивача і за свій рахунок домовитися видалити відео з ютуб-каналу «[INFO]» за [INFO] року «[INFO]» і за свій рахунок домовитися більше не пускати повторів цієї програми на телебаченні; - захистити позивача від відповідачів, заборонити їм переслідувати її; - притягнути [PERSON] і [PERSON] до виплати штрафу за наклепи, а також стягнути з них встановлену судом суму на користь позивача, як моральну компенсацію за розповсюдження недостовірної інформації. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовувала тим, що у грудні 2014 року вона написала відповідачу [PERSON] якийсь коментар, який йому не сподобався, і він видалив позивача «з друзів» в соціальній мережі «Фейсбук». Вказане зачепило душевні емоції позивача, у зв`язку з чим вона намагалися зв`язатися з менеджером артиста - відповідачем [PERSON] , щоб вона допомогла повернутися назад «в друзі» до артиста, просила вибачення. Також позивача було видалено з фан-клубу артиста. Ігнорування вимог позивача призвело до конфлікту між нею та відповідачем [PERSON] , який продовжувався тривалий час в різних соціальних мережах. На початку лютого 2018 року відповідач [PERSON] зателефонував до позивача та, погрожуючи, зобов`язав її припинити будь-які конфлікти з його менеджером - відповідачем [PERSON] . Після вказаної події позивач перестала цікавитися життям артиста, приймати будь-якої участі у фан-клубі, конфліктувати з його секретарем, а також написала листа на її електронну адресу з вибаченнями. Проте, в середині листопада 2020 року позивачу зателефонувала якась людина, яка представилась журналістом, яка спілкується з колишніми прихильниками артистів і хоче поговорити з позивачем, чи їй цікава ще творчість співака [PERSON] . Проводячи розмову по відеозв`язку, журналіст питала позивача про обставини знайомства з артистом і про її емоції в той час. Також запитувала про конфлікт з [PERSON] , однак позивач, не бажаючи обговорювати відповідачів та минулі конфліктні відносини з ними, лише попросила у останніх вибачення. Вказана розмова без дозволу позивача була записана на відео. 26 липня 2022 року до позивача зателефонували знайомі з проханням почути про любовну історію з артистом [PERSON] , почали питати, чи відповідає артист [PERSON] на інтимні повідомлення позивача. Таким чином, позивач [PERSON] дізналася, що про її з відповідачем [PERSON] по телебаченню транслюють програму, яка також знаходиться в мережі Інтернет на відеоплатформі Ютуб (канал «[INFO]») за [INFO] року «[INFO]». [PERSON] повідомляє, що протягом всієї програми відповідачі принижують позивача, називають її переслідувачем артиста, яка протягом цілої доби не дає співаку спокою, що звичайно не відповідає дійсності. Зокрема, на 9 хвилині 18 секунд на відео відповідачі зводять наклепи на позивача, що остання нібито має навички хакера та зламала сторінку [PERSON] , у зв`язку з чим має її паролі до різних акаунтів. З 48 хвилини 40 секунд передачі починається розповідь про фізичний стан позивача, принизливе для неї порівняння із життям інших людей. На 58 хвилині 20 секунд позивача називають нещасною одинокою людиною, що спричиняє їй моральні страждання, оскільки вона є особою з інвалідністю І групи та переміщається за допомогою інвалідного візочку. На 49 хвилині 45 секунд відео виставлено обрізаною відповідь на питання, чи хотіла б позивач стати дружиною відповідача [PERSON] . Зокрема, [PERSON] повідомила, що не бажає бути разом з відповідачем, не має до нього ніяких почуттів на даний час. До того ж має коханого чоловіка. Однак, в програмі «[INFO]» виставлено позивача нібито закоханою у відповідача [PERSON] , що порушує її немайнові права та несе велику загрозу особистому життю, якщо запис відео чи чергова трансляція по телебаченню потрапить на очі коханого чоловіка. Також, на 49 хвилині 50 секунд відео відповідач [PERSON] і на 50 хвилині 10 секунд відповідач [PERSON] наводять свідчення, що позивач нібито відправляє співаку листи романтичного характеру, що є неправдою та не відповідає дійсності. [PERSON] наголошує, що поширення неправдивої інформації на державному телеканалі та відеоплатформі Ютуб завдає шкоди її немайновим інтересам, порушує її гідність, честь, ділову репутацію, а також завдає велику загрозу особистим стосункам. 06 жовтня 2022 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва за вказаним вище позовом відкрито провадження по справі. 24 жовтня 2022 року до суду від відповідачів надійшов відзив, у якому вони просять у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з тим, що останні жодним чином не пов`язані з позивачем. Зазначають, що [PERSON] є давньою прихильницею [PERSON] та тривалий час переслідувала артиста і дискредитувала через різні соціальні мережі його менеджера [PERSON] . У програмі «[INFO]» позивач публічно визнала свої дії по дискредитації і зазначила, що шкодує про вчинене. Відповідачі у свою чергу не мають жодного відношення до ютуб-каналу 1+1 та інформації, розміщеної на ньому. Пояснюють, що зі свого боку вони виключно відповіли на питання журналіста, ці відповіді увійшли до програми, і все, що було сказано, відповідає дійсності і мало місце з боку позивача. Пряму мову відповідачів подано коректно та без викривлень. Щодо спілкування журналістів з позивачем пояснюють, що це прерогатива редакції програми, тому вони не мають до цього ніякого відношення. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 297 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. [INFO] року на Інтернет відеоплатформі «Ютуб» на каналі «[INFO]» опубліковано відеопрограму під назвою «[INFO]» тривалістю 58 хвилин 41 секунда. Вказане відео знаходиться за наступним посиланням: [INFO]. Дослідивши зміст зазначеного відеосюжету, що знаходиться у вільному доступі для всіх користувачів, судом встановлено наступні обставини, що стосуються безпосередньо правовідносин між позивачем та відповідачами. Зокрема, на 9 хвилині 18 секунд на відео відповідач [PERSON] повідомляє, що позивач нібито має навички хакера та зламала сторінку [PERSON] , у зв`язку з чим має її паролі та доступ до різних акаунтів. З 48 хвилини 40 секунд відповідач [PERSON] розповідає про фізичний стан позивача. На 49 хвилині 45 секунд авторами відеопрограми під назвою «[INFO]» виставлено позитивну відповідь позивача на питання, чи хотіла б вона стати дружиною відповідача [PERSON] . Проте, у судовому засіданні позивач [PERSON] наголошувала, що журналістами вставлений лише короткий фрагмент її відповіді, насправді вона їм під час розмови повідомила, що не бажає бути разом з відповідачем, не має до нього ніяких почуттів на даний час. До того ж має коханого чоловіка. Також, на 49 хвилині 50 секунд відео відповідач [PERSON] і на 50 хвилині 10 секунд відповідач [PERSON] наводять свідчення, що позивач нібито відправляє співаку [PERSON] листи романтичного характеру. На 58 хвилині 20 секунд автори відео стосовно позивача створюють образ нещасливої одинокої людини, оскільки вона є особою з інвалідністю І групи та переміщається за допомогою інвалідного візочку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання, відповідачі не з`явилися до суду та не надали належних та допустимих доказів того, про що ними було повідомлено журналістам під час запису телепрограми «[INFO]». Зокрема про те, що позивач дійсно зламала сторінку [PERSON] , у зв`язку з чим має її паролі та доступ до різних акаунтів, а також про те, що позивач [PERSON] дійсно відправляла [PERSON] листи романтичного характеру. На думку суду, вказана інформація не підтверджена реальними фактами та була протиправно розповсюджена відповідачами без дозволу позивача. З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги те, що судом встановлено, що вказана вище інформація була протиправно розголошена відповідачами стосовно позивача та не підтверджена належними та допустимими доказами, суд вважає за потрібне визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права [PERSON] на повагу до її гідності, честі, репутації, інформацію, розповсюджену на телебаченні та на ютуб-каналі «[INFO]» за [INFO] року «[INFO]». Окрім того, з метою припинення порушення прав позивача та відновлення її репутації суд вбачає доцільними зобов`язати відповідачів вчинити всі залежні від них дії для видалення фрагментів відео з ютуб-каналу «[INFO]» за [INFO] року «[INFO]», що безпосередньо стосуються позивача [PERSON] , а також заборонити в подальшому публікацію та трансляцію вказаних фрагментів відео по телебаченню або будь-яких Інтернет платформах. Стосовно решти позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити у їхньому задоволенні у зв`язку наступним. Постановою пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Відеозапис під назвою «[INFO]» опубліковано [INFO] року на Інтернет відеоплатформі « Ютуб » на каналі «[INFO]». За відкритим посиланням [INFO] вдається встановити, що канал « [INFO] » є спецпроектом телеканалу «1+1». Відеохостинг «Ютуб» є дочірнім підприємством компанії «Google», інформація про що міститься у відкритому доступі за посиланням https://about.youtube. Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою встановлено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Верховний Суд у Постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України). Враховуючи Постанову пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» можна зробити висновок, що належними відповідачами щодо поширення іншої оспорюваної інформації стосовна позивача, яка висвітлена у оспорюваному відео не відповідачами, є власник веб-сайта, а також автор відповідного сюжету. Позовних вимог до вказаних осіб позивачем [PERSON] не було заявлено. Щодо позовних вимог про стягнення грошової компенсації з відповідачів внаслідок спричинення ними моральних страждань, суд звертає увагу на норми ст. 23 ЦК України, якою визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суду не вдається встановити, що саме відповідачами [PERSON] і [PERSON] завдано позивачу моральних страждань, а також грошовий розмір таких страждань, внаслідок публікації на Інтернет відеоплатформі «Ютуб» на каналі «[INFO]» відеозапису під назвою « [INFO]». Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн з кожного з відповідачів. На підставі вищевикладеного та ст. 16, 277, 297 ЦК України, Постанови пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст. 34, 68 Конституції України,

Outcome: partial