Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 10.06.2013. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було надано у користування кредитну картку та банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який згодом був збільшений до 50000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту і процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором не виконав та не повернув витрачену ним частину кредитного ліміту. Станом на 07.02.2022 відповідач має заборгованість у загальній сумі 45857,52 грн., з яких 36065,03 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 9792,49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.06.2013 станом на 07.02.2022 у розмірі 45857,52 грн. та судові витрати у розмірі 2481 грн. судового збору. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Ляр Д.Ю. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Берова О.В. в судовому засіданні визнала позовні вимоги в розмірі 36065,03 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Заперечувала проти задоволення решти позовних вимог, оскільки у заяві позичальника не визначені інші умови договору. Згодом в судове засідання не з`явилась, просила відкласти розгляд справи в зв`язку з тим, що вона та відповідач перебувають за кордоном. Суд вважає причини неявки представника відповідача адвоката Берової О.В. неповажними, оскільки нею не було надано доказів перетину кордону, а тому з урахуванням приписів п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу без її участі. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався. 15.06.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 10.06.2013 [PERSON] виявив бажання пройти ідентифікацію з паспортом. При цьому в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 10.06.2013, підписаної відповідачем, дійсно зазначено, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зазначена заява була підписана [PERSON] та представниками банку. 12.06.2013 [PERSON] отримав кредитну картку та пін, що підтверджується його підписом у відповідній графі в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 10.06.2013. 30.05.2014 відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 8000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався та 21.11.2019 збільшений до 50000 грн. Згідно з копією довідки про умови кредитування від 15.03.2019, підписану [PERSON] , він виявив бажання отримати кредитну лінію, шляхом встановлення кредитного ліміту безготівковим шляхом на картковий рахунок на споживчі потреби. У зазначеній довідці про умови кредитування від 15.03.2019, підписану [PERSON] , погоджено суму бажаного ліміту для картки Універсальна Gold в розмірі до 75000 грн., строк договору 240 місяців, строк кредитування до 240 місяців, мета кредиту - на споживчі потреби, процентна ставка 42% річних за межами пільгового періоду, порядок повернення кредиту -щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн., штраф 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків, процентна ставка в розмірі 84%, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Зазначені умови були погоджені відповідачем [PERSON] 19.03.2019 на строк до 30.03.2019. 12.06.2013 [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії 09/16, 30.05.2014 - кредитну картку № [NUMBER] Універсальна Gold з терміном дії 08/17, 24.12.2015 - кредитну картку № [NUMBER] Універсальна Gold з терміном дії 09/18 та 05.07.2018 - кредитну картку № [NUMBER] Універсальна Gold з терміном дії 05/22. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, станом на 07.02.2022 року відповідач [PERSON] має заборгованість за період з 30.05.2014 по 07.02.2022 у загальній сумі 45857,52 грн., яка складається з: 36065,03 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 9792,49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з випискою за договором станом 09.02.2022 за період з 12.06.2013 по 09.02.2022 відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами шляхом зняття готівкових коштів та оплати покупок, а за період з 27.01.2021 по 01.01.2022 не сплачував грошових коштів на погашення кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.06.2013 процентна ставка не зазначена. У довідці про умови кредитування від 15.03.2019, підписану [PERSON] , він погодив процентну ставку в розмірі 42% річних за межами пільгового періоду, для картки Універсальна Gold на період з 19.03.2019 до 30.03.2019. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Тарифи, а також на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold» та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold» та Умови на момент отримання відповідачем будь-яких кредитних коштів в період з 12.06.2013 по 09.02.2022 (за виключенням періоду з 19.03.2019 до 30.03.2019) взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть будь-коли змінюватися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин, суд з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, та з урахуванням часткового визнання позовних вимог представником відповідача, вважає можливим стягнути на користь позивача заборгованість, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 36065,03 грн. та відсотків за користування кредитом за період з 19.03.2019 до 30.03.2019 в розмірі 42% річних у сумі 262,15 грн. (згідно розрахунку позивача за період з 19.03.2019 до 30.03.2019 відсотки були нараховані трьома сумами 26,68 грн, 51,44 грн. та 184,03 грн.), оскільки інший розмір відсоткової ставки та період її нарахування не був погоджений сторонами під час укладання договору. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов`язання за укладеним з банком договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 36327,18 грн. При цьому суд враховує часткове визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк». Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, розраховані пропорційно розміру позовних вимог, що становить 1965,45 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial