Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

У березні 2022 року адвокат Бабенко Юрій Сергійович в інтересах [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив шляхом списання Державною казначейською службою України у межах відповідних бюджетних призначень, стягнути кошти з рахунків Національного банку України, у рахунок відшкодування майнової шкоди на користь [PERSON] у сумі 92 613 евро 35 євроцентів, 254 454 доларів США 62 центи. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 листопада 2014 року між позивачем та ПАТ «Ургазпромбанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Прибуткова осінь» № F-EUR-10478, відповідно до якого початкова сума вкладу становить 100 000 Євро, строк повернення вкладу - 10 лютого 2015 року, процентна ставка (річних) становить 10,0%. 06 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Ургазпромбанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Свята наближаються!» № F-USD - 10848, відповідно до якого початкова сума вкладу становить 237 500 доларів США, строк повернення вкладу - 06 квітня 2015 року, процентна ставка (річних) становить 12,0%. 7 квітня 2015 року в ПАТ «Ургазпромбанк» Національним банком України введено тимчасову адміністрацію, згодом розпочато процедуру ліквідації, у зв`язку з чим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було виплачено позивачу як вкладнику гарантовану суми у розмірі 200 000 грн. Решта боргу за вкладами у розмірі 92 613,35 євро та 254 454,62 доларів США не повернута. Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/26255/15 задоволено позовні вимоги ТОВ «Санко» до Національного банку України та: - визнано протиправною бездіяльність Національного банку України в період з листопада 2014 року по квітень 2015 року - щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Ургазпромбанк» на підставі проведеної перевірки та складеного Звіту про інспектування ПАТ «Ургазпромбанк» за період з серпня 2011 року по вересень 2014 року та встановленої рейтингової оцінки САМЕLS, що є порушенням вимог ст. 73 Закону України «Про банки та банківську діяльність», норм Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою САМЕLS. - визнано протиправною бездіяльність Національного банку України в період з серпня 2011 року по вересень 2014 року щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Ургазпромбанк» на підставі проведеної перевірки та складеного Звіту про інспектування ПАТ «Ургазпромбанк» та встановленої рейтингової оцінки САМЕLS, що є порушенням вимог ст. 73 Закону України «Про банки та банківську діяльність», норм Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою САМЕLS. - визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо не вжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках публічного акціонерного товариства «Ургазпромбанк», яка виразилась у порушенні строків: - надання ПАТ «Ургазпромбанк» результатів інспекційної перевірки за період з серпня 2011 року по вересень 2014 року встановлених статтею 19 Господарського кодексу України; - повідомлення ПАТ «Ургазпромбанк» про встановлення рейтингової оцінки за системою САМЕLS за результатами інспекційної перевірки за період з серпня 2011 року по вересень 2014 року. Вказана постанова ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 листопада 2016 року залишена без змін. Процедура ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» завершена і 26 грудня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис, а тому на підставі ст.. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» його вимоги, які не були задоволені під час ліквідаційної процедури, вважаютьс погашеними, і він втратив можливість повернення вкладів. У зв`язку з наведеним вважає,що йому завдано майнової шкоди на загальну суму 92 613,35 євро та 254 454 доларів США, що еквівалентно не повернутій сумі вкладу, яку просить стягнути з відповідача на його користь. За наведених обставин ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено здійснювати за правилами позовного (загального) провадження. 27 квітня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року закрито провадження у справі № 757/10688/20-ц. Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2020 року скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвало Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи № 757/10688/20-ц. Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколова О.М. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року цивільну справу № 757/10688/20-ц прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. 18 лютого 2021 року на адресу суду від представника Національного банку надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до національного законодавства НБУ не відповідає за зобов`язаннями банків, а банки не відповідають за зобов`язаннями НБУ. До функцій НБУ, які визначені у статтях 6, 7 Закону України «Про Національний банк України» не належить вирішення спорів, що виникають у договірних відносинах між клієнтом і банком. Крім того, зазначив, що чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача вимог позову підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши обґрунтування і заперечення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/11071/17-ц від 18 квітня 2017 року, яке набрало законної сили, було встановлено, що 10 листопада 2014 року між позивачем та ПАТ «Ургазпромбанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Прибуткова осінь» № F-EUR-10478, відповідно до якого початкова сума вкладу становить 100 000 Євро, строк повернення вкладу - 10 лютого 2015 року, процентна ставка (річних) становить 10,0%. 06 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Ургазпромбанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Свята наближаються!» № F-USD - 10848, відповідно до якого початкова сума вкладу становить 237 500 доларів США, строк повернення вкладу - 06 квітня 2015 року, процентна ставка (річних) становить 12,0%.. 7 квітня 2015 року в ПАТ «Ургазпромбанк» Національним банком України введено тимчасову адміністрацію, згодом розпочато процедуру ліквідації, у зв`язку з чим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було виплачено позивачу як вкладнику гарантовану суми у розмірі 200 000 грн. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/26255/15 задоволено позовні вимоги ТОВ «Санко» до Національного банку України та: - визнано протиправною бездіяльність Національного банку України в період з листопада 2014 року по квітень 2015 року - щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Ургазпромбанк» на підставі проведеної перевірки та складеного Звіту про інспектування ПАТ «Ургазпромбанк» за період з серпня 2011 року по вересень 2014 року та встановленої рейтингової оцінки САМЕLS, що є порушенням вимог ст. 73 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», норм Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою САМЕLS. - визнано протиправною бездіяльність Національного банку України в період з серпня 2011 року по вересень 2014 року щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Ургазпромбанк» на підставі проведеної перевірки та складеного Звіту про інспектування ПАТ «Ургазпромбанк» та встановленої рейтингової оцінки САМЕLS, що є порушенням вимог ст. 73 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», норм Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою САМЕLS. - визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо не вжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках публічного акціонерного товариства «Ургазпромбанк», яка виразилась у порушенні строків: - надання ПАТ «Ургазпромбанк» результатів інспекційної перевірки за період з серпня 2011 року по вересень 2014 року встановлених ст. 19 Господарського кодексу України; - повідомлення ПАТ «Ургазпромбанк» про встановлення рейтингової оцінки за системою САМЕLS за результатами інспекційної перевірки за період з серпня 2011 року по вересень 2014 року. Вказана постанова ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 листопада 2016 року залишена без змін. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, відповідно до матеріалів справи, у зв`язку зі встановленими обставинами адміністративним судом позивач вважає, що йому завдано майнової шкоди, грошовий вираз відшкодування якої просять стягнути з відповідача на свою користь. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Тобто при розгляді справи суд має дослідити, чи виникли договірні або інші за своєю правовою природою відносини між позивачем та банком, чи такі правовідносини виникли між позивачем і Фондом. За ч. 2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в ст. 1166 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилом ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У частині другій вказаної статті встановлено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Укргазпромбанк», виникли договірні правовідносини за договорами банківських вкладів. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Грошові кошти, розміщені позивачем як вклади на банківських рахунках в ПАТ «Укргазпромбанк» в розумінні ЦК України не є майновою шкодою спричиненою НБУ внаслідок прийняття рішень про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію. У ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про Національний банк України» встановлено, що національний банк не відповідає за зобов`язаннями інших банків, а інші банки не відповідають за зобов`язаннями Національного банку, крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку. Суд враховує ту обставину, що відповідно до матеріалів справи позивач не скористався своїм правом та не звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» з відповідною заявою про включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів саме в порядку та в межах строків, встановлених ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з вимогами частини першої статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Наслідки початку процедури ліквідації банку передбачені у статті 46 Закону № 4452-VI. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку. Згідно з вимогами частини другої статті 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду. У пункті 1 статті 48 Закону № 4452-VI передбачено повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку, а саме Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку. Статтею 28 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено у статті 52 Закону № 4452-VI. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань, є кредитором банку. Статтею 36 Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону № 4452-VI виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Таким чином, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Таким чином, грошові кошти, розміщені [PERSON] на вкладних (депозитних) рахунках не були повернуті під час здійснення процедури ліквідації Банку саме з його вини і це не є підставою для стягнення цих коштів з Національного банку України. Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги кредиторів до банку, що були незадоволенні за недостатністю його майна, вважаються погашеними. Отже, вимоги про зобов`язання між позивачем та ПАТ «Укргазпромбанк» за Договором банківського вкладу вважається погашеними. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що між сторонами у справі не виникли деліктні правовідносини, а тому позов не підлягає задоволенню за безпідставністю вимог. Грошові кошти, розміщені позивачем на рахунках у ПАТ «Укргазпромбанк» в якості банківських вкладів, не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, а тому відсутні підстави для стягнення зазначеної суми на підставі ст. 1173 ЦК України. Виконавцем послуг та особою, яка несе відповідальність за неналежне надання банківських послуг, є ПАТ «Укргазпромбанк», кредиторські вимоги до якого є акцептованими. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed