Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», відповідно до якого просив визнати за ним право власності на автомобіль марки OPEL ZAFIRA, 2008 р. випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 79400 гривень, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 9684,62 гривні, 3% річних в сумі 1892,55 гривень, інфляційні збитки в розмірі 1842,08 гривень, а також судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2020 року о 16 год. 50 хв. в м.Первомайськ Миколаївської області на вул.Одеська, 5 водій автомобіля Мегсеdes-Веnz Sprinter р.н. [NUMBER] [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння не впоралась із керуванням, здійснила виїзд на ліве узбіччя, в результаті чого здійснила наїзд на три припарковані транспортні засоби, серед яких був і належний Позивачу автомобіль OPEL ZAFIRA р.н. [NUMBER] . Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.02.2021 р. по справі № 484/4484/20 водія [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» за договором (полісом) № АР/0660537, діючим на момент ДТП. Позивач посилається на те, що 16.12.2020 р. відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він звернувся до страхової компанії із повідомленням про ДТП, а також була подана Заява про страхове відшкодування разом із всіма передбаченими п. 35.2. ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документами, серед яких був наданий Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 10-471 та Акт прийому-передачі транспортних засобів від 19.10.2020 р. В цей же день пошкоджений автомобіль Позивача OPEL ZAFIRA р.н. [NUMBER] було оглянуто представником страхової компанії. За фактом страхового випадку Відповідачем була порушена страхова справа за № 34519. На початку січня 2021 року Позивачу зателефонували представники Страховика і запропонували погодити суму страхового відшкодування у розмірі 79 400 грн. 05.01.2021 року Позивач подав до Відповідача Заяву на виплату та узгодження суми страхового відшкодування, відповідно до якої просив виплатити йому визначену страховиком та узгоджену з ним суму страхового відшкодування у розмірі 79 400,00 грн., яке було розраховане шляхом зменшення розміру матеріальної шкоди у сумі 82 000 грн. на франшизу за договором страхування у сумі 2600 грн. Проте, Відповідач листом № 68/1-ЮР від 26.01.2021 року повідомив Позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування і невизнання вимог на страхове відшкодування та послався на пп. г) п. 35.2 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого до заяви про страхове відшкодування додається документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, та вказав на те, що Позивачем не було надано страховику свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу встановленого зразка, згідно якого автомобіль OPEL ZAFIRA Т5ВХ 4183 був зареєстрований за Позивачем. Позивач не погоджується із таким рішенням страховика, вважає його незаконним і таким, що не відповідає фактичним обставинам та порушує умови договору страхування, оскільки реєстрація транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах не пов`язується із набуттям особою права власності на нього, і таке право було набуто у визначений законом спосіб та підтверджено належними правовстановлюючими документами. З огляду на викладене, позивач просить підтвердити в судовому порядку своє право власності на автомобіль та стягнути з відповідача в судовому порядку страхове відшкодування, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, а також застосувати положення ч.2 ст.625 ЦК України і стягнути 3% річних та інфляційні втрати. 06.09.2021 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 14.12.2021 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого Страховик просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем для здійснення виплати страхового відшкодування в порушення вимог ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не подано документів, що підтверджували право власності на пошкоджений транспортний засіб на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди та не надано свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивачем подана відповідь на відзив, згідно якої позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими, посилається на набуття ним права власності на автомобіль у визначений законом спосіб на підставі договору купівлі-продажу, який був наданий Страховій компанії, а державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Крім того, позивач зазначив, що в подальшому 22.10.2021 р. він здійснив реєстрацію транспортного засобу в органах МВС та отримав Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 10.01.2022 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва закрито підготовче провадження. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився, судова повістка про виклик в судове засідання була доставлена відповідачу на офіційну електронну адресу. З клопотаннями про відкладення розгляду справи відповідач не звертався. З огляду на викладене, в зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання повідомленого належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2020 року о 16 год. 50 хв. в м. Первомайськ Миколаївської області на вул. Одеська, 5 водій автомобіля Мегсеdes-Веnz Sprinter р.н. [NUMBER] [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння не впоралась із керуванням, здійснила виїзд на ліве узбіччя, в результаті чого здійснила наїзд на три припарковані транспортні засоби, серед яких був і належний Позивачу автомобіль OPEL ZAFIRA р.н. [NUMBER] . Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.02.2021 р. по справі № 484/4484/20 водія [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В силу ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст..1188 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved