Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помела її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/5 частки квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 02.08.1995, 1/5 частка квартири [ADDRESS] , яка була успадкована її матір`ю від бабусі - [PERSON] . Позивачка звернулась до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 14.05.2015 [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад в АТ "Ощадбанк" та на 1/5 частку квартири, однак також отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії на 1/5 квартири у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, оскільки [PERSON] не здійснила державну реєстрацію речових прав на успадковану 1/5 частку квартири від [PERSON] . Позивачка зазначає, що вчасно прийняла спадщину після смерті спадкодавця, про що свідчать матеріали спадкової справи і позивач є єдиним спадкоємцем, тому просить суд позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивачка не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала на просила задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. До суду, надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за відсутності представника Київської міської ради. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 02.08.1995 виданого відділом, приватизації житлового фонду Печерського району м. Києва додаток № 4, позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира із 3 кімнат загальною площею 62.70 м2 належала у рівних частинах (по 1/5) п`ятьом особам: позивачці, її бабусі - [PERSON] , її матері - [PERSON] , її чоловікові - [PERSON] , та її синові - [PERSON] , копія свідоцтва про право власності на житло від 02.08.1995 виданого відділом, приватизації житлового фонду Печерського району м. Києва додаток № 4. [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] та 28.03.2012 державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 19/2012, зареєстрована в реєстрі за номером 11-1826, та видано матері - [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина складалася з 1/5 частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] не змогла здійснити державну реєстрацію речових прав на успадковане нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 29.06.2014, актовий запис № 11040.? 21.08.2014 позивачка звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги. Державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 507/2014. Спадкове майно, яке залишилося після [PERSON] , складалося з грошового вкладу в АТ Ощадбанк", та нерухомого майна: 1/5 частки квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 02.08.1995, 1/5 частка квартири [ADDRESS] , яка була успадкована матір`ю позивачки від бабусі - [PERSON] . 14.05.2015 [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад в АТ "Ощадбанк" та на 1/5 частку квартири. Крім того, 14.05.2015, позивачка отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Постанова мотивована тим, що [PERSON] не здійснила державну реєстрацію речових прав на успадковану 1/5 частку квартири. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Враховуючи норми законодавства, суд приходить висновку, що відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на спадщину 1/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , та не проведена державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно не позбавляє її права на спадщину, яку вона фактично прийняла та не позбавляє позивачку можливості входження цих майнових прав до складу спадкової маси. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог і про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування після [PERSON] на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved