Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

7 листопада 2022 року представник заявника - адвокат Косякова З.М., яка діє в інтересах заявника [PERSON] , звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування заяви зазначено, що з квітня 2014 року заявник [PERSON] , 1970 року народження, проживала однією сім`єю з [PERSON] , 1966 року народження, шлюб з яким не було зареєстровано в органах РАЦС. Весь час родина проживала разом за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації заявника. Заявник і [PERSON] перебували в шлюбних відносинах, вели спільне господарство, дбали про родину, підтримували один одного. [INFO] [PERSON] загинув в с. Зайцеве, Бахмутського району Донецької області, про що 14.09.2022 р. складено актовий запис № 1907. Причиною смертi [PERSON] стала вибухова травма внаслідок вiйськових дій. Свідоцтво про смерть [PERSON] видано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро). Сiм`єю померлого [PERSON] є заявник по справі [PERSON] , яка за життя перебувала на утриманні чоловіка, який був військовослужбовцем, отримував грошове забезпечення та фактично був годувальником в родині. З метою призначення та отримання одноразової грошової допомоги за загиблого вiйськовослужбовця, а також отримання права на призначення дострокової пенсії за віком, заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також факт перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2022 року дану заяву було передано для розгляду судді Стоматову Е.Г. Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника доводи зазначені в обґрунтування заяви підтримала та просила задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заява, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи надано не було. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1907, від 14 вересня 2022 року. /а.с. 3/ Відповідно до довідки про смерть № 4814 від 11 вересня 2022 року, причиною смерті [PERSON] , [INFO] , є вибухова травма, внаслідок військових дій. /а.с.4/ Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) № 1/Ф/3600 від 12 вересня 2022 року, старший прапорщик [PERSON] загинув [INFO] поблизу населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання по захисту нашої Батьківщини. /а.с.7/ На підтвердження того, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, в судовому засіданні було допитано в якості свідків: [PERSON] , який є двоюрідним братом [PERSON] , та [PERSON] , яка є сусідкою, які надали пояснення, що з квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. [PERSON] за життя був військовослужбовцем та був єдиним годувальником родини. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що і є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Таким чином, предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця, а також отримання права на призначення дострокової пенсії за віком. Положеннями ЦПК України визначено, що є доказами у цивільній справі, зокрема доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Також суд враховує, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004 року (після набрання чинності СК України), оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Відповідно п. 2.3. розділу ІІ Постанови Правління пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Далі - Постанова) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; Відповідно п. 2.11. розділу ІІ Постанови за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно п. 2.26. розділу ІІ Постанови члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Отже, для призначення пенсії має значення встановлення факту постійного проживання члена сім`ї із померлим годувальником. Якщо виникнення права на пенсію залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи із годувальником не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим Пенсійний фонд відмовив особі в призначенні пенсії, член сім`ї має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із годувальником. Отже, надані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] є доведеним, тому що встановити такий факт в іншому порядку, ніж судовому, неможливо. На підставі вищевикладеного, ст. 15, 16, 1216, 1217, 1223, 1258, 1264 Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 293, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved