Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до садівничого товариства «Дніпро» про зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Червонослобідської сільської ради від 28.08.1997 року за № 45 переданому йому у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] під садівництво площею 0,0475 га в садовому товаристві «Дніпро». 24.11.2021 року в телефонному режимі він з`ясував поточну заборгованість по членському внеску 2021 року, а 25.11.2021 року безготівковим переказом вніс оплату, якою завершено розрахунки за 2021 рік. 05.02.2021 року він з`ясував уточнення реквізитів щодо сплати цільового внеску та встановленого розміру членського внеску на 2022 рік та його повідомлено було про наявність боргу. В той же день позивач вніс цільовий внесок у розмірі 2800 гривень, а 09.02.2022 року перераховано повністю внесок 2022 року у розмірі 1410 гривень. 23.02.2022 року він прибув до бухгалтерії садового товариства з метою з`ясування джерела заявленого боргу. В ході звірки за даними електронного обліку бухгалтером заборгованості виявлено не було. При цьому касир наполягала про заборгованість боргу минулих періодів. Однак, зазначити період виникнення заборгованості не змогла, вказувала послідовно 2014, 2013, 2012 роки. Відповідач не змогла повідомити встановлені для обрахунку розміри членських внесків за період з 2009-2021 роки. 11.05.2022 року в`їзд на територію товариства йому заблокували та повідомив черговий, що його заборгованість більше тисячі гривень. 16.05.2022 року він направив запит до відповідача в порядку ЗУ «Про звернення громадян». 18.05.2022 позивач у телефонному режимі намагався з`ясувати джерело походження боргу. Проте в категоричній формі йому відмовлено у врахуванні попередніх звірок та відмовилися скасувати блокування заїзду на територію товариства до оплати боргу. 09.06.2022 року він вручив запит від 16.05.2022 року під розписку особисто керівнику товариства. В порушення вимог вручений ним запит від 16.05.2022 року відповідачем не розглянутий та відповідь не надана. Просить зобов`язати товариство «Дніпро» надати йому змістовну відповідь на подану заяву від 16.05.2022 року щодо встановлених розмірів членського внеску з 2014 року по 2022 рік із зазначенням відповідної дати та номера розпорядчого документу органу управління товариства. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.02.2022 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 28.10.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву позивача в якій просили в позові позивачу відмовити посилаючись на те, що [PERSON] є членом садівничого товариства «Дніпро» і має заборгованість по членським внескам в сумі 350 грн. Йому тимчасово був заблокований проїзд на територію товариства. [PERSON] до бухгалтерії товариства не з`явився для звірки заборгованості. Просили в позові позивачу відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідача Яіцького В.Д. Федченко М.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали та просили в позові відмовити. При цьому Яіцький В.Д. в судовому засіданні зазначив, що він є керівником товариства і йому [PERSON] дійсно вручив заяву 09.06.2022 року. З ним було вирішено, що [PERSON] з квитанціями з`явиться для звірки оплати, проте позивач не з`явився та квитанції щодо оплати не надав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини в справі, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд приходить до наступного. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України щодо звернення до відповідних органів регулює Закон № 393/96-ВР «Про звернення громадян». Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. На підставі частин першої та четвертої статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. Частиною першою статті 5 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Статтею 15 цього Закону визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Таким чином, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] 16.05.2022 року звернувся з заявою до відповідача та просив надати відповідь щодо встановлених розмірів членського внеску з 2014 року по 2022 рік із зазначенням відповідної дати та номера розпорядчого документу органу управління товариства. Даний лист позивачу повернуто без вручення адресату і 09.06.2022 року дане звернення отримано керівником товариства під особистий підпис. Відповідач у визначений законом термін позивачу відповідь не надав, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача заславшись на те, що ними подано відзив на позовну заяву, копію якої отримав позивач. Згідно ст. 17 п.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається. На вимогу споживача виконавець зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. Оцінивши докази, які є у справі та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку щодо недотримання відповідачем строку надання інформації на запит позивача та вважає зобов`язати відповідача надати інформацію на запит позивача від 16.05.2022 року. Також суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн, відповідно до вимог ст.. 141 ЦЙПК України.

Outcome: approved