Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

27 липня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Державної казначейської служби України та Управління патрульної поліції в Миколаївській області. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 819117 від 01 вересня 2021 року, винесеної поліцейським відділення № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Велічком Д.М. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Не погодившись із вказаною постановою, він звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року у задоволенні його адміністративного позову було відмовлено. Разом із тим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року було задоволено його апеляційну скаргу - рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення його позову та закриття провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Недоведеність законності та обґрунтованості винесення працівником Управління патрульної поліції в Миколаївській області постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно. Посилаючись на те, що через незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності він зазнав моральних страждань, які виразились у порушенні його звичайного життєвого укладу, погіршенні стосунків з оточуючими людьми та товаришами по службі, зневірі в органах поліції України, порушенні загального стану здоров`я, втрати сну, апетиту тощо, просив стягнути на його користь 24050 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідачів - Державної казначейської служби України та Управління патрульної поліції в Миколаївській області, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. У письмовому відзиві Управління патрульної поліції в Миколаївській області, що міститься в матеріалах справи, зазначено, що Управління не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність або досудове розслідування, а отже підстави для відшкодування моральної шкоди є помилковими та не підлягають застосуванню по даній категорій справ. Крім того, у відзиві зазначено, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди. Посилаючись на викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року було відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а саме постанови серії ДП18 № 819117 від 01 вересня 2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. (а.с. 10). Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року було задоволено апеляційну скаргу позивача [PERSON] - вищевказане рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення адміністративного позову [PERSON] , а саме: постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 819117 від 01 вересня 2021 року про застосування до [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано, провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності - закрито (а.с. 11). Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Пунктом 4 частини першої статті 2 вказаного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення накладеного на неї штрафу. Отже, дії працівника Управління патрульної поліції в Миколаївській області щодо винесення відносно позивача постанови про адміністративне правопорушення, яку в подальшому було скасовано судом із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу, а також скасування судом постанови у справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно [PERSON] свідчить про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з висновками Верховного Суду викладених в постанові від 05 лютого 2020 року, у справі № 640/16169/17 дії працівників УПП м. Харкова щодо складання відносно позивача протоколів про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що особу притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 10 січня 2019 року в справі № 532/1243/16-ц, від 26 лютого 2020 року в справі № 142/143/17, а також об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц. Враховуючи висновки Верховного Суду, які є обов`язковими для суду першої інстанції, в даному випадку суд дійшов висновку, що дії працівника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Велічка Д.М. при винесенні постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка в подальшому була скасована судом, а провадження у справі закрито, були незаконними, що є підставою для відшкодування позивачеві [PERSON] моральної шкоди саме у відповідності до вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Разом із тим, частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність спричиненої позивачеві незаконними діями працівника патрульної поліції моральної (немайнової) шкоди, однак при визначені її розміру суд виходить з конкретних обставин справи, характеру спричинених йому моральних страждань, які полягали у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з неправомірним винесенням стосовного нього постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, він був вимушений витрачати додатковий час та зусилля для захисту своїх прав, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, визначає розмір такої шкоди в сумі 3000 грн., і вважає їїдостатньою та справедливою компенсацією позивачеві моральної шкоди. При цьому, кошти на відшкодування моральної шкоди, як це передбачено чинним законодавством, слід стягнути з Державного бюджету України шляхом їх списання зі спеціального рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Судовий збір суд відносить на рахунок держави, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури або суду судовий збір не справляється. На підставі викладеного,

Outcome: partial