Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ9122582. Забезпеченим ТЗ за полісом є «MAN TG A 35.353», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 09 вересня 2019 року о 04-00 год в м. Івано-Франківськ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MAN TG A 35.353», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та мотоцикла марки «HONDA STEED 600», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, який залишив місце ДТП. В результаті ДТП було пошкоджено мотоцикл марки «HONDA STEED 600», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність полісу, власник пошкодженого мотоцикла марки «HONDA STEED 600», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого мотоцикла було проведено його огляд, про що складено акт огляду (дефектна відомість), та отримано висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 02-D/59/9, відповідно до якого вартість матеріального збитку мотоцикла складає 45 109,06 грн. Внаслідок цього позивачем, на підставі зібраних документів та заяви потерпілого складено страховий акт №03420/46/919 на суму 18050,00 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 56063, а тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 18050,00 грн. та судові витрати. Ухвалою від 25 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових документів, також відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи з можливістю ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 09 вересня 2019 року о 04 год. 00 хв. [PERSON] в м. Івано-Франківську керуючи транспортним засобом «MAN TG A 35.353», державний реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Дністровська, 28 здійснюючи поворот на вул. Валова не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований мотоцикл-А марки «HONDA STEED 600», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керування [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Крім того, 09 вересня 2019 року о 04 год. 00 хв. [PERSON] в м. Івано-Франківську по вул. Валова керуючи транспортним засобом «MAN TG A 35.353», державний реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Дністровська, 28, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. Вина відповідача у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2019 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) [PERSON] , як власник мотоцикла марки «HONDA STEED 600», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернулася до позивача з повідомленням про ДТП від 09 вересня 2019 року (а.с. 31) та із заявою про виплату страхового відшкодування від 16 жовтня 2019 року (а. с. 30). Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02-D/59/9 та на підставі страхового акту №03420/46/919 сума страхового відшкодування складає 18050,00 грн та була виплачена потерпілому [PERSON] , що підтверджено матеріалами справи. Таким чином, загальні фактичні витрати ПрАТ «Страхова група «ТАС» на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають 18050,00 грн. Отже, ПрАТ «Страхова група «ТАС» виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як було встановлено, постановою Івано-Франквського міського суду від 02 жовтня 2019 року винною особою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, є відповідач по справі [PERSON] .. Відтак, в силу вказаних норм закону, на таку особу покладається обов`язок відшкодувати завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме: поліс № АМ9122582 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів діючий на 12 грудня 2019 року. Згідно із пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він залишив місце ДТП. Згідно роз`яснень, які містяться в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] після вчинення ДТП, залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду від 02.10.2019, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріальну шкоду у розмірі 18050,00 грн. в порядку регресу. Повернення сплачених позивачем коштів повинно відбуватися саме в порядку регресу. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі у розмірі 2481,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволенні повністю.

Outcome: approved