Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебуває з 24 квітня 1999 року. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачкою не склались. У сторін діаметрально протилежні погляди на життя та сім`ю. Вони не можуть дійти спільної згоди при вирішенні елементарних побутових проблем, у зв`язку з чим постійно виникають конфлікти та непорозуміння. В даний час сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного побуту не ведуть. Оскільки сім`я розпалася, примирення між ними неможливе, позивач просить шлюбу розірвати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У письмовій заяві, яка надійшла до суду 21.11.2022, останній просить справу розглядати без його участі, позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У заяві, яка надійшла до суду 08.11.2022, остання просить справу розглядати без її участі, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 квітня 1999 року, місце реєстрації: Горохівський районний відділ реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №18. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено,\~що між\~сторонами припинено\~сімейні стосунки,\~шлюб існує\~формально:\~подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не веде, неповнолітніх дітей у подружжя немає. Відповідачка проти заявленого позову про розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати за подання позовної заяви про розірвання шлюбу суд залишає за позивачем на його клопотання. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved