Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником житлового будинку загальною площею 53,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер 0724580300:02:001:0352 за адресою: [ADDRESS] , а також земельних ділянок площею 0,0973 га, кадастровий номер 0724580300:02:001:0353 і 0,5027 га, кадастровий номер 0724580300:02:001:0354, які також розташовані в с. Кроватка Рожищенського району Волинської області. Вказує, що 01.08.2022 року між нею та відповідачем була досягнута усна домовленість щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомості за ціною в розмірі еквівалентно 12000,00 доларів США. Того ж дня, [PERSON] власноручно написав розписку про отримання від неї авансу в рахунок оплати за вказану нерухомість в розмірі 4000,00 грн. Зазначає, що в подальшому договору купівлі-продажу нерухомості не було укладено, проте відповідач відмовляється повернути аванс. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 4000,00 грн., які були сплачені відповідачу як авансовий платіж за житловий будинок і земельну ділянку, а також 992,40 грн. сплаченого судового збору та 2200,00 витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 01.08.2022 року позивач та відповідач домовились укласти договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, належної відповідачу, даний факт сторонами не оспорюється. На виконання досягнутих домовленостей позивач [PERSON] надала відповідачу [PERSON] , а останній отримав 4000,00 грн, як авансовий платіж за продаж будинку, що підтверджується розпискою, в якій відповідачем власноруч написано, що він отримав вказану суму (а.с. 7). Проте, із згідно договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 03.08.2016 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 53,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 0724580300:02:001:0352, площею 0,0973 га, кадастровий номер 0724580300:02:001:0353 і 0,5027 га, кадастровий номер 0724580300:02:001:0354, які також розташовані в с. Кроватка Рожищенського району Волинської області (а.с. 9-11). Тобто, в подальшому правочин щодо відчуження даного майна укладено не було з вини відповідача, так як останній не вправі був реалізувати його без згоди дружини, яка перебувала за кордоном на момент досягнення такої угоди Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами\~статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм\~ЦК України\~завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей\~546,\~548 ЦК України\~завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена -у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між позивачем та відповідачем укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у розмірі 4000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16- ц (провадження № 61-22017св 18), та постанові від 17 червня 2021 року справа № 711/5065/15- ц (провадження № 61-18537св19). Оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору, відповідач повинен повернути позивачу отримані кошти в сумі 4000,00 грн. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. Також, до задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.\~133\~ч.\~1,\~3\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається із договору від 04.10.2022 року про надання правової допомоги (а.с. 12), акту прийому-передачі виконаних робіт від 07.10.2022 року, адвокатом надавалася професійна правнича допомога [PERSON] у справі про стягнення коштів і вартість витрат визначена у сумі 2200,00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 13). Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2200,00 грн., який є обґрунтованим та співмірним із предметом спору.

Outcome: approved