Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] 24.10.2022 звернулись в суд із позовом, в якому просять: зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений на підставі постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №26662096 від 24.05.2011; зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений на підставі постанови державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №30095644 від 29.11.2011 та зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП 31308561 від 20.02.2012. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] , а саме позивачці [PERSON] належить 1/3 частки такої, а позивачці [PERSON] - 2/3 частки вказаної вище квартири. З інформаційної довідки №306500330 від 04.08.2022 їм стало відомо, що на квартиру було накладено арешти постановами державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №26662096 від 24.05.2011, у ВП №30095644 від 29.11.2011 та у ВП 31308561 від 20.02.2012. На письмовий запит [PERSON] 14.10.2022 засобами електронного зв`язку, надійшла відповідь начальника Галицького ВДВС у м.Львові від 20.09.2022 про те, що згадані виконавчі провадження закриті, виконавчі документи повернуті стягувачам без виконання, а документи виконавчих проваджень знищено за закінченням терміну зберігання, рекомендовано звернутись до суду для зняття арешті із нерухомого майна. Із покликанням на норми ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 396 ЦК України, зазначають, що накладені арешти на належне їм на праві власності майно позбавляють їх змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Окрім цього, підстави для продовження обтяження на даний час відсутні. Ухвалою від 26.10.2022 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав, що наведені в такому, просили позов задовольнити. Представник відповідача Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи наведене вище, суд, у відповідності до вимог ч.4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Зокрема, згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] від 11.04.1997, виданим Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів, вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Договором про зміну форми власності від 12.02.2010, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. за реєстрованим номером 104, співвласники квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] домовились змінити форму власності на зазначену квартиру - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність та визначили за кожним із співвласників по 1/3 частини квартири (а.с. 7). Згідно із договором дарування 1/3 частки квартири від 19.02.2010, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В., [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с.10). Таким чином, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON] та [PERSON] , яким належить 1/3 частки та 2/3 частки відповідно. Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №306500330 від 04.08.2022, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься такі відомості: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 11224757; Зареєстровано: 30.05.2011 за №11224757 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м.Львів, вул.Зелена, 149-Ю; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 26662096, 24.05.2011, державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р., на підставі виконавчого листа №2-2401, виданого 07.06.2010 Франківським районним судом м.Львова; Об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] ; Власник: ТзОВ «Сплав Тест». Також у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься такі відомості: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 11948345; Зареєстровано: 09.12.2011 за №11948345 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м.Львів, вул.Зелена, 149-Ю; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 30095644, 29.11.2011, старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р., на підставі виконавчого листа №2-1144, виданого 09.08.2010 Галицьким районним судом м.Львова; Об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] . Окрім цього, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься такі відомості: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 12209327; Зареєстровано: 27.02.2012 за №12209327 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м.Львів, вул.Зелена, 149-Ю; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 31308561, 20.02.2012, старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Левко Л.Р., на підставі виконавчого листа №2-1686, виданого 15.08.2011 Галицьким районним судом м.Львова; Об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] (а.с.16-19). Відповідно до листа начальника Галицького ВДВС від 20.09.2022 В-5/№39554, адресованого позивачці [PERSON] , на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: ВП 26662096, ВП 30095644 та ВП 31308561, які були повернуті стягувачам ВАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Сведбанк» та КС «Крез-Капітал». Боржниками у вказаних виконавчих провадженнях були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТзОВ «Сплав Тест». Згадані виконавчі провадження знищені за закінченням терміну їх зберіганні відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» (а.с.20). Аналізуючи наведені вище докази у справі, суд звертає увагу на те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] вцілому 19.02.2010, а арешти постановами державного виконавця були накладені на вказану квартиру 24.05.2011, 29.11.2011 та 20.02.2012 відповідно. Більше того, ні позивачка [PERSON] , ні позивачка [PERSON] боржниками у виконавчих провадженнях ВП 26662096, ВП 30095644 та ВП 31308561 не були. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Згідно із ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент закінчення виконавчих проваджень), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому документі державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Із врахуванням вищенаведеного, оскільки арешт на квартиру [ADDRESS] був застосований в межах виконавчих проваджень, які на даний час завершені та знищені, збереження арештів майна чинить позивачам перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, а також правові підстави для збереження арештів на нерухоме майно на даний час відсутні, відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved