Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка просить визнати припиненим Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі №2027 від 17.04.2008 з внесеними змінами згідно додаткового договору №1, зареєстрований в реєстрі №1327 від 30.05.2013, посвідчені нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Стадійчук Ольгою Володимирівною, що укладений між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] . Просить виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію заборони відчуження та обтяження нерухомого майна за договором іпотеки від 17.04.2008 щодо житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 88,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] (до зміни нумерації будинок [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0833 га, що за цією ж адресою. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 17.04.2008 між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальникові 17 000 доларів США на строк з 17.04.2008 до 15.04.2014. На забезпечення боргових зобов`язань між ними укладено договір іпотеки, предметом є нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка за вищезазначеною адресою. Станом на 02.10.2018 вона не має кредитної заборгованості перед банком. Але банком не було вчинено дій щодо припинення іпотеки в зв`язку з повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, що створює перешкоди в розпорядженні належними позивачці житловим будинком та земельною ділянкою. Нею здійснено всі дії на врегулювання спору в позасудовому порядку, проте державна реєстрація припинення цієї іпотеки не проведена та не знято заборони відчуження з предмета іпотеки, хоча згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Банк ліквідовано, правонаступники відсутні, тому зняти заборону відчуження іпотечного майна в позасудовому порядку неможливо. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивачка, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує і просить задовольнити (а.с.36). Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив, згідно якого заперечують проти задоволення позову, оскільки у зв`язку із завершенням процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» ліквідовано та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора припинено. Тому, позовні вимоги до Фонду є безпідставними. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є стороною договору, банк ліквідовано без правонаступництва. Підтверджує, що заборгованість [PERSON] перед АТ «Брокбізнесбанк» погашено в повному обсязі. Просить відмовити у позові у зв`язку з подачею до неналежного відповідача (а.с.37-45). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.04.2008 між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір за №192К-08, згідно якого Банк надав позичальникові грошові кошти в розмірі 17 000 доларів США, на строк з 17.04.2008 до 15.04.2014 (а.с.6-8). На забезпечення боргових зобов`язань згідно договору №192К-08 від 17.04.2008 та додаткового договору №1 від 30.05.2013 між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено договір іпотеки №192К-08/і, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 88,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0833 га, що за цією ж адресою (а.с.9-13). Згідно довідки №34 від 03.01.2012, виданої начальником відділу кадастру та земельних питань Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради, номер будинку [ADDRESS] змінено на №44 (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» №3756 від 02.10.2018, станом на 01.10.2018 фізична особа - резидент України [PERSON] , яка є клієнтом AT «БРОКБІЗНЕСБАНК», не має кредитної заборгованості перед Банком за кредитним договором №192К-08 від 17.04.2008 (а.с.15). Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 88,8 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0833 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] підтверджується договором дарування від 25.11.1986, зареєстрованим в реєстрі за №4701; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №13573300 від 14.02.2007; державним актом серії ЯГ 385301 від 05.02.2007; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №303697943 та №303697757 (а.с.16-19, 22-26). Згідно Інформації №315856124 від 23.11.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не внесені і внести такі відомості в позасудовому порядку житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 88,8 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,0833 га, що за адресою [ADDRESS] , знаходяться під обтяженням із забороною відчуження за іпотекою AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» від 17.04.2008 (а.с.50-51). Згідно загальнодоступної інформації на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 15 жовтня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №10731110121000818 про державну реєстрацію припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БРОКБІЗНЕСБАНК» як юридичної особи. Отже, ліквідація банку завершена, а банк ліквідований (а.с.20). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч.1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України). Законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012, в чинній на час припинення іпотеки редакції, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики, про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Тобто до нотаріуса може звертатись з заявою про зняття заборони як іпотекодержатель, так і іпотекодавець, за умови подання безспірних доказів виконання зобов`язання. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню також правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди в даній категорії справ мають ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек» (чинній на момент укладення договору про відступлення прав вимог) державна реєстрація іпотек здійснюється з метою реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки: надання в інтересах фізичних чи юридичних осіб інформації про обтяження нерухомого майна іпотекою або про відсутність такого обтяження. Згідно з ч. 5 та ч. 6 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Відповідно до ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Постановою Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 р № 107 Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» віднесене до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.02.2014 р №9 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначено уповноважену особу на тимчасову адміністрацію. Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 р №339 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 р №45 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначено уповноважену особу на його ліквідацію, повноваження якої були продовжені в установленому порядку до 10 червня 2019 р. 15.10.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" як юридичної особи, а отже ліквідація Банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Проте, всупереч ст.43,ст.44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження на майно у зв`язку з припиненням кредитного зобов`язання [PERSON] до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не внесені і внести такі відомості в позасудовому порядку неможливо в зв`язку з ліквідацією обтяжувача. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 1.1. На підставі досліджених доказів та проаналізованих норм права, суду доведено, що кредитне зобов`язання позивача [PERSON] за кредитним договором №192-К-08 від 17.04.2008 та за іпотечним договором, укладеним з метою забезпечення виконання кредитного договору, припинене в зв`язку з його повним виконанням. 1.2. Відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб дійсно не є стороною зобов`язальних відносин, що виникли між позивачем [PERSON] та ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Проте, у ліквідованого 15.10.2019 ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» немає правонаступника і повна відмова в позові унеможливить відновлення порушених прав позивач, а тому недопустима. У зв`язку з ліквідацією юридичної особи, яка порушила права позивача та не внесла відомостей до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про припинення кредитного зобов`язання, а отже і про припинення підстав для обтяження майна, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача як власника. 1.3. Таким чином, оскільки кредитний договір №192К-08 від 17.04.2008, який був підставою для обтяження будинку та земельної ділянки позивача, виконано та кошти повернуто, обтяження досі не знято, його наявність створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому порушені права позивача як власника підлягають судовому захисту шляхом зняття обтяження у вигляді заборони відчуження будинку і земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з виключенням відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, та як наслідок позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. 1.4. Щодо вимог позову про визнання іпотечного договору припиненим, то такі задоволенню не підлягають через неналежний спосіб захисту. Порушене право іпотекодавця на предмет іпотеки може бути захищене шляхом визнання іпотеки припиненою (не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором), проте і цей спосіб захисту доцільний лише у тому випадку, коли кредитор не визнає факт припинення зобов`язання за іпотечним договором. В цьому ж випадку основне зобов`язання виконане і зобов`язання за іпотечним договором припинені, що ніким не оспорюється. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 18.09.2019 у справі № 695/3790/15-ц. Проблема існувала лише через реєстрацію обтяження нерухомого майна в відповідних реєстрах. Але права позивача вже відновлені належним способом у тій мірі, у якій вони порушені, тобто за рахунок зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. 1.5. Отже, позов підлягає задоволенню в частині вимог про зняття заборони відчуження будинку та земельної ділянки та виключення відповідних відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial