Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 листопада 2020 року у Олександрівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З квітня 2021 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на подружнє життя. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка згідно поданої письмової заяви просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю, в разі невяки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 27 листопада 2020 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 24, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 27 листопада 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2020 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на підставі складеного актового запису № 159 від 22 грудня 2020 року (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім"ї №\~2366 від 19 вересня 2022 року, виданої селищним головою Олександрівської селищної ради (а.с.7). З квітня 2021 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на подружнє життя, сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позов не подав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved