Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач\~Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова\~компанія» (далі ТОВ «Галицька фінансова компанія») звернувся в суд з уточненою позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначає, що 16.07.2008 між Відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра» (далі ВАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №16/07/2008/840-К/683, згідно якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 32 000 дол. США строком користування до 15.07.2021, зі сплатою процентів в розмірі 15,99 % річних. З метою\~забезпечення виконання\~зобов`язань\~за Кредитним\~договором №16/07/2008/840-К/683\~від 16\~липня 2008\~р.,\~між ВАТ\~КБ «Надра»та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 16.07.2008, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку Банку домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 38,72 кв.м. та земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] , загальною площею 0,10 га, кадастровий номер 6821810100.01.125.0002. В забезпечення виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту за кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Договір поруки №16/07/2008/840-П/683/2 від 16 липня 2008 р., між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Договір поруки №16/07/2008/840-П/683/1 від 16 липня 2008 р. 28.09.2009 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №16/07/2008/840-К/683 від 16.07.2008 року. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість, яка складає 30 598,36 дол. США, з яких: 27418,79 дол. США заборгованість по тілу кредиту; 3179,57 дол. США - заборгованість по нарахованих відсотках; 291,01 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 7931,55 грн. штраф згідно п.4.2., а тому звертається з даним позовом до суду. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.05.2021 справу прийнято в провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Галицька фінансова компанія» Бердула А.Р. позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненій позовній заяві. Також надіслав до суду оригінали укладених договорів та розрахунок заборгованості. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мутас В.В. у судовому засіданні просив відмовити\~у задоволенні\~позову,\~з підстав\~викладених у\~відзиві,\~а саме,\~зазначає,\~що до справи не додано список боржників, відсутні первинні документи, не вказано суму боргу, тіло кредиту та інша інформація, яка уточнює предмет позову ПАТ КБ «Надра». Представник відповідача [PERSON] адвокат Алексєєва М.А. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити з підстав його незаконності та недоведеності. Вказала, що виходячи з вимог позову наявна потрійна вимога про стягнення коштів. Надіслала відзив, в якому зазначає, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки не підтверджена сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також позивач просить стягнути суму заборгованості лише з поручителів, а не солідарно з кредитором. Представник відповідача [PERSON] адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити. Вказав, що відсутній детальний розрахунок заборгованості, позивач просить подвійне виконання, а саме стягнення коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник третьої\~особи [PERSON] \~адвокат Філіпов\~Ю.М.\~у судовому\~засіданні просив\~відмовити у\~задоволення позовуз\~підстав викладених\~у відзиві,\~а саме,\~зазначає,\~що позов є незаконним, оскільки в справі відсутні первинні документи, належні та допустимі докази заборгованості за спірним кредитом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2008 між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ТОВ «Галицька фінансова компанія» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №16/07/2008/840-К/683, згідно умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 32 000 дол. США строком користування до 15.07.2021, зі сплатою процентів в розмірі 15,99 % річних (т.1 а.с.20-22). Згідно п.3 умов кредитного договору позичальник зобов`язувався повертати кредит та нараховані відсотки щомісячно, в розмірі мінімально необхідного платежу 495 дол. США, щомісячно, до 15 числа поточного місяця. Згідно заяви на видачу готівки №536 від 16.07.2008 [PERSON] отримав від філії ВАТ КБ «Надра» Хмельницького регіонального управління (Відділення №20 Хмел.) суму кредиту в розмірі 32000, 00 доларів США за договором №16/07/2008/840-К/683 (т.3 а.с.212). Відповідно до п.4.2.4 укладеного кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3. Кредитного договору, а також у випадку, передбаченому у п.4.3.6. Договору (т.1 а.с.21). З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №16/07/2008/840-К/683 від 16 липня 2008 р., між ВАТ КБ\~«Надра» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 16 липня 2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Григор`євим С.В., зареєстрований за №3512. Відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку Банку (предмет іпотеки) домоволодіння в [ADDRESS] , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 38,72 кв.м. та земельну ділянку цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] , загальною площею 0,10 га, кадастровий номер - 6821810100.01.125.0002 (т.1 а.с.35-38). 28.09.2009 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №16/07/2008/840-К/683 від 16 липня 2008 р., згідно умов якої Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 32 000 дол. США на споживчі цілі, зі сплатою процентів в розмірі 15,99 % річних, строком користування до 15.07.2021. Визначено графік щомісячного мінімально необхідного платежу (т.1 а.с.27-34). Пунктом 4.2. Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №16/07/2008/840-К/683 від 16.07.2008 передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2-3.3.5., 3.3.7-3.3.17 договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 (три) процента від суми фактичної заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Позивач свої зобов`язання за кредитною угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 32 000,00 дол. США. Однак, у порушення умов договору [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок чого, станом на 17.02.2014 загальна заборгованість по вищевказаному кредитному договору перед банком складає 30 598,36 дол. США, з яких: 27418,79 дол. США заборгованість по тілу кредиту; 3179,57 дол. США - заборгованість по нарахованих відсотках; 291,01 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 7931,55 грн. штраф згідно п.4.2., що підтверджується розрахунком заборгованості долученим до матеріалів справи ( т.1, а.с.8-9). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, на поштову адресу [PERSON] було надіслано письмову претензію №59/07-2-1057 від 18.02.2014 про виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків і штрафних санкцій (т.1, а.с.5). Згідно зі ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~п.\~5.1.\~Договору іпотеки\~від 16.07.2008\~року,\~укладеного між\~ВАТ КБ\~«Надра»та [PERSON] , Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором (т.1 а.с.37). Згідно з ст.\~1\~Закону України\~«Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно зі ч.ч. 1, 4 ст.\~33\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки, та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Статтями 598,599 ЦК України\~визначено, що: зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Звернення стягнення на предмет застави повинно задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки в такому випадку ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі\~статтею 599 ЦК України. Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 361/7543/17 та від 18.09.2018 у справі № 921/107/15-г/16. Стосовно вимоги позивача про встановлення способу реалізації предмету іпотеки нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною встановленою експертизою №1156/16-26. Відповідно до ч. 1 ст.\~41\~Закону України\~«Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Згідно з\~ч.\~1 ст.\~39\~Закону України\~«Про іпотеку» у\~разі задоволення\~судом позову\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~в рішенні\~суду зазначаються:\~загальний розмір\~вимог та\~всі його\~складові,\~що підлягають\~сплаті іпотекодержателю\~з вартості\~предмета іпотеки; опис\~нерухомого майна,\~об`єкта незавершеного\~будівництва,\~майбутнього об`єкта\~нерухомості,\~за рахунок\~якого підлягають\~задоволенню вимоги\~іпотекодержателя; заходи\~щодо забезпечення\~збереження предмета\~іпотеки або\~передачі його\~в управління\~на період\~до його\~реалізації (у\~разі необхідності); спосіб\~реалізації предмета\~іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи №1156/1157/16-26 від 30.12.2016, ринкова вартість нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 38,72 кв.м. та земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] , загальною площею 0,10 га, кадастровий номер 6821810100.01.125.0002 на момент проведення експертизи становить 238 500,00 грн. (т.1 а.с.221-234). Відповідно до ч. 2 ст.\~39\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (електронного аукціону) ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме шляхом його продажу на прилюдних торгах згідно Закону України\~«Про виконавче\~провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стосовно вимоги позивача про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №16/07/2008/840-К/683 від 16 липня 2008 року. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пеня є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення його виконання (ч. 3\~ст.\~549\~ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки, відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання, передбачені кредитним договором №16/07/2008/840-К/683 від 16 липня 2008 р. та Додатковою угодою №1 до Кредитного договору у строк, встановлений договором, його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст.\~553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 554\~ЦК України у\~разі порушення\~боржником зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель\~відповідає перед\~кредитором у\~тому ж\~обсязі,\~що і\~боржник,\~включаючи сплату\~основного боргу,\~процентів,\~неустойки,\~відшкодування збитків,\~якщо інше\~не встановлено\~договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення\~виконання зобов`язань\~щодо повернення\~суми кредиту\~за кредитним\~договором між\~ВАТ КБ\~«Надра» (правонаступником\~якого є\~ПАТ «КБ\~«Надра»,\~правонаступником якого\~є ТОВ\~«Галицькафінансова компанія») та [PERSON] було укладено Договір поруки №16/07/2008/840-П/683/2 від 16 липня 2008 р. (т.1 а.с.23-24), між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Договір поруки №16/07/2008/840-П/683/1 від 16 липня 2008 р. (т.1 а.с.25-26). Відповідно до п. 1.2. вищевказаних договорів поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно з п. 1.3. договорів, відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні Позичальником зобов`язань в цілому. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, на поштову адресу [PERSON] та [PERSON] було надіслано письмові претензії №59/07-2-1058 та №59/07-2-1059 від 18.02.2014 щодо сплати заборгованості (т.1, а.с.6, 7), які залишились без виконання. Відповідно до ч. 2 ст.\~192\~ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України, а також частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Аналогічні висновки Верховного Суду про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справах № 761/12665/14-ц, № 464/3790/16-ц та від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц. В кредитному договорі №16/07/2008/840-К/683 від 16 липня 2008 р. та Додатковій угоді №1 до Кредитного договору, укладених між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] не встановлено іншого порядку повернення боргу та не передбачено його визначення в грошовому еквіваленті до національної валюти України (гривні), тому правових підстав для перерахунку у гривні зазначеного боргу, визначеного в доларах США за офіційним курсом Національного банку України не вбачається. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором, як поручителі, то з них на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 30598,36 дол. США, з яких: 27418,79 дол. США заборгованість по тілу кредиту; 3179,57 дол. США -\~заборгованість по нарахованих відсотках; 291,01 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 7931,55 грн. штраф згідно п.4.2. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позовну вимогу щодо способу реалізації предмету іпотеки судом задоволено частково, то витрати за проведення експертизи у сумі 7944 грн. стягненню не підлягають. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду відповідно до ст.\~141\~ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в рівних частках в розмірі 3065,90 грн., тобто по 1021,98 грн. із кожного.

Outcome: partial