Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14.03.2008 року між ПАТ «Банк «Демарк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 68-067, відповідно до якого, банк надав останньому кредит у розмірі 16\~563,00 доларів США строком до 13.03.2015 року. Зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області по справі № 2-930/2009 стягнуто з останнього заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 16 064,99 доларів США. Вказує, що 20.05.2019 року між Банком та позивачем, було укладено договір про відступлення прав вимоги №96-057, згідного якого право вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до позивача. Зазначає, що у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання у сумі 16064,99 доларів США, ТОВ «ФК «ПАРІС» нараховано 1 445, доларів США; 3% річних за користування грошовими коштами за період з 27.01.2018 р. по 26.01.2021р. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на вищевказану суму та понесені ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні (а. с. 95). Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 91, 93). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно кредитного договору № 68-067 від 14.03.2008 року Кредитор (ПАТ «Банк «Демарк») надав Позичальнику ( [PERSON] ) кредит у розмірі 16\~563 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі визначені договором. Кредит надається строком до 14.03.2015 року (включно) (а.с. 5-9). Відповідно до чинного рішення Свалявського районного суду від 04.12.2009 року (справа №2-930/2009р.) стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ Банк Демарк заборгованість по кредитному договору № 68-067 від 14.03.2008 року в розмірі\~16064,99 доларів США та\~повернення оплачених витрат за\~інформаційне технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 250 грн., судовий збір в сумі 1234,75 грн (а.с. 15-17). Згідно договору № 68-067 від 20.05.2019 року, укладеного між ПАТ «Банк «Демарк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», останньому перейшло право вимоги за кредитним договором № 68-067 від 14.03.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] (а.с. 10-14,32-35). На адресу відповідача, 01.02.2021 року, було направлено вимогу про повернення заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с. 18-24). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.\~ст.\~625,\~629\~ЦК України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті\~192, частина третя статті\~533 ЦК України). Велика Палата Верховного суду у постанові від16.01.2019 року по справі № 373/2054/16-ц, виклала позицію, що заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому\~як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин позов є обгрунтованим.

Outcome: approved