Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У грудні 2020 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. Крім позивача, іншими спадкоємцями померлого були дружина [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавала, дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь онуки (позивача). Отже, спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). До складу спадщини за законом входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачу повідомлено Броварською районною державною нотаріальною контрою Київської області, що для оформлення спадщини після смерті діда, їй необхідно надати документи, що посвідчують право власності на житловий будинок, а оскільки такі документи відсутні, [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на вказаний житловий будинок у порядку спадкування. З огляду на викладені обставини, позивач просить визнати у порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2021 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання у справі (а.с. 50). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача - адвокат Ковальчук А.С. направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав. Обставини справи, що встановлені судом [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. 06 серпня 2016 року [PERSON] подала заяву до Броварської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . 06 серпня 2016 року [PERSON] подала заяву до Броварської районної державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь внучки померлого [PERSON] . Також повідомила, що не претендує на видачу свідоцтва про право власності, оскільки спадкове майно є особистою власністю померлого. 15 листопада 2018 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області видано довідку про те, що згідно з записами в погосподарських книгах селищної ради: за 1977-1979 рр. погосподарська книга № 2 особовий рахунок № [NUMBER] домоволодіння по [ADDRESS] , значиться за [PERSON] ; за 2016-2020 рр. погосподарська книга №3, особовий рахунок № [NUMBER] , домоволодіння по [ADDRESS] , значиться за [PERSON] . Рік побудови даного домоволодіння 1976. 11 вересня 2019 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області на адресу [PERSON] направлено лист, у якому вказано, що останньою не надано документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Також, державним нотаріусом встановлено, що на майно, а саме на будинок [ADDRESS] накладено арешт. У матеріалах справи є технічний паспорт на садибний житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений 14.09.2016 року, де замовником технічної інвентаризації вказаний [PERSON] . Із копії спадкової справи № 525/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] , 06 серпня 2016 року звернулась до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою, про прийняття спадщини, а [PERSON] 06 серпня 2016 року звернулась до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою, про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Також із спадкової справи видно, що на день смерті [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , із ним також були зареєстровані: [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син). (а.с. 88 зворот) Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] [INFO] померла. Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано інформацію про те, що у відділі перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . Заборгованість станом на 18.08.2020 р. не погашена, та згідно довідки-розрахунку складає у розмірі 153 791, 85 грн. На підставі наявної, не сплаченої заборгованості накладено арешт на майно [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачено ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності на збудований житловий будинок набувається у порядку, який існував на час його будівництва. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Із матеріалів справи встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований у 1974 році. Тобто, спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні спадкодавця, а, відтак, на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування. Судом встановлено, що арешт на спірний будинок накладений при виконанні виконавчого документу про стягнення аліментів з [PERSON] , який на момент накладення арешту не був власником майна, а після смерті спадкодавця може претендувати на отримання у власність лише Ѕ частини спірного будинку. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved