Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.05.2008 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Шлюбне життя не склалося і 10.11.2009 шлюб було розірвано рішенням суду. Дитина залишилася проживати з матір`ю. За час перебування у шлюбі, позивач завжди сумнівався щодо того, чи є він біологічним батьком дитини. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить суд виключити з актового запису №08 від 29.07.2008 відомості про батьківство позивача. Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про проведення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК. 17.12.2021 від відділі обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Держаної міграційної служби України у м. Києві та Київській області надійшло підтвердження місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . 31.01.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача та витребувано у виконавчого комітету Недрянської сільської ради Баришівського району копію актового запису № 08 від 29.07.2008 року про народження [PERSON] . 01.07.2022 ухвалою суду призначено судову медичну молекулярно-генетичну експертизу ДНК, проведення якої доручено Київському міському бюро судово-медичних експертиз, провадження у справі зупинено. 19.09.2022 від Київського міського бюро судово-медичних експертиз надійшов лист-запрошення учасників справи для відбору зразків крові. 15.11.2022 до суду надійшов висновок експерта з результатами проведеної судової медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК. Відповідно до висновку біологічне батьківство позивача відносно дитини [PERSON] , народженого [PERSON] , виключається. 16.11.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 01.12.2022. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд долучити до матеріалів справи докази оплати за проведену судову медичну молекулярно-генетичну експертизу ДНК. Відповідач позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2008 між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від10.05.2008. Як свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.07.2008 у шлюбі народилась дитина [PERSON] . 10.11.2009 шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.12.2012. Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 09.11.2022 №103-116-2022 за результатами медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] , народженого [PERSON] , виключається. Статтею 136 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст.. 136 Сімейного кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно частин 1-3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених Цивільного процесуального кодексу України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та саме експертний висновок є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, тому суд позов задовольняє. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved