Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

У травні 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, просила визнати виконавчий напис від 29 вересня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на ніж ставі кредитного договору №SAMDN03000109778811 від 24 вересня 2013 року, який зареєстрований в реєстрі під № 8562 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 24 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №SAMDN03000109778811. На підставі цього договору позивач отримала від відповідача в кредит грошові кошти в сумі 252920 грн. з обов`язком повернути отримані кошти в певний строк. Позивач допустила прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів, в результаті чого в неї виник борг перед відповідачем. Для стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором відповідач в 2016 році звернувся з позовом до Ленінського районного суду міста Кіровограда. Суд відкрив провадження у справі № 405/2259/16-ц. Оскільки судовий розгляд почав затягуватись Відповідач паралельно звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, яка 29 вересня 2016 року на підставі того ж самого кредитного договору вчинила виконавчий напис, який зареєструвала в реєстрі під номером 8562. За вказаним виконавчим написом пропонувалось стягнути з позивача: залишок заборгованості за кредитом - 266533,33 грн., залишок заборгованості за відсотками - 129971,48 грн., штраф-19825,24 грн., витрати з вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн. Всього: 418030,00 грн. Після отримання виконавчого напису відповідач пред`явив його до виконання в Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження № 55037874, яке відкрите і по сьогоднішній день. По зазначеному виконавчому провадженню з боржника [PERSON] не стягнуто жодної суми. 17 березня 2017 року Ленінський районний суд міста Кіровограда ухвалив рішення, яким на підставі того ж самого кредитного договору стягує з [PERSON] на користь відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 303067,11 грн. На підставі рішення суду 12 травня 2017 року виданий виконавчий лист № 405/2259/16-ц № 2/405/336/16. Після чого відповідач пред`являє його до виконання в Подільський ВДВС у місті Кропивницькому. На підставі виконавчого листа відкривається виконавче провадження № 54509428. В рамках цього виконавчого провадження позивачем щомісяця погашався борг з розрахунку максимального розміру від мінімальної заробітної плати. Вважає, що таким чином, склалась ситуація, в результаті якої на підставі одного і того ж боргу, за одним і тим же кредитним договором видано два виконавчих документи, що може призвести до подвійного стягнення боргу та подвійного стягнення виконавчого збору виконавчою службою з позивача. 22 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору. За умовами даної угоди, банк здійснив часткове прощення боргу, а частину боргу в сумі 30 5881,56 позивач погасила безпосередньо оплативши кошти на рахунок в банк. Вищевказана сума узгоджена сторонами виходячи з сум, визначених в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року. Позивач зазначає, що у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року постановою про закінчення виконавчого провадження від 20 квітня 2022 року виконавче провадження №54509428 закінчено. Довідкою від 24 травня 2022 року відповідач підтверджує відсутність будь-якої заборгованості позивача перед відповідачем. Незважаючи на відсутність боргу в позивача перед відповідачем, в Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому і надалі відкрите виконавче провадження про стягнення боргу на підставі виконавчого напису. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач АТ КБ «Приватбанк» не скористався правом подати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання надав заяву в якій просив суд справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначала, що надати засвідчені копії виконавчого напису та документів, на підставі яких було його вчинено не має можливості, оскільки актом від 05 січня 2021 року їх було знищено. Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №SAMDN03000109778811. На підставі цього договору позивач отримала від відповідача в кредит грошові кошти в сумі 252920 грн. з обов`язком повернути отримані кошти в певний строк. Позивач допустила прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів, в результаті чого в неї виник борг перед відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року стягнуто з позивача на користь банку заборгованість по кредитному договору №SAMDN03000109778811 від 24 вересня 2013 року в сумі 303 067,11 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. В рішенні суду вказано, що станом на 17 січня 2016 року позивач мала заборгованість в сумі 303 067,11 грн., із яких: заборгованість за кредитом - 252 920 грн., заборгованість за пенею та комісією - 9032,22 грн., а також штрафи відповідно до умов договору - 500 грн. фіксована частина та 14 407,96 грн. - процентна складова. Згідно виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі під № 8562, виданого 29 вересня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., задоволено вимоги банку та запропоновано стягнути з позивача залишок заборгованості за кредитом - 266533,33 грн., залишок заборгованості за відсотками - 129971,48 грн., штраф-19825,24 грн., витрати з вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн. Всього: 418030,00 грн. Відповідно до додаткової угоди №1 до кредитного договору від 22 лютого 2022 року банк здійснив часткове прощення боргу позивачу, а частину боргу в сумі 30 5881,56 позивач погасила безпосередньо оплативши кошти на рахунок в банк. Вищевказана сума узгоджена сторонами виходячи з сум, визначених в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 20 квітня 2022 року виконавче провадження №54509428 закінчено. Довідкою від 24 травня 2022 року відповідач підтверджує відсутність станом на 22 лютого 2022 року будь-якої заборгованості позивача перед ним. Відповідно до п.19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до з вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону. Відповідно до п.2.1 Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Згідно п.3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із п.3.2 Глави 16 Розділу 2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Пунктом 3.5 Глави 16 Розділу 2 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд вважає, що на час вчинення оспорюваного напису, наявність позову в суді підтверджує спірність заборгованості. Отже, на переконання суду, у даному випадку, приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 141ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved