Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 07.09.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин залишились проживати разом із позивачкою. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей не надає, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дітей. Ухвалою від 29.09.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій заяві представник позивачки просив розглядати справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач, будучі завчасно повідомленим про день та час слухання справи, до суду не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив. Відзиву із запереченнями на позов не надав. За вказаних осбтавин, враховуючи положення ст.ст.211,223,247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.194 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом та вбачається з матеріалів справи, сторони з 07.09.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивачка та не спростовано відповідачем на теперішній час шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами припинено, діти залишились проживати разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Суд враховує, що відповідно до наведених вище положень СК України аліменти стягуються на користь того із батьків з ким проживає дитина, за відсутності домовленості між батьками щодо способу та порядку утримання дитини та ухилення одного із батьків від надання відповідної допомоги на утримання. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, а також за відсутності відомостей, які б давали підстави для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також відповідність заявленого позивачкою до стягнення розміру аліментів в єдиній частці в розмірі 1/3 частини, що узгоджується із приписами ч.ч.2,5 ст.183 СК України. В зв`язку з цим, позов слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17.08.2022 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved