Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області знаходиться справа за позовом [PERSON] до Селянського (фермерського) господарства «Олександро-Володимирівське», третя особа: Вакулівська сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та припинення права оренди земельної ділянки. В обгрунтування позову вказує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,75 га, кадастровий номер 1225285200:02:002:0024, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. У 2008 році [PERSON] досягла усної домовленості про використання даної земельної ділянки, належної їй на праві приватної власності, строком по 2018 рік включно із засновниками СФГ «Олександро-Володимирівське» - [PERSON] та [PERSON] . При цьому, таке використання письмово не оформлювалося жодним належним чином Домовленість була досягнута усно з співзасновником СФГ «Олександро-Володимирівське» [PERSON] , у перемовинах щодо якої також приймала участь його дружина - [PERSON] , яка є керівником СФГ «Олександро-Володимирівське». Також [PERSON] є засновником СТОВ «Земля», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (загальнодоступні публічні відомості). Як гарантію виконання даної домовленості [PERSON] попросив передати йому на зберігання правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку (державний акт), які не повернув та позивачка вимушена була поновлювати такі. При цьому, за усною домовленістю між позивачем та засновниками відповідача, останні отримували у користування вказану належну позивачу земельну ділянку з 2008 року по 2018 рік, сплативши при цьому плату за таке на 10 років вперед. Жодного договору оренди між позивачкою та відповідачем не укладалося, існувала лише усна домовленість між позивачкою і подружжям [PERSON] , та позивач вважала, що вони користуються належної їй земельною ділянкою поза обліком такого речового права. Як з`ясувалося ж на теперішній час, без будь-яких належних документів, земельною ділянкою позивача спочатку користувалося СТОВ «ЗЕМЛЯ», а згодом - СФГ «Олександро- Володимирівське». Дана обставина підтверджується відомостями ГУ ДПС у Дніпропетровській області, згідно яких дані юридичні особи сплачували податок на доходи фізичних осіб за [PERSON] , як з доходу отриманого від надання майна в оренду, хоча жодних доходів у дійсності не виплачували, як і не укладали жодних договорів з позивачем. У 2018 року позивач [PERSON] попередила родину [PERSON] про те, що після 2018 року вона бажає оброблювати самостійно належну їй земельну ділянку та попросила повернути правовстановлюючий документ (державний акт) на неї. На таке прохання вони їй повідомили, що документ було втрачено, а земельну ділянку вони не повернуть та позивач нічого не зможе зробити щоб повернути її. У зв`язку із втратою правовстановлюючого документу (державного акту) на земельну ділянку площею 7,75 га, кадастровий номер 12.25285200:02:002:0024, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, позивачка вимушена була займатися відновленням втрачених правовстановлюючих документів, в ході чого 23.05.2019 року, при отриманні інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на належну їй земельну ділянку та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно даної земельної ділянки, вона дізналася про зареєстроване 01.03.2016 року право оренди на дану земельну ділянку за відповідачем строком на 49 років за договором оренди земельної ділянки від 09.02.2016 року, що підтверджується копіями даної інформації, які додаються до позову. Даний договір позивач не укладала з відповідачем та тим паче не підписувала його. У подальшому позивач почала стала з`ясовувати звідки в реєстрах з`явилися відомості про право оренди за відповідачем ще й на такий строк. Сам відповідач та його працівники не пояснювали нічого та стали уникати спілкування з позивачкою. Правовстановлюючий документ, який отримав на зберігання [PERSON] , було оголошено втраченим та недійсним. Після цього 19.07.2019 року позивач відновив правовстановлюючі документи про право власності на земельну ділянку площею 7,75 га, кадастровий номер 1225285200:02:002:0024, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] неодноразово наголошувала відповідачу про те, що вимагає повернення належної їй земельної ділянки у 2018 році після збору врожаю мирним шляхом, але відповідач вів себе зухвало та вочевидь не збирається повертати земельну ділянку мирним шляхом. З`ясовуючи походження договору оренди, позивач після поновлення правовстановлюючих документів, коли точно саме вже не пам`ятає отримала у державного реєстратора копію договору оренди земельної ділянки від 09.02.2016 року, згідно якого належна їй на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,75 га, кадастровий номер 1225285200:02:002:0024, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (раніше - Жовтнева сільська рада), була передана в оренду СФГ «Олександро-Володимирівське» строком на 49 років. Оскільки позивач даний договір не укладала та про його існування дізналася лише 23.05.2019 року, то відповідно вона не має його примірника в оригіналі. Оригінальні примірники повинні бути у відповідача і такий примірник повинен бути в реєстраційній справі на об`єкт нерухомого майна, яка може перебувати або в Софіївській РДА при якій на час вчинення реєстрації функціонував ЦНАП, або у третьої особи, при якій діє ЦНАП за місцем розташування земельної ділянки. Відповідно, позивач і не отримувала орендної платні від відповідача за користування даною земельною ділянкою, хоча податки від сплати такої, як з`ясувалося, згідно даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач сплачував у період з 2017 по 2018 рік. Державну реєстрацію права оренди за зазначеним договором оренди земельної ділянки від 09.02.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено 01.03.2016 року державним реєстратором Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Профатіловою Мариною Сергіївною за записом номер 13585711. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Відзив суду також не надавав. Представник третьої особи Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. Заяв суду не надавав. Вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,75 га, кадастровий номер 1225285200:02:002:0024, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 174860404 від 23.07.2019 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і відомостями про право власності право постійного користування та технічною документацією із землеустрою щодо даної земельної ділянки.Також дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копії якої додаються до позову. У 2008 році [PERSON] досягла усної домовленості про використання даної земельної ділянки, належної їй на праві приватної власності, строком по 2018 рік включно із засновниками СФГ «Олександро-Володимирівське» - [PERSON] та [PERSON] . При цьому, таке використання письмово не оформлювалося жодним належним чином Домовленість була досягнута усно з співзасновником СФГ «Олександро-Володимирівське» [PERSON] . Як гарантію виконання даної домовленості [PERSON] попросив передати йому на зберігання правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку (державний акт), які не повернув та позивачка вимушена була поновлювати такі. При цьому, за усною домовленістю між позивачем та засновниками відповідача, останні отримували у користування вказану належну позивачу земельну ділянку з 2008 року по 2018 рік, сплативши при цьому плату за таке на 10 років вперед. Жодного договору оренди між позивачкою та відповідачем не укладалося, існувала лише усна домовленість між позивачкою і подружжям [PERSON] , та позивач вважала, що вони користуються належної їй земельною ділянкою поза обліком такого речового права. 23.05.2019 року, при отриманні інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на належну їй земельну ділянку та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно даної земельної ділянки, вона дізналася про зареєстроване 01.03.2016 року право оренди на дану земельну ділянку за відповідачем строком на 49 років за договором оренди земельної ділянки від 09.02.2016 року, що підтверджується копіями даної інформації, які додаються до позову. [INFO] померла [PERSON] . 11 лютого 2022 року суддею Софіївського районного суду Дніпропетровської області було залучено [PERSON] , як правонаступника померлої позивача [PERSON] . 15.07.2021 року було проведено судову почеркознавчу експертизу. На експертизу поставлено питання - чи виконано підпис у вигляді напису « [PERSON] » в графі «Орендодавець» у договорі оренди земельної ділянки від 09.02.2016 року, укладеному між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством «Олександро-Володимирівське», у тому числі в невід`ємних додатках до даного договору, якими можуть бути, зокрема - акт про передачу та прийом земельної ділянки, [PERSON] ? Згідно висновку експерта №2607-21, "Підписи від імені [PERSON] , у вигляді рукописних записів " [PERSON] ", що розміщені в графі "Орендодавець" договору оренди земельної ділянки від 09.02.2016 року та акті приймання-передачі об`єкту оренди б/д - виконані не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до частини першої статті з ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша ст атті 627 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, грунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору. У відповідності до ч. 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 статті 203 Цивільного кодексу України, Зміст правочину не може суперечити ньому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 3 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню, слід визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 09.02.2016 року, укладений між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством «Олександро-Володимирівське», який було зареєстровано 01.03.2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майко державним реєстратором Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровськії області Профатіловою Мариною Сергіївною зз записом № 13585711; припинити право оренди земельної ділянки Селянського (фермерського) господарства «Олександро-Володимирівське» на земельну ділянку площею 7,75 га, кадастровий номер 1225285200:02:002:0024, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належить на праві приватної власності [PERSON] .

Outcome: approved