Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

04 жовтня 2021 року представник позивача Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 81530,76 грн. Ухвалою судді від 12 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . 10 травня 2022 року представник позивача заявив клопотання про заміну первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] , оскільки встановлено, що в квартирі, де здійснюється централізоване опалення КП «Миргородтеплоенерго» змінилася адреса , а саме з [ADDRESS] , [ADDRESS] на [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідач зареєстрована в квартирі [ADDRESS] та зареєстрована як абонент за послуги з централізованого опалення в КП «Миргородтеплоенерго», має відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни буле внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року. Станом на 23.09.2021 року відповідач заборгувала перед КП Миргородтеплоенерго за отримані комунальні послуги 81530,76 грн. за період з 01.10.2018 року по 31.08.2021 року, в зв`язку з чим представник КП "Миргородтеплоенерго" просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.\~ Ухвалою суду від 16 травня 2022 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення замінено відповідача [PERSON] на відповідача [PERSON] . В поданому відзиві 15 липня 2022 року та запереченнях на відповідь на відзив від 05.08.2022 представник відповідача вказував, що позовні вимоги Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] . Позивач вказує, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] посилаючись на технічний паспорт на квартиру. Технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири за [ADDRESS] є [PERSON] та Держава в особі Верховної ради, згідно свідоцтва про право власності від 28.12.2005 виданого виконавчим комітетом миргородської міської ради на підставі рішення виконкому Миргородської міської ради № 776 від 28.12.2005. Аналогічна інформація міститься у Довідці ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 2 від 06.01.2022. Доказів документального підтвердження того, що [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] позивачем не додано. Згідно з Довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 82 від 19.07.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Отже, твердження Позивача, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами. Тому, з матеріалів, що надані позивачем до суду не можна зробити обґрунтований висновок про споживання саме Відповідачем послуг у вказаній квартирі. Твердження позивача, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] також не є дійсним та обґрунтованим. Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5332-616706-2017 та довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області № 06-33/1624 від 08.07.2021 місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Згідно з Довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету миргородської міської ради Полтавської області № 06-33/1623 від 08.07.2021 р. в кв. [ADDRESS] ніхто не зареєстрований . Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності. встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. [PERSON] не є власником жодної квартири за адресою по [ADDRESS] та не отримувала згоди від власника квартири [ADDRESS] (Держави в особі Верховної ради) на укладення будь-яких комунальних договорів. Відповідач не є споживачем послуг позивача, оскільки фактично послуги не отримує, та не має наміру отримувати. Відповідно до відповіді Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода на адвокатський запит № 451 від 11.07.2022 згідно акту контрольної перевірки. від 12 жовтня 2011 року за участю представників «Миргородтеплоенерго» та представників ПТУ №44 м. Миргорода кімнати площею 91,1 м.кв. та 95.5 м.кв. відрізані від нейтралізованого теплопостачання. Згідно наказу по училищу за №08 від 11.01.2012р. «Про затвердження площ приміщень гуртожитків та інших приміщень будівель [ADDRESS] та [ADDRESS] », який передбачав закріплення опалювальних площ за особами, що проживали в приміщеннях ПТУ №44 м. Миргорода [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , займала житлову площу 95,5 м.кв. (що відповідає вищезазначеному акту контрольної перевірки) та нарахування на дану площу не здійснювалися. Як вбачається зі списку мешканців, які проживають у гуртожитку ПТУ [ADDRESS] у [PERSON] опалювальна площа не зафіксована, що підтверджує факт відсутності опалення в кімнаті. В акті проведення інвентаризації площ гуртожитків та приміщень ПТУ №44 м. Миргорода від 30.12.2011 в примітках зазначено, що 148,57 м.кв. відключено від опалення. Актом приймання-передачі багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] з балансу на баланс №2 від 29.12.2015 встановлено, що 10 квартир лише 9 квартир облаштовані центральним опаленням. Таким чином, відповідач не є споживачем послуг, оскільки між ними відсутні договірні відносини та фактично не споживає послуги Позивача, оскільки квартира була відключена від опалення ще до 2011 року, що підтверджується вищевказаними доказами. Доказів підключення квартири [ADDRESS] до централізованого опалення Позивачем не надано. Отже, відсутні підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за послуги теплопостачання. В поданій 27 липня 2022 року відповіді на відзив позивач вказував, що технічний паспорт - є документом, \~ \~ \~ \~який містить основні відомості про об`єкт нерухомого майна: адресу розташування, склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, відомості про власника/замовника та щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості стосовно суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт, тощо. Такий документ складається БТІ або приватними компаніями, які мають дозвільні документи на виконання відповідних робіт, на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна та видається замовнику. Крім того, технічні паспорти являються одними із основних документів, необхідних для проведення низки операцій із нерухомістю (укладення договорів купівлі-продажу або дарування, оформлення спадщини та ін.), зокрема і певних реєстраційних дій. Так, згідно даних технічного паспорту, доданого до матеріалів справи, об`єктом нерухомого майна є квартира [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . Паспорт виготовлено станом на 02 грудня 2020 року. До переліку документів, які потрібно подавати до органів БТІ для виготовлення технічного паспорта на об`єкт нерухомості відносяться: заява ( документ складається безпосередньо в організації); паспорт та реєстраційний номер платника податків; документи про право власності на земельну ділянку( у випадку виготовлення технічного паспорта на приватний житловий будинок чи садовий будинок); документи що посвідчують право власності на об`єкт нерухомості; довідка про присвоєння поштової адреси; проектну документацію на будинок - якщо вона була розроблена. Отже, наявність технічного паспорту, свідчить про те, що Відповідачем для виготовлення технічного паспорту надано БТІ вище перелічені документи, що і дало змогу виготовити технічний паспорт. Щодо невідповідності площі квартири відповідача, зазначив, що відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186) технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковим внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру). Тобто, в результаті виконаного комплексу робіт з обмірювання об`єкту, з визначенням його фактичної площі та об`єму, встановлено та внесено до даних технічного паспорту станом на 02 грудня 2020 року, що площа квартири [ADDRESS] , складає 82,1 м2,, що відповідає площі зазначеної позивачем. Фактичне місце проживання відповідача, підтверджується інформацією з довідки Професійно-технічного училища №44 №96 від 31.05.2006 року, виданої [PERSON] про те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] з 19.09.2003 року. Згідно до документу, що знаходиться у матеріалах справи, виданого Управлінням архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю від 12.04.2022 року зазначено, що будинку по [ADDRESS] , присвоєна нова адреса - [ADDRESS] . 04.05.2022 року представниками КП «Миргородтеплоенерго» здійснено контрольну перевірку щодо підключення центрального опалення до будинку за адресою [ADDRESS] , де в присутності голови ОСББ будинку та сусідів підтверджено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Даний факт підтвердили квартиронаймачі, які на той момент винаймали житло у відповідача. Не повідомивши позивача вчасно про зміну чи уточнення своєї адреси, а саме зміну з [ADDRESS] на [ADDRESS] , відповідач порушила умови договору. Отже, з вищевикладеного позивач має підстави вважати, що відповідач проживає за даною адресою та користується послугами теплопостачання. Відповідно до листа Професійно-технічного училища ПТУ-44 м. Миргорода №941/10-08 від 22.11.2021 року, де зазначено, що квартира [ADDRESS] загальною площею 82,1 м2 власником якої є [PERSON] під`єднана до системи центрального опалення. Акт контрольної перевірки від 12.10.2011 року, не є документом, який є підставою для того щоб КП «Миргородтеплоенерго» припинило надавати послуги з централізованого опалення відповідачу. Порядок відключення споживачів від мереж централізованого опалення, станом на 2011 рік, що відповідає даті складання Акту, було визначено Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання». Так, відповідно до вище зазначеного Порядку, споживач повинен дотримуватись певної процедури відключення від системи центрального опалення. На момент звернення до суду у 2021 році, у позивача також були відсутні відповідні документи щодо відключення відповідачем централізованого опалення (теплопостачання). Позивач припиняє надавати послуги з централізованого опалення відповідачу лише після здійснення процедури відповідно до Наказу № 169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води». Тому, з вище вказаного, слід зазначити, що у відповідача відсутні підстави стверджувати, що квартира відключена від системи централізованого опалення. Відсутність укладеного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від сплати за фактично надані послуги. Враховуючи, що відповідач отримувала послуги з постачання теплової енергії, частково їх оплачувала, мала відкритий особовий рахунок в КП «Миргородтеплонерго», слід вважати, що між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Відповідач отримує послуги з постачання теплової енергії, частково їх оплачувала в 2016-2019 роках, а також визнала заборгованість за спожиту теплову енергію, що підтверджується фактом сплати такої заборгованості, а отже є споживачем КП «Миргородтеплоенерго». Представник КП "Миргородтеплоенерго" в судовому засіданні пояснила, що відповідач є власником квартири, так як виготовила технічний паспорт на своє ім`я на квартиру [ADDRESS] . В даній квартирі надаються послуги теплопостачання, та відповідачем не надано даних щодо відключення теплопостачання в установленому законом порядку. Вказувала, що відсутність договору про надання послуг теплопостачання не є підставою для відмови в стягненні заборгованості, оскільки послуги фактично надавалися та 31 серпня 2020 року Комунальним Підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на офіційній сторінці «МИРГОРОДТЕПЛОЕНЕРГО» та офіційній сторінці Миргородські міської ради опубліковано типовий публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованої постачання гарячої води для його укладання всіма споживачами послуг, умови цього договору однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня йог публікації на офіційній сторінці. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, тому між КП «Миргородтеплоенерго» та [PERSON] виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальній споживачем. Крім того [PERSON] вносила оплату за послуги теплопостачання в 2016-2019 роках, що підтверджується сальдовою відомістю підприємства. Відповідач визнає існування заборгованості, що підтверджує фактичне існування договору про надання послуг теплопостачання, тому просила стягти з відповідача заборгованість в сумі 81530,76 грн. за період з 01.10.2018 року по 31.08.2021 року. В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Данильчук С.Г. суду пояснив, що [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] , оскільки за нею не зареєстроване право власності. [PERSON] проживає в даному будинку з 2003 року, сплачувала послуги теплопостачання, однак у 2010 році було припинено теплопостачання в квартирі, так як зняті радіатори опалення, в зв`язку з чим вона проживає в квартирі тільки в літній період. Квартиру вона має намір приватизувати. Просив відмовити в задоволенні позову, так як [PERSON] не є власником квартири та не є наймачем (користувачем) квартири, не отримує послуги теплопостачання, оскільки та квартирі відсутнє теплопостачання, що підтверджується відповіддю /ПТУ №44 від 02.08.2022. [PERSON] в ході розгляду справи, пояснила, що вона дійсно проживає в квартирі [ADDRESS] , має намір її приватизувати. З 2016 по 2019 роки вона сплачувала послуги теплопостачання, однак у зв`язку з відсутністю опалення в квартирі та важким матеріальним становищем, припинила їх сплачувати. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що Актом приймання передачі багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] від 29.12.2015 з балансу ПТУ №44 на баланс Миргородського житлово- експлуатаційного управління передано 10 житлових квартир (а.с. 155-159). Згідно даних технічного паспорта (додатку до акту прийому передання від 29.12.2015) від 21.08.2015 серед інших передана квартира [ADDRESS] , загальною площею 82,1 кв.м. (а.с.204-207). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.100-101). Згідно Актів контрольної перевірки від 04.05.2022 джерелом теплопостачання квартири [ADDRESS] є газовий котел, система опалення в`ялиться автономною та не під`єднана до мереж КП «Миргородтеплоенерго. Приміщення квартири [ADDRESS] за вказаною адресою опалюється від централізованого опалення КП «Миргородтеплоенерго» (а.с.105-106). [PERSON] було знято з останнього місця реєстрації: [ADDRESS] відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 21.01.2022 (а.с.116) Згідно даних технічного паспорту, доданого до матеріалів справи, об`єктом нерухомого майна є квартира [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , загальна площа квартири становить 82,1 кв.м. Паспорт виготовлено станом на 02 грудня 2020 року (а.с. 90 зворот 92). Аналогічна площа зазначена в технічному паспорті (додатку до акту прийому передання від 29.12.2015) від 21.08.2015 (а.с. 204-205). [PERSON] частково оплачувала послуги з теплопостачання в 2016-2019 роках, що підтверджується сальдовими відомостями наданими КП «Миргородтеплоенерго», про що не заперечував представник відповідача (а.с.168 зворот - 170). Послуги з теплопостачання вказаної квартири надавалися з жовтня 2018 року по лютий 2020 року виконавцем послуг було ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго», а з 21 лютого 2020 року рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни буле внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року (а.с. 85 зворот -86 зворот), отже виконавцем послуг стало КП «Миргородтеплоенерго». Виконавчим комітетом Миргородської міської ради рішенням №352 від 17.11.2020 року та рішенням № 29 від 22.12.2020 року затверджено корегування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів (а.с. 87-89). Відповідно до розрахунку боргу за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2018 року по 31.08.2021 року наданого за адресою [ADDRESS] , споживач [PERSON] заборгувала КП Миргородтеплоенерго 81530,76 грн. (а.с.90, 203 зворот). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з централізованого опалення є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Миргородтеплопенерго» надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з постачання теплової енергії. КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради, як виконавець послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, згідно «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гаряч води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 в 21.07.2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надавало Боржнику послуги з теплопостачання. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Положення Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання. 31 серпня 2020 року Комунальним Підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на офіційній сторінці «МИРГОРОДТЕПЛОЕНЕРГО» (https://mte.pl.ua/) та офіційній сторінці Миргородські міської ради (http://mvrgorod.pl.ua). опубліковано типовий публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованої постачання гарячої води для його укладання всіма споживачами послуг, умови цього договору однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня йог публікації на офіційній сторінці. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17 між КП «Миргородтеплоенерго» та [PERSON] виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальній споживачем. Пунктом 39 Типового Договору з індивідуальним споживачем, споживач зобов`язується оплачувати послуги в установлений Договором строк, згідно якого платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що наступає за розрахунковим періодом. Абзацом другим пункту 41 Типового Договору з індивідуальним споживачем: передбачено за наявності у споживача заборгованості за раніше отримані послуги теплопостачання, виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашенні заборгованості за послуги теплопостачання, спожиті в минулі періоди, незалежно від зазначеного у платіжному документі призначення платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 67, 68 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергію, теплопостачання) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до листа Професійно-технічного училища ПТУ-44 м. Миргорода на запит адвоката №941/10-08 від 22.11.2021 року, зазначено, що квартира по [ADDRESS] загальною площею 82,1 м2 власником якої є [PERSON] під`єднана до системи центрального опалення (а.с.105). Згідно листа Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода на адвокатський запит № 2002/08/01-01 від 01.08.2022 відповідь надана на запит №941/10-08 від 22.11.2021 була підготовлена без врахування архівних документів, інформація та документи, що свідчать про те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в ПТУ с№44 відсутня (а.с.181). Вказані докази, суд не може взяти до уваги, так як вони є неналежними, оскільки викладена у них інформація є взаємовиключною та не підтверджена об`єктивно будь якими доказами. Згідно наказу №08 по ПТУ №44 від 11.01.2012 «Про затвердження площ приміщень гуртожитків та інших приміщень будівель [ADDRESS] та [ADDRESS] », який передбачав закріплення опалювальних площ за особами, що проживали в приміщеннях ПТУ №44 м. Миргорода [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , займала житлову площу 95,5 кв. м..(а.с. 152). На підтвердження заперечень відповідача щодо відсутності опалення в квартирі [ADDRESS] , суд не може взяти до уваги вищезазначені докази, так як площа вказаної квартири не відповідає площі вказаній в технічному паспорті на дану квартиру, виготовленого на замовлення [PERSON] . Порядок відключення споживачів від мереж централізованого опалення, станом на 2011 рік, що відповідає даті складання Акту, було визначено Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання». Відповідно до зазначеного Порядку, затверджено порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, тобто споживач повинен дотримуватись певної процедури відключення від системи центрального опалення. Відповідачем не надано будь яких доказів, що дотриманий порядок відключення квартири [ADDRESS] від централізованого теплопостачання, зокрема не надано рішення постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП Виконавчого комітету Миргородської міської ради. Судом встановлено, що користувачем квартири площею 82,1 кв.м. є [PERSON] , що не заперечували відповідач та її представник в судовому засіданні та об`єктивно підтверджується актами контрольної перевірки КП Миргородтеплоенерго» від 04.05.2022 щодо наявності централізованого опалення в будинку [ADDRESS] та технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] виготовленого на замовлення [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем\~здійснювалася часткова оплата послуг теплопостачання, з часу передання житлового багатоквартирного будинку в 2015 році від ПТУ №44 до Миргородського комунального житлово експлуатаційного управління в період з 2016 по 2019 роки (а.с. 168 зворот -170) відповідно до сальдових відомостей, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги опалення приміщення за період 01.10.2018 року по 31.08.2021 року є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші заперечення відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved