Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів та припинення стягнення аліментів. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 10 січня 2022 року згідно з рішенням Малинського районного суду Житомирнської області шлюб між ним та відповідачем розірвано. З 19 жовтня 2021 року згідно із судовим наказом Малинського районного суду з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дітьми повноліття. В подальшому, оскільки спільний син [PERSON] постійно проживав з позивачем та знаходився на його утриманні, він звернуся до суду та судовим наказом Малинського районного суду від 27 червня 2022 року було стягнуто з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх її доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить суд змінити розмір\~аліментів,\~визначених судовим\~наказом Малинського\~районного суду\~від 19\~жовтня 2021\~року,\~та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі Ухвалою від 02.11.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 12 годину 23.11.2022. 23.11.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги вона визнає, просить проводити розгляд справи без її участі. Позиція представника позивача Представник позивача адвокат Тимошенко С.В. у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Встановлені судом обставини Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 10). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10.01.2022 року шлюб, зареєстрований 11 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) виконкомом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області за актовим записом № 40, було розірвано. Сина, [PERSON] , [INFO] , та дочку, [PERSON] [INFO] залишено проживати з матір?ю [PERSON] (а.с.7). Судовим наказом Малинського районного суду від 19 жовтня 2021 року було стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття (а.с.9). Судовим наказом Малинського районного суду від 27.06.2022 стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Довідкою депутата міської ради Мельника О.В. №221 від 03.06.2022, виданої [PERSON] , підтверджується, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; його син, [PERSON] , [INFO] , з січня 2022 року постійно проживає з батьком (а.с.12). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За правилами\~ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої статті 181\~СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267\~-\~271\~СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання [PERSON] з батьком [PERSON] , з якого стягуються аліменти на користь матері на його утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Стягнення на цей час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка з січня 2022 року проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. З огляду на викладене та встановленн судом, спільна дитина сторін з січня 2022 року проживає разом з позивачем, тому є підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір. Згідно з ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved