Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі. Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] , грошові кошти у розмірі 1000 дол. США та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 02 лютого 2022 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони в м. Стрий Стрийського району Львівської області укладено договір завдатку, б/н. Відповідно до п. 1.1 Договору сторони зобов`язуються до 15 лютого 2022 року включно укласти договір купівлі-продажу, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати Покупцю квартиру [ADDRESS] , а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Об`єкт та сплатити за нього 33000 дол. СІІІА із врахуванням суми завдатку, вказаної в п. 2.3. даного Договору. Згідно п. 1.2 Договору Об`єкт знаходиться у власності на підставі Витягу з ДРРП. У відповідності до п. 2.1 Договору Продавець гарантує, що об?єкт не проданий, не подарований, не є об`єктом застави (в тому числі податкової), не внесений в Статутний фонд юридичних осіб, не є предметом судового спору під забороною (арештом) не перебуває, не є предметом жодних угод чи зобов`язань, що з них випливають, прихованих недоліків немає. Пунктом 2.3 Договору визначено, що Сторони дійшли згоди, що з метою забезпечення виконання даного договору Покупець передає Продавцю грошову суму у розмірі 1000 дол. США, яка має статус завдатку і залишається у продавця до підписання договору купівлі-продажу об`єкта. Пунктом 3.1 Договору обумовлено, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини Продавця або відомості вказані в п. 2.1 не відповідають дійсності, він зобов`язаний повернути Покупцю завдаток та сплатити суму у розмірі такого Завдатку. Згідно п. 4.1. Договору всі спірні питання, які виникнуть в процесі виконання даного Договору вирішуються Сторонами шляхом переговорів. За умовами Договору ФОП [PERSON] , отримав від позивача кошти в розмірі 1000 дол. CШA, які знаходяться у нього. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2022 № 298301701, виданої державним реєстратором Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області Фединишин А.І., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер» (код СДРПОУ 36418910) на підставі договору про пайову участь у кооперативі «Успіх» від 18.12.2014, акту прийому-передачі від 15.03.2016. Виходячи з цього, вищевказана квартира не належить на праві власності ФОП [PERSON] , а належить іншій особі з інших підстав, які вказані в п. 1.2 Договору. Крім того, в Договорі не зазначено, що ФОП [PERSON] діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер» на підставі договору чи довіреності. Також, в Договорі не вказано, що Продавець надає Покупцю технічний паспорт на дану квартиру та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для ознайомлення чи зберігання до укладення договору купівлі-продажу. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер» зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Тобто, квартирі, яка є об`єктом Договору, зареєстрована юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер», з якої здійснюється керівництво господарським товариством. Таким чином, квартира [ADDRESS] має приховані недоліки, а відтак відомості, вказані у п. 2.1 Договору, не відповідають дійсності. Тому, з цих причин відмовилась укласти договір купівлі-продажу даної квартири. Оскільки основний договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства, між ФОП [PERSON] та позивачем не укладено, а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана нею відповідачу грошова сума у розмірі 1 000 дол. США не є завдатком, а є фактично авансом, який підлягає поверненню, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору купівлі-продажу. 08 лютого 2022 року позивач звернулась до відповідача із заявою про негайне повернення їй завдатку у розмірі 1000 дол. США, який за своєю правовою природою є авансом. Однак, відповідач не виконав вимоги та не повернув їй цих коштів, що підтверджується його відповіддю від 15.02.2022, чим порушив її права та законні інтереси. Таким чином, з метою захисту порушених прав та законних інтересів вимушена звернутись до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою про стягнення грошових коштів. Відповідач, скористався своїм правом та подав до суду відзив в якому зазначив, що дійсно квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю спортивно-розважальному клубу «Лідер». В даній квартирі зареєстровано ТзОВ СРК «Лідер». Однак, ця інформація була достеменно відома Позивачу до підписання Договору завдатку. При неодноразовому огляді квартири, представник ТзОВ СРК «Лідер» спочатку позивачу, а при наступному огляді також і мамі позивача надавав інформацію про те, що дана квартира готувалась для проведення в ній господарської діяльності. Власне тому в цій квартирі відсутні всі міжкімнатні перегородки. Слід зазначити, що Позивачу було надано Інформаційну довідку з ДРРП на нерухоме майно (обумовлено п.1.2. договору завдатку), а також Технічний паспорт квартири і пропонувалось розмістити перегородки в даній квартирі на власний розсуд. Тобто, до підписання Договору завдатку, як з Інформаційної довідки так і з Технічного паспорту квартири Позивач бачив, що дана квартира на праві приватної власності належить юридичній особі. Від Позивача ніхто і нічого не приховував. Отже, єдина наведена позивачем причина для відмови від укладання договору купівлі-продажу квартири (що ніби тo дана квартира має приховані недоліки) не відповідає дійсності. В свою чергу між ФОП [PERSON] та ТзОВ СРК «Лідер» укладено договір про надання послуг (по продажу даної квартири) у відповідності до якого Ф [PERSON] має право іменувати себе «продавцем» та отримувати платежі (завдатки, аванси і т.д.). Тобто, ФОП [PERSON] мав необхідний обсяг цивільної дієздатності та на укладення 02.02.2022. Договору завдатку з [PERSON] , а всі на погляд Позивача, недоліки, є предметом врегулювання до ( та/або під час ) нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу квартири, в т.ч. і зміни юридичної адреси ТзОВ СРК «Лідер». Пунктом 2.3. Договору, не порушуючи імперативних приписів чинного законодавства, сторони добровільно врегулювали правові наслідки власний розсуд та визначили умови стосовно того, що з метою забезпечення виконання даного договору, покупець передає продавцю грошову суму у розмірі 1000 дол. США, яка має статус завдатку. Безпідставними є посилання позивача на постанови ВПВС України. При розгляді даної справи вони не можуть бути застосованими (не носять преюдиційного характеру) оскільки обставини справ, що розглядались (по правовій природі) не є тотожними, а наведені ВПВС України висновки зводяться до того, що: «як укладення, так і виконання договірних зобов язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству». До підписання договору завдатку не тільки породило право «правомірних очікувань» та «законного сподівання», а і спричинило матеріальні витрати (видатки) на виконання Договору про надання послуг, укладеного між ФОП [PERSON] та ТзОВ CРК «Лідер». На підставі наведеного просив відмовити в задоволенні позову відмовити. Відповідач, подала до суду відповідь на відзив в якій зазначила, що наведені у відзиві пояснення та аргументи є необгрунтованими. Так, в договорі завдатку, підписаного 02 лютого 2022 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), не зазначено, що ФОП [PERSON] діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер» на підставі договору чи довіреності. Також, в цьому Договорі не вказано, що Продавець надає Покупцю технічний паспорт на дану квартиру та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для ознайомлення чи зберігання до укладення основного договору купівлі-продажу. Як вбачається із змісту Договору до нього не додано копію договору про надання послуг, укладеного між ФОП [PERSON] та ТзОВ СРК «Лідер», щодо продажу квартири [ADDRESS] , копію технічного паспорта на дану квартиру та копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речова прав на нерухоме майно. Така обставина свідчить про те, що відповідач приховав від ці обставини, у зв`язку з чим вона відмовилась від укладення договору купівлі-продажу даного нерухомого майна. Крім того, ФОП [PERSON] не надав копію договору про надання послуг, укладеного між ФОП [PERSON] та ТзОВ СРК «Лідер», разом із відзивом. З огляду нате, що основний договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства, між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] не укладено, передана відповідачу грошова сума в розмірі 1000 доларів США не є завдатком, а є фактично авансом, який підлягає поверненню, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору купівлі-продажу, що узгоджується із правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 461/5297/16-ц та в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 711/5065/15-ц. Усі доводи відповідача, які викладені у відзиві, в тому числі, що спричинення йому матеріальних витрат на виконання Договору про надання послуг внаслідок підписання договору завдатку, не підтверджені жодним належними та допустимими доказами, тому просила відхилити аргументи та заперечення, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити та наголосив, що відповідно до положень ЦК України та відносин, які склались між сторонами, грошова сума яка була передана позивачем відповідачу, є фактично авансовим платежем, а тому підлягає поверненню. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні в задоволенні позову заперечив, підтримав викладенні обставини у відзиві. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що між ТзОВ «Лідер» та ФОП [PERSON] , укладений договір про продаж належної ТзОВ «Лідер» квартири, яким було надано ФОП [PERSON] , всі необхідні для цього права. В кінці січня 2022 року, [PERSON] , подзвонив та попросив показати квартиру потенційному покупцю. Позивач при огляді даної квартири була з дитиною. Він показував їй всю квартиру та пояснював, чому в квартирі немає перегородок. Також при огляді повідомляв, що квартира належить ТзОВ «Лідер» та роз`яснив, що [PERSON] , надасть всю необхідну документацію, оскільки вона знаходиться у нього. На наступний день, також приїжджала мама позивача, яка також оглядала квартиру, документацію. Після чого, було укладено договір завдатку, згодом клієнт відмовився від купівлі квартири. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року між фізичною особою-підпиємцем [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони в м. Стрию Львівської області було укладено договір завдатку. Відповідно до п. 1.1 Договору сторони зобов`язуються до 15 лютого 2022 року включно укласти договір купівлі-продажу, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати Покупцю квартиру [ADDRESS] , а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Об`єкт та сплатити за нього 33000 дол. СІІІА із врахуванням суми завдатку, вказаної в п. 2.3. даного Договору. Згідно п. 1.2 Договору Об`єкт знаходиться у власності на підставі Витягу з ДРРП. У відповідності до п. 2.1 Договору Продавець гарантує, що об?єкт не проданий, не подарований, не є об`єктом застави (в тому числі податкової), не внесений в Статутний фонд юридичних осіб, не є предметом судового спору під забороною (арештом) не перебуває, не є предметом жодних угод чи зобов`язань, що з них випливають, прихованих недоліків немає. Пунктом 2.3 Договору визначено, що Сторони дійшли згоди, що з метою забезпечення виконання даного договору Покупець передає Продавцю грошову суму у розмірі 1000 дол. США, яка має статус завдатку і залишається у продавця до підписання договору купівлі-продажу об`єкта. Пунктом 3.1 Договору обумовлено, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини Продавця або відомості вказані в п. 2.1 не відповідають дійсності, він зобов`язаний повернути Покупцю завдаток та сплатити суму у розмірі такого Завдатку. Згідно п. 4.1. Договору всі спірні питання, які виникнуть в процесі виконання даного Договору вирішуються Сторонами шляхом переговорів. За умовами Договору ФОП [PERSON] , отримав від позивача кошти в розмірі 1000 дол. CШA, що не заперечується сторонами. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2022 № 298301701, виданої державним реєстратором Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області Фединишин А.І., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер» (код СДРПОУ 36418910) на підставі договору про пайову участь у кооперативі «Успіх» від 18.12.2014, акту прийому-передачі від 15.03.2016. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер» зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору про надання послуг від 21.12.2021 укладеного між ТзОВ «Лідер в особі генерального директора Трофимюк М.Р. з ФОП [PERSON] , останній зобов?язався сприяти відчуженню квартири [ADDRESS] . Для цього ФОП [PERSON] замовником були надані всі необхідні права для належного виконання умов договору. Позивач, вважає, що відповідачем порушено умови договору завдатку укладеного 02 лютого 2022 року між фізичною особою-підпиємцем [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони в м. Стрию Львівської області, оскільки квартира не належить на праві власності ФОП [PERSON] , а належить іншій особі з інших підстав, які вказані в п. 1.2 Договору, в договорі не зазначено, що ФОП [PERSON] діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю спортивно-розважального клубу «Лідер» на підставі договору чи довіреності, також, в договорі не вказано, що продавець надає покупцю технічний паспорт на дану квартиру та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для ознайомлення чи зберігання до укладення договору купівлі-продажу, тобто квартира [ADDRESS] має приховані недоліки, а відтак відомості, вказані у п. 2.1 Договору, не відповідають дійсності. Тому, з цих причин позивач відмовилась укласти договір купівлі-продажу даної квартири. Оскільки, основний договір купівлі продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідач вимогам законодавства ФОП [PERSON] , та позивачем не укладено, а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем відповідачу сума грошових коштів не є завдатком, а є фактично авансом, який підлягає поверненню, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору купівлі продажу. Релевантні норми права та роз?яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша\~статті 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 635 ЦК України\~встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до частини першої\~статті 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами\~ст. 571 ЦК України: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання. Правила\~статті 570 ЦК України\~поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно\~ст. 635 ЦК України\~попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно\~ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно зі\~статтею 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті\~524\~та частина друга статті\~533 ЦК України\~допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що в законодавстві України відсутня заборона на укладення цивільних правочинів в іноземній валюті. Зважаючи на те, що сторонами у договорі завдатку від 02 лютого 2022 року, було визначено передані грошові кошти як завдаток, з урахуванням того, що договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, однак сторонами чітко було обумовлено умовами договору та засвідчено підписами, саме правову природу внесених грошей, а саме, як завдаток, то передана однією зі сторін грошова сума є завдатком, який не підлягав поверненню тобто, не є авансовим платежем. Судом встановлено, що позивач була обізнана щодо характеристик квартири та документації, що також підтверджено наданими поясненнями свідка в судовому засіданні, жодних прихованих недоліків названа квартира не має, що встановлено в судовому засіданні, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed