Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивач вказала, що на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2017 року № 608/1305/17 було змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з твердої суми на одну третю частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, тому стягнення аліментів на його утримання припинено. Залишаються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї шостої частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідач працює за кордоном, має стабільний дохід, інших утриманців не має, тому, враховуючи інфляційні процеси просить змінити розмір аліментів стягнутих за рішенням суду на утримання [PERSON] , [INFO] та встановити їх в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали письмову заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їхньої участі. Щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Відзиву на позов не подав. Суд ухвалює\~ рішення\~ при\~ заочному\~ розгляді\~ справи,\~ що\~ відповідає\~ положенням\~ ст.\~ 280\~ ЦПК\~ України\~та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2017 року № 608/1305/17 було змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з твердої суми на одну третю частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, тому стягнення аліментів на його утримання припинено. Шлюб між сторонами розірвано 21 жовтня 2013 року, що стверджується рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області № 608/2237/13-ц. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо зміни розміру аліментів, позивач посилається на те, що відповідач працює за кордоном, має стабільний дохід, інших утриманців не має. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України). Згідно частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом\~статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Враховуючи норми закону та докази, які надав позивач, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved