Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Турбівської селищної ради (далі - відповідач), у якому просив: - визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 3,0477 га, з кадастровим номером 0522284000:02:000:0004, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а після її смерті відкрилася спадщина у складі земельної ділянки, площею 3,0477 га, з кадастровим номером 0522284000:02:000:0004. За життя матір не склала заповіт, а позивач стверджує, що її спадщину прийняв, оскільки спільно проживав з нею на час смерті. Крім позивача, також є інші спадкоємці, а саме: дочка [PERSON] (останнє відоме місце проживання Луганська область); дочка [PERSON] (виїхала за кордон), проте вони спадщину матері не прийняли. Разом з тим при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, йому було повідомлено, що через незастережні виправлення у правовстановлюючому документі на спадкове майно. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 04.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву і витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). За життя [PERSON] , отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН№027503 від 01.02.2006 на земельну ділянку з кадастровим номером 0522284000:02:000:0004 (а.с.9). Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до якої увійшла зазначена земельна ділянка. За життя [PERSON] заповіту не складала, а її спадкова справа не виявлена. Згідно з довідки, виданої Турбівською селищною радою від 20.05.2022 [PERSON] була зареєстрована та по день своєї смерті проживала по [ADDRESS] , а з нею проживали її син [PERSON] - позивач та [PERSON] - внучка і [PERSON] - правнучка (а.с. 8). Згідно зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] була його матір`ю (а.с. 6). Крім того, відповідно до довідки, виданої Турбівською селищною радою від 09.09.2022 до складу сім`ї померлої [PERSON] , входили: чоловік [PERSON] - помер; син [PERSON] - помер; син [PERSON] - позивач; донька [PERSON] ; дочка [PERSON] (а.с.7). Судом не встановлено факту прийняття спадщини матері [PERSON] - сестрами позивача. Позивач стверджує, що спадщину матері прийняв, оскільки спільно проживав з нею, але при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, йому було повідомлено, що через незастережні виправлення у державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с. 10). Дійсно у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН№027503 від 01.02.2006 на земельну ділянку з кадастровим номером 0522284000:02:000:0004 є виправлення в площі, а згідно довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості площа такої земельної ділянки становить 3,0477 га (а.с.12). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом було встановлено, що після смерті [INFO] матері позивача [PERSON] , яка не залишила заповіту, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,0477 га, з кадастровим номером 0522284000:02:000:0004, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН№027503 від 01.02.2006. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом було встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження позивача [PERSON] була його матір`ю, а довідки, виданої Турбівською селищною радою від 20.05.2022 [PERSON] була зареєстрована та по день своєї смерті проживала по [ADDRESS] , а з нею (серед спадкоємців першої черги) проживав її син [PERSON] - позивач. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, отож вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до довідки, виданої Турбівською селищною радою від 09.09.2022 до складу сім`ї померлої [PERSON] , входили: чоловік [PERSON] - помер; син [PERSON] - помер; син [PERSON] - позивач; донька [PERSON] ; дочка [PERSON] (а.с.7). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом не встановлено факту прийняття спадщини матері [PERSON] - сестрами позивача: [PERSON] та [PERSON] . При зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, йому було повідомлено, що через незастережні виправлення у державному акті на право власності на земельну ділянку, однак попри те, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН№027503 від 01.02.2006 на земельну ділянку з кадастровим номером 0522284000:02:000:0004 є виправлення в зазначені площі, однак згідно довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості площа такої земельної ділянки становить 3,0477 га. Суд зауважує, що згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як визначено в ст. 392 ЦК України власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Крім того, представник відповідача визнав позов під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 3,0477 га, з кадастровим номером 0522284000:02:000:0004, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Турбівської селищної ради, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved