Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 6000 доларів США, які отримані відповідачем на виконання вимог договору позики (розписки) від 26 жовтня 2019 року та договору позики (розписки) від 12 листопада 2020 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26 жовтня 2019 року укладено договір позики (розписка), за яким позивач, в присутності свідків, передав відповідачу грошові кошти в сумі 5000 доларів США, без сплати відсотків, які відповідач зобов`язалась повернути в строк до 31 жовтня 2020 року в повному розмірі. Також 12 листопада 2020 року укладено договір позики (розписка), за яким позивач, в присутності свідків, передав відповідачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США, без сплати відсотків, які відповідач зобов`язалась повернути в той же день 12 листопада 2020 року у вечірній час у повному розмірі. Оскільки відповідач не виконала обов`язку з повернення отриманих в борг коштів, позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав. Ухвалою від 30 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 25 жовтня 2022 року. 25 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 14 листопада 2022 року. Позивач у\~судове засідання\~не з`явився, подав до суду клопотання у\~якому просить\~розглядати справу\~за відсутності\~позивача.\~Зазначає,\~що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. На виклику свідків [PERSON] та [PERSON] не наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, у передбаченому ЦПК України порядку повідомлялась про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до розписки від 26 жовтня 2019 року [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 5000 доларів США, які зобов`язалась повернути до 31 жовтня 2020 року. Відповідно до розписки від 12 листопада 2020 року [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 1000 доларів США, які зобов`язалась повернути 12 листопада 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передання грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який підтверджує не тільки факт укладення договору позики та зміст його умов, але й факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК). Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Письмових доказів на підтвердження факту повернення грошових коштів у встановлений в розписках строк відповідачем не надано. Позивачем надано суду оригінали розписок. Отже, наявність оригіналів боргових розписок у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. З урахуванням наведеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved