Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 3148,96 грн матеріальної шкоди та 2000 грн моральної шкоди, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником автомобіля Renault Clio Symbol, реєстраційний номер [NUMBER] . 07 червня 2021 року о 16 год. 00 хв. позивач, керуючи вказаним автомобілем, не порушуючи правил дорожнього руху, потрапила колесами свого автомобіля - правим переднім та правим заднім, до глибокої ями, яка знаходилася на трамвайній колії на перехресті вул. Макарова та вул. Криворізької в м. Дніпрі. Внаслідок такого потрапляння колеса автомобіля зазнали ушкоджень - пробиття, і як наслідок, автомобіль далі рухатися не зміг. На виклик позивача прибули співробітники поліції, які склали відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 124 КУпАП. Постановою судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2021 року, яка набрала законної сили, провадження було закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Оскільки шини були сильно пошкоджені і відремонтувати їх не було можливо, позивачу довелося придбати дві нові шини та пройти діагностику ходової частини автомобіля, оскільки удар був сильним і позивач побоювалася, що внаслідок такого удару ходова частина теж може зазнати ушкоджень. Діагностика, вартість якої складає 250 грн, дефектів не виявила. Вартість шин, які позивач вимушена була придбати, становить 2523,96 грн. Крім того, демонтаж пошкоджених та встановлення нових шин коштувало 45 грн та 330 грн відповідно. Всього сума витрат позивача складає 3148,96 грн. Таким чином, позивач зазнала матеріальної шкоди загалом на 3148,96 грн. Зауважує, що дорожнє покриття між рейками трамвайної колії є складовою частиною трамвайної колії і складовою частиною об`єкту міського електричного транспорту, тому саме відповідач має підтримувати це дорожнє покриття в належному стані. Також зазначеними подіями позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнала у зв`язку з пошкодженням майна, та таку шкоду позивач оцінює в дві тисячі гривень. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12 січня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вказує, що доказів фото або відео фіксації з місця ДТП, які б підтвердили той факт, що автомобіль позивача потрапив у яму між трамвайними коліями надано не було. Зазначає, що КП «ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОТРАНСПОРТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ не являється підприємством, яке відповідає за роботи з приведення до належного стану міжколійний простір та настил із зовнішнього боку колій (усунути ямковість, тріщини), окрім цього підприємство користується власними коштами та коштами місцевого бюджету. Використання бюджетних коштів здійснюється на підставі плану використання бюджетних коштів, затвердженого міською радою. Відповідно, якщо КП «ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОТРАНСПОРТ» ДМР в користуванні/володінні якого знаходяться об`єкти нерухомості (земельні ділянки), але в плані не зазначено використання коштів на ремонт вищевказаних об`єктів нерухомості, то використання бюджетних коштів вважається нецільовим. За приведення до належного стану міжколійного простору відповідають підприємства, які наділені повноваженнями та мають за мету виконання даних робіт. Одним із таких підприємств є Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради. Стосовно матеріальної шкоди зазначив, що витрати на діагностику ходової у розмірі 250 грн є необґрунтованими, також позивачем не надано суду фото або відео доказ, який підтвердив би пошкодження покришок на автомобілі позивача. Крім того, вказані витрати не підтверджуються фінансовими документами (квитанцією, платіжним дорученням, тощо). Оплата за автошини здійснена [PERSON] , тобто з боку позивача не підтверджено факт оплати за вказаний товар. Звертає увагу суду, що позивач не надав жодних медичних документів, які б свідчили про те, що саме після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 07 червня 2021 року, у позивача значно погіршився стан здоров`я. Вважає, що звернення позивача з позовною заявою до суду про стягнення шкоди з відповідача є необґрунтованим, оскільки не підтверджена належними доказами вина відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між подією 07 червня 2021 року та позовними вимогами. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Дніпровську міську раду до розгляду цивільної справи. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Представник відповідача Трошин В.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково представник відповідача Трошин В.В. у судовому засіданні підтвердив, що відповідач відповідальний лише за стан трамвайної колії та дорожнього покриття з обох боків на відстані 0,7м від зовнішнього краю головки рейок, а також не заперечував факт наявності трамвайних колій на перехресті вул.Макарова та вул. Криворізької у м. Дніпро. Представник третьої особи, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши позивача, представника позивача [PERSON] та представника відповідача Трошина В.В. , дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу №2129 від 21 жовтня 2013 року належить автомобіль марки RENAULT CLIO SYMBOL, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5, 6). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №109330 від 07 червня 2021 року, 07 червня 2021 року о 16 год. 00 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Макарова та вул.Криворізька, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Clio Symbol, державний номерний знак [NUMBER] , не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду (яму). При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. При цьому, водій [PERSON] порушила вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху (а.с.7). Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2021 року, яка набрала законної сили 20 липня 2021 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суду не надано доказів, що водієм [PERSON] під час руху було порушено п.12.3 ПДР України (а.с.11-13). Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 07 червня 2021 року на вул.Макарова, буд.27а в м. Дніпро, складеним інспектором патрульної поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за ст. 124 КУпАП, встановлено, що покриття проїзної частини має яму на проїзній частині довжиною 1м 50см, шириною 1м, глибиною приблизно 5см. За результатами обстеження ділянку визнано аварійною (а.с.10). Також в судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2021 року о 16 год. 00 хв. в м.Дніпро на перехресті вул. Макарова та вул.Криворізька, позивач, керуючи автомобілем Renault Clio Symbol, державний номерний знак [NUMBER] , потрапила правим переднім та правим заднім колесами автомобіля до ями, що знаходилася на трамвайній колії (в межах трамвайного полотна) (а.с.7-10,107). Згідно висновку директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІС» Келеберди В.Л. від 07 червня 2021 року, в ході огляду автомобіля Renault Symbol, реєстраційний номер [NUMBER] , були виявлені пошкодження передньої та задньої покришок справа - бокові порізи, покришки ремонту не підлягають, рекомендована заміна покришок. Факт пошкодження 07 червня 2021 року позивачем переднього правого колеса та заднього правого колеса також підтверджується схемою місяця ДТП (а.с.14,19 зворотна сторона). У зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 07 червня 2021 року, позивачем були понесені витрати на загальну суму 3148,96 грн, що складаються із діагностики ходової частини автомобіля Renault Symbol, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 250 грн, придбання двох автошин на суму 2523,96 грн, а також на демонтаж пошкоджених та встановлення нових шин на суму 45 грн та 330 грн відповідно, що підтверджується копією Акта виконаних робіт від 10 червня 2021 року та копіями фіскальних чеків (а.с.15-16). Відповідно до Інформаційної довідки начальника РБУ КП «ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОТРАНСПОРТ» ДМР [PERSON] , на перехресті вул. Макарова - вул. Кріворізької стан трамвайної колії та дорожнього покриття з обох боків на відстані 0,7м від зовнішнього краю головки рейок відповідає вимогам «Правил експлуатації трамваїв і тролейбусів» (а.с.39). З довідки Комунального підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОТРАНСПОРТ» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ №396 від 17 лютого 2022 року вбачається, що дорога (дорожнє покриття) за адресою у м. Дніпро: перехрестя вул. Макарова та вул. Криворізька на балансі підприємства не перебуває (а.с.58). Згідно повідомлень департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №12/11-86 від 24 червня 2022 року та №12/11-125 від 01 серпня 2022 року, за результатами пошуку за адресою земельної ділянки «перехрестя вул. Макарова та вул. Криворізька» у інформаційній (автоматизованій) підсистемі «Фіскальний кадастр» Муніципальної земельної інформаційної системи м.Дніпропетровська не виявлено реєстраційних записів щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами (а.с.80-81, 83). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду (стаття 1166 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності усіх підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Відсутність хоча б одного з елементів, що становлять склад цивільного правопорушення, не дає підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки. На позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17). Згідно статті 1 Закону України «Про міський електричний транспорт», міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Об`єкти міського електричного транспорту - рухомий склад, контактні мережі, тягові підстанції, колії трамвайні та метрополітену, а також споруди, призначені для забезпечення надання транспортних послуг. Перевізник - юридична особа, яка в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об`єктів міського електричного транспорту. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про міський електричний транспорт», перевізник зобов`язаний, зокрема, утримувати рухомий склад та інші об`єкти міського електричного транспорту у належному стані, створювати умови для проведення їх державного технічного огляду. Технічний і санітарний стан рухомого складу, який працює на маршрутах (лініях), та інших об`єктів міського електричного транспорту повинен відповідати вимогам Правил дорожнього руху, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, Правил технічної експлуатації метрополітену, а також нормам у цій сфері (стаття 17 Закону України «Про міський електричний транспорт»). Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів. Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях (стаття 5 Закону України «Про автомобільні дороги»). За змістом статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, зокрема: трамвайне полотно. Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно до пунктів 1, 4 статті 21 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. У пункті 25 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 встановлено, що власники та користувачі земельних ділянок, а також власники (користувачі) малих архітектурних форм, інженерних комунікацій, що розташовані в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, зобов`язані, зокрема утримувати в належному стані зелені насадження, охоронні зони інженерних комунікацій, тротуари, обладнані стоянки автомобілів, трамвайне полотно та інші елементи дорожніх об`єктів. Тлумачення норм Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (із змінами та доповненнями) дозволяє дійти висновку, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 904/5489/18). За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до додатку А до ГСТУ 204.04.05.005-2004 А.1 межі трамвайного полотна встановлюються: - на суміщеному та відокремленому трамвайному полотні - на відстані 0,7 м від зовнішнього краю головок рейок , з обох боків колії; - на власному трамвайному полотні, в межах основного майданчика земляного полотна та його схилів або на відстані 0,7 м від зовнішнього краю головок рейок з обох боків колії; - за наявності водовідвідних пристроїв відкритого типу, які є складовими частинами трамвайного полотна - по крайніх бровках схилів цих споруд з обох його боків; - на лініях швидкісного трамваю - по зовнішній площині огорожі по обидва боки колії. За стан трамвайної колії та колійних облаштувань відповідають трамвайні або трамвайно-тролейбусні підприємства (частини А1 та А2 додатку А). Судом встановлено, що пошкодження належного позивачеві автомобіля відбулося в м.Дніпро на перехресті вул. Макарова та вул. Криворізька, а саме через яму, яка знаходиться в межах 0,7м від зовнішнього краю головки рейок трамвайної колії, тобто в межах трамвайного полотна на перехресті вул. Макарова та вул. Криворізької у м. Дніпро. Отже, відповідальним за утримання цього об`єкта міського електричного транспорту у належному стані є відповідач. При вивченні Акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схеми місця ДТП (а.с.8-9), судом встановлено, що механічні пошкодження на транспортному засобі, ураховуючи їх характер та локалізацію, виникли саме при обставинах на які вказує позивач, а саме внаслідок потрапляння колесами належного позивачу автомобіля до ями, яка розташована в межах трамвайного полотна. Відповідачем зазначені обставини не спростовано. Доводи представника відповідача з приводу того, що позивачем не доведено, що її автомобіль потрапив у яму на трамвайній колії, судом до уваги не приймаються, оскільки факт потрапляння позивачем у яму в межах трамвайного полотна поза всяким розумним сумнівом підтверджується схемою місця ДТП, доданою поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні позивача. Так яма, що позначена поліцейським на схемі номером 3, вказана прямо на трамвайній колії, з чого слідує вона в будь-якому випадку знаходиться в межах 0,7м від зовнішнього краю головки рейок трамвайної колії, та така яма за результатами обстеження визнана аварійною (а.с.8,9,10,107). Інформаційна довідка начальника РБУ КП «ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОТРАНСПОРТ» ДМР Погорєлова І.І. додана до відзиву про те що, на перехресті вул. Макарова - вул.Криворізької стан трамвайної колії та дорожнього покриття з обох боків на відстані 0,7м від зовнішнього краю головки рейок відповідає вимогам «Правил експлуатації трамваїв і тролейбусів», судом до уваги не приймається, оскільки така довідка не містить дати її складання та не свідчить про те, що станом на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди стан трамвайної колії та дорожнього покриття з обох боків на відстані 0,7м від зовнішнього краю головки рейок відповідав вимогам «Правил експлуатації трамваїв і тролейбусів» (а.с.39). Та обставина, що дорога (дорожнє покриття) за адресою у м. Дніпро: перехрестя вул.Макарова та вул. Криворізька у м. Дніпро не перебуває на балансі відповідача не спростовує тієї обставини, що відповідач несе відповідальність за стан трамвайної колії та колійних облаштувань за вказаною адресою. Оскільки майну позивача завдано шкоду внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків зі своєчасного і якісного виконання робіт з утримання трамвайних колій (трамвайного покриття) у належному стані, суд дійшов висновку про існування підстав для покладення на відповідача відповідальності за таку шкоду. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди судом враховується наступне. Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктами 1.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року визначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вважає, що моральна шкода з урахуванням характеру поведінки відповідача та душевних і психічних страждань позивача підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 2000 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 грн (а.с.17). Щодо решти суми сплаченого судового збору судом враховуються вимоги статті 7 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Пунктом першим частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою. Ціна позову у даній справі складає 5148,96 грн (3148,96+2000), розмір судового збору від якої становить 908 грн (2270*0,4). Так пунктом першим частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, решта суми сплаченого судового збору поверненню судом позивачу не підлягає, оскільки на час розгляду справи у суду відсутнє відповідне клопотання позивача про повернення судового збору у зв`язку внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Також судом враховується, що у позивача відсутні перешкоди для звернення до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору пізніше.

Outcome: approved