Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та стягнення з нього аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 13.09.2017 по 07.12.2018 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . З народження дитини жодного з батьківських обов`язків відповідач не виконував, проживав окремо від родини, перебував у місцях позбавлення волі. На теперішній час відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не приймає участь в утриманні дитини. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням сина. Просила суд позбавити [PERSON] , 1988 р. н., батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з нього на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів до повноліття дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи До судового засідання сторони та третя особа не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позовної заяви, представник позивача підтримав вимоги, надавши відповідну заяву. Представник третьої особи надав в судове засідання заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Відповідач відбуває покарання у виправній колонії, отримав позовну заяву разом з додатками, відзиву на позовну заяву не надав. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 24.02.2022 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи направлений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 22.06.2022. 23.06.2022 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 10.00 год. 18.07.2022, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). Ухвалою судді від 10.10.2022 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 09.00 год 03.11.2022. Через неотримання відзиву відповідача, розгляд справи відкладений на 09.00 год 30.11.2022. В судовому засіданні 30.11.2022, врахувавши неподання відповідачем відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2017. На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 07.12.2018, шлюб між ними розірваний (а. с. 11). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). 09.04.2019, на підставі свідоцтва про зміну імені, позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 12). Згідно з довідкою про виконання батьківських обов`язків та психолого-педагогічною характеристикою, дитина [PERSON] , [INFO] відвідує ДНЗ № 4 «Іскринка» з 01.07.2021, контроль за її вихованням здійснює мати: постійно відвідує садок, підтримує зв`язок з вихователем. Батько дитини - [PERSON] участі у вихованні сина не приймає (а. с. 13, 15). Позивач не працює, перебуває на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради, отримує допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн щомісячно з вересня 2021 року. Згідно з побутовою характеристикою позивач за місцем мешкання характеризується позитивно (а. с. 16, 17). [PERSON] , 2019 р. н., здоровий, на «Д»-обліку не перебуває, що підтверджується довідкою КНП «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» (а. с. 14). Згідно з актом фактичних обставин проживання дітей з батьками та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] , дитина [PERSON] , 2019 р. н. проживає без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , рівень забезпечення родини задовільний, в приміщенні створені умови для утримання та виховання дитини (а.с. 18, 19). За вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 08.11.2021 [PERSON] відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» (а.с. 38, 46). Згідно з довідкою-характеристикою Рокитнянської селищної ради Київської області, старостинський округ № 2, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , компрометуючих матеріалів щодо нього у Рокитнянській селищній раді немає (а.с. 39). За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 009 від 15.07.2022, позбавлення [PERSON] , 1988 р. н. батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , 2019 р. н. є доцільним та відповідатиме його інтересам, зважаючи на відсутність поважних причин, через які [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки (а.с. 36-37). V. Оцінка суду Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст. 18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст. 150 СК України, не бажає надавати дитині повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про її добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своєї дитини, не цікавиться її життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання дитини, переклавши свої батьківські обов`язки в повному обсязі на матір. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов`язками, тому задля захисту інтересів малолітнього [PERSON] , 2019 р. н., суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, iншi обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, у відношенні якого він позбавлений батьківських прав підлягають задоволенню, і з нього на користь [PERSON] на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів до повноліття сина. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн, а також на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved