Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] , звернулася до суду із позовом до в/частини [NUMBER] та [NUMBER] , третя особа Ніжинське відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Чернігівській області про стягнення заборгованості по лікарняним , середнього заробітку за час затримки та понесені судові витрати в обґрунтування якого вказала наступне. З 17.03.2020р. вона перебуває в трудових відносинах з в/частиною [NUMBER] , а саме: працювала вихователем в ДНЗ «Антошка». З 26.07.2021 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років, що підтверджується копією наказу командира в/ч [NUMBER] від 22.07.2021 року. Відповідачем не було виплачено кошти, які призначені по вагітності і пологам по народженню сина [PERSON] , [INFO] , згідно наданих листків непрацездатності серії АКА №852621 від 01.03.2021 року та серії АКА №852930 від 18.05.2021 року. Виплата допомоги здійснюється за місцем роботи і надається відразу за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Для проведення розрахунку позивачка подала рапорти та оригінали лікарняних листів в/ч [NUMBER] , які були передані до бухгалтерії в/ч [NUMBER] для визначення суми до виплати та проведення розрахунку. Бухгалтерією в/ч [NUMBER] розраховано суму до виплати за двома лікарняними, яка становить 29 622,60 грн. Проте станом на сьогодні позивачці не виплачені лікарняні по вагітності та пологах, в зв`язку з чим просить стягнути заборгованість по оплаті лікарняних та середній заробіток за час затримки розрахунку. Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.02.2022р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За клопотанням представника позивачки витребувано документи , що підтверджують реорганізацію в/ч [NUMBER] та передачу її на фінансове забезпечення до в/ч [NUMBER] та довідку про середньомісячний розмір заробітної плати [PERSON] за останні два місяці. Представником в/ч [NUMBER] надісланий відзив на позовну заяву, в якому просить зобов`язати Ніжинське відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Чернігівській області здійснити належні страхові виплати [PERSON] через розрахунковий рахунок в/ч [NUMBER] , в зв`язку з тим, що у в/ч [NUMBER] з 26.02.2021 року проведені організаційно-штатні заходи з перепідпорядкування в/ч [NUMBER] до в/ч [NUMBER] з передачею її на повне фінансування, матеріальне та технічне забезпечення. Разом з тим, в/ч [NUMBER] з 26.02.2021 року перейшла на новий штат, в якому не передбачена фінансово-економічна служба та всі служби забезпечення. Представник відповідача в/ч [NUMBER] своїм правом надання відзиву на позов не скористався. Третя особа - Ніжинське відділення управління виконавчої дирекції ФСС України в Чернігівській області надіслала пояснення на позов, мотивуючи тим, що були внесені зміни організаційно-штатної структури в/ч [NUMBER] , що потягло за собою закриття рахунку у Державному казначействі України, а з 01 листопада 2020 року сплатою всіх фінансових зобов`язань в/ч [NUMBER] здійснюється в/ч [NUMBER] , однак в/ч [NUMBER] не зареєстрована як страхувальник в Житомирській області, а надання матеріального забезпечення здійснюється за місцем реєстрації страхувальника. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Сакун І.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в/ч [NUMBER] - [PERSON] надала заяву про розгляд справи у відсутності представника в/ч. Проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Ніжинського відділення ФСС надала заяву про розгляд справи у відсутності представника за наявними у справі документами. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, наявних у справі. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи позивачка [PERSON] працювала вихователем ДНЗ «Антошка» в/ч [NUMBER] з 17.03.2020 року. Згідно копії наказу командира в/ч [NUMBER] №148 від 22.07.2021 року [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідачем нараховані , але не виплачені кошти по вагітності та пологах [PERSON] за 2021рік, згідно листків непрацездатності серії АКА №852621 від 01.03.2021 року та серії АКА №852930 від 18.05.2021 року в розмірі 29 622,60 грн. Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ, організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. У відповідності до п.1 ч.2 ст.15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» , роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхувальник зобов`язаний: надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом. Стаття 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності як вид матеріального забезпечення та соціальних послуг. Згідно вказаної статті видом матеріального забезпечення та соціальних послуг за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності є допомога по вагітності та пологах. За приписами п.2 ч.1 ст. 29 вказаного Закону застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом. Положеннями ч. 1 ст. 25 Закону визначено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів. Відповідно до положень ст.179 КЗпП України, на підставі медичного висновку жінкам надається відпустка у зв`язку з вагітністю та пологам тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 днів (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів -70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу. Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про відпустки» фінансування допомоги по вагітності та пологах, а також по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку провадиться з коштів державного соціального страхування. Таким чином, джерелом фінансування допомоги по вагітності та пологах працюючим жінкам є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а роботодавець при цьому фактично виступає посередником між Фондом та застрахованою особою, на якого законом покладається обов`язок своєчасно та в повному обсязі виплатити таку допомогу працівнику при настанні страхового ризику, а в подальшому ці витрати компенсуються йому Фондом. Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з вагітністю та пологами є виданий в установленому законом порядку листок непрацездатності, а у випадку роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної підтримки у сфері охорони здоров`я за погодженням з Фондом. Фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпеченнянайманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. Як встановлено судом, позивачка надала всі необхідні документи для нарахування та виплати їй допомоги, однак відповідач не виконав приписи чинного законодавства для виплати позивачці допомоги по вагітності та пологах, чим порушив її права, тому вимоги позову про стягнення лікарняних є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню саме із в/ч [NUMBER] , як розпорядника коштів , так як в/ч [NUMBER] виключена з мережі розпорядників коштів третього рівня в органах ДКС України з 24.11.2020 року. Що стосується вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, то суд приходить до наступного висновку. Положення статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України застосовуються тільки при звільненні працівника. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачка на даний час перебуває в трудових відносинах з в/ч [NUMBER] , а тому вимога про стягнення на її користь середнього заробітку за весь час прострочення виплати лікарняних є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. З урахуванням часткового задоволення позову необхідно стягнути з в/ч [NUMBER] в дохід держави 992,40 грн. судового збору. Витрати, повязані з розглядом апеляційної скарги в розмірі 496,20 грн. підлягають стягненню з в/ч [NUMBER] . На підставі ст.ст. 16, 20, 23, 25, 26, 29, 34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування , ст.23 Закону України «Про відпустки» , ст.ст. 3-5, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial