Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2022 року, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей та сім"ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації (орган опіки та піклування) про визначення місця проживання дитини, задоволено. Визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , для подальшого виховання, до досягнення дитиною повноліття, з матір - [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого - [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої [ADDRESS] , ідентифікаційний номер платника податків - [NUMBER] судовий збір в сумі 992 (дев"ятсот дев"яносто дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.. До проведення судових дебатів у справі представником позивача -адвокатом Оліфер Т.С. заявлено клопотання в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України про подання до суду впродовж встановленого законом строку, після постановлення судового рішення, доказів понесених судових витрат-витрат на професійну правничу допомогу та судового збору. 14.11.2022 на адресу суду надійшла письмова заява представника позивача-адвоката Оліфер Т.С. про відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу з додатком детальним описом робіт (наданих послуг), виконаним адвокатом та поштові квитанції про направлення такої ж заяви з додатком відповідачу. В обгрунтування заяви зазначається, що у відповідності до ст.ст. 133-141 ЦПК України розмір судових витрат позивача складає: первинної консультації (з аналізом документів) в розмірі 1000,00 грн.; складання процесуального документу (позовної заяви про визначення місця проживання малолітньої дитини) в розмірі 2000,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції із представництва інтересів в суді (участь у судових засіданнях 25.08.2022, 12.09.2022, 08.11.2022) в розмірі 3000,00 грн.. Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 08.11.2022 з відповідача стягнено витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.. Додатково до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі: 6000,00 грн. - 2000,00 грн. = 4000,00 грн.. До заяви додано акти про надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 30.06.2022 - 25 серпня 2022 року на суму 1000,00 грн.; 29 вересня 2022 року на суму 1000,00 грн.; 08 листопада 2022 року на суму 1000,00 грн., квитанції від 19.08.2022, 22.09.2022, 07.11.2022. Понесені позивачем витрати просили покласти на відповідача. Сторони у судове засідання не з`явилися. Про час та місце судового розгляду справи належним чином повідомлені. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд вказаної заяви за відсутності позивача та її представника. Розглянувши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.1,3 статті 133 та частини 1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягать розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-2 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв"язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають поділу між сторонами за результатами розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що застосування відповідних положень статті 134 Цивільного процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано: Свідоцтво про право на зайняття адвокадською діяльністю серії КС №6471/10 від 23.03.2018 (а.с.33-34); ордер серії АІ № 1248773 від 26.07.2022 на надання правничої (правово допомоги), виданий на підставі Договору про надання правової допомоги від 30.06.2022 [PERSON] , (а.с.11), Договір про надання правової допомоги від 30.06.2022, укладений між адвокатом Оліфер Т.С та Волковою Д.М. (а.с.35-38). Також надано: Акти про надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 30.06.2022 , а саме: за : 30 червня 2022 року , 25 серпня 2022 року, 29 вересня 2022 року, 08 листопада 2022 року (а.с. 127-128 ). Фактична оплата підтверджується актом від 30.06.2022 про надання правової допомоги , згідно якого оплата послуг за Договором від 30.06.2022 Клієнтом здійснена у готівковій формі , шляхом передачі грошових коштів Адвокату у розмірі 1000,0 (одна тисяча) грн. за надану послугу- первинну консультацію (з аналізом документів), (а.с.39) та за оплату послуг про надання правової допомоги дублікатами квитанцій Р24А172208719D16102 від 19.08.2022, Р24А294292948D84493 від 22.09.2022, Р24А462732464D72712 від 07.11.2022 у сумі по 1000,0 грн. кожна (а.с.129-131). Отже підтвердженою сумою витрат на професійну правничу допомогу є сума- 4000,00 грн.. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved