Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

03.08.2021 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за Договором про надання банківський послуг «Monobank» від 26.02.2019 року у розмірі 112718,86 гривень. Позов обґрунтований тим, що 26.02.2019 року [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 26.02.2019 року. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 60000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 15.03.2021 року виникла заборгованість у розмірі 112718,86 гривень, яка складається з: заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 112718,86 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 0,00 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою № 334/5654/22 від 04.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.09.2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бабіч С.А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити банку у позові. 14.09.2021 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до АТ «Універсал банк» про захист прав споживачів, визнання зобов`язання виконаним та стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 63557,00 гривень. В обґрунтування\~позовних вимог\~ [PERSON] \~зазначила,\~що відповідно\~до Договору\~про надання\~банківський послуг\~«Monobank»\~від 26.02.2019\~року укладеного з АТ «Універсал Банк» вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 60000,00 гривень (тіло кредиту). Проте, як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 112718,86 гривень. Позивач за зустрічним позовом не згодна з такими обставинами, оскільки не надавала своєї згоди з умовами Кредитора, за якими останній здійснює нарахування заборгованості, нею не ставився підпис під умовами кредитування, а тому нарахування заборгованості є неправомірним. Також зазначає, що підпис позивача за зустрічним позовом відсутній на наданих позивачем за первісним позовом Витягу з Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб в AT "Універсал Банк" та Витягу з Тарифів за карткою monobank, у якому в Розділі основні умови кредитування з урахуванням споживача визначається розмір ліміту кредиту та яка на останній сторінці містить графу для проставлення підпису позичальника у вигляді електронного цифрового підпису, отож він мав би відображення ідентифікатора електронного цифрового підпису, який зазначений у тексті Анкети-заяви від 26.02.2019 року чи у вигляді підпису, як зазначено у п.6 Анкети - заяви. AT "Універсал Банк", обґрунтовуючи право вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.02.2019 року, посилався на Витяг з Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб в AT "Універсал Банк" та Витяг з Тарифів за карткою monobank, ресурс: https://www.monobank.ua/termsяк невід`ємні частини спірного договору. При цьому, позовна заява не містить підтверджень, що саме ці Витяг з Умов Відповідач за первісним позовом розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов і Правил обслуговування фізичних осіб в AT "Універсал Банк", а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем за первісним позовом кредитних коштів взагалі містили умови, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15). Також в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим AT "Універсал Банк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто позивач за первісним позовом міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін щодо усіх істотних умов договору, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до розрахунку заборгованості позивача за основним позовом, приєднаного позивачем до позову, [PERSON] сплатила на користь позивача суму у розмірі 123557,00 гривень. Отже, загальна сума коштів сплачених на користь AT «Універсал Банк» від [PERSON] становить - 123557,00 гривень, що значним чином перевищує суму позики яку як зазначає у позові отримала [PERSON] , а саме 60000,00 гривень. Тобто, [PERSON] переплатила AT «Універсал Банк» 63557,00 гривень, які є надлишково сплаченими позичальником коштами, а тому, їх слід вважати безпідставно набутими коштами, які підлягають поверненню на її користь. Банк не обґрунтовує звідки взялася сума за тілом кредиту у розмірі 112718,86 гривень. Просить визнати\~виконаним зобов`язання\~ [PERSON] \~перед АТ\~«Універсал Банк»\~за Договором\~про надання\~банківських послуг\~від 26.02.2019\~року та стягнути з АТ «Універсал Банк» на її користь суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 63557,00 гривень. 22.09.2021 року від представника АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь на відзив. Ухвалою від 27.10.2022 року прийняти зустрічний позов [PERSON] до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання зобов`язання виконаним та стягнення безпідставно набутих грошових коштів до спільного розгляду з первісним позовом\~\~АТ\~«Універсал Банк»\~до\~ [PERSON] \~про\~стягнення\~заборгованості та об`єднані в одне провадження. Розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження. Ухвалою № 334/5654/22 від 10.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 29.11.2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бабіч С.А. надійшли заперечення на відповідь на відзив. 09.12.2022 року від представника АТ «Універсал Банк» надійшли письмові пояснення на заперечення. Представник АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» - відмовити, зустрічні позовні вимоги [PERSON] - задовольнити. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст.1048 ЦК України). Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 26.02.2019 року [PERSON] підписала Анкету - заяву № б/н, згідно якої АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 60000,00 гривень, відповідно до умов договору та Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», які викладені на банківському сайті. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання за договором і надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, АТ «Універсал Банк» встановив своїм розрахунком заборгованість\~станом на 15.03.2021 року у розмірі 112718,86 гривень, яка складається із загального залишку за наданим кредитом (тілом кредиту) - 112718,86 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 0,00 гривень. В розрахунку заборгованості відображені данні про прострочену заборгованість відповідача, процентна ставка, ставка пені, нараховані відсотки, сплачені відсотки, сума комісії та пені та сума погашення за наданим кредитом. Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст.1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В анкеті - заяві, яка була підписана відповідачем не було передбачено обов`язок сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). Крім того, в анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, але разом з цим, сума заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, позивачем визначена з урахуванням нарахованої комісії, пені). Розрахунок заборгованості складений АТ «Універсал Банк» з урахуванням нарахованих процентів, пені, комісії, які не передбачені умовами Анкети\~заяви, яка підписана відповідачем 26.02.2019 року. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Умови надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору, якими, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила мав на увазі відповідач та з ними ознайомлений, погодився з ними, підписуючи заяву-анкету 26.02.2019 року, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Роздруківка Умов та правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 03 липня 2019 року Справа № 342/180/17, Провадження № 14-131цс19, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим Позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв`язку із цим є припущенням, посилання позивача на можливість нарахування відсотків, комісії та неустойки відповідно до Умов, про що позивач відобразив в розрахунку заборгованості. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії", заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії", заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі "Кантоні проти Франції", заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі "Вєренцов проти України", заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі "S. W. проти Сполученого Королівства", заява № 20166/92, § 36). В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4\~ст. 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1, 3\~ст.509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1\~ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII"Про захист прав споживачів"\~(далі - Закон №1023-XII). Згідно з п. 22 ч.1\~ст. 1 Закону № 1023-XII\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"\~від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4\~ст. 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Зважаючи на наведене, на підставі наданих позивачем доказів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2\~ст. 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. Крім того, у постанові Верховного Суду по справі справа № 306/486/17 (провадження № 61-34520св18) від 10 жовтня 2019 року Верховний Суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем зазначив, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Зі справи\~вбачається,\~що сума,\~яка нарахована\~позивачем по\~тілу кредиту,\~відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за договором\~№ б/н\~від 26.02.2019\~року,\~складає 112718,86\~гривень.\~Сума,\~яка повернута\~відповідачем визначена\~вказаним розрахунком\~заборгованості та\~становить 124255,15\~гривень,\~в тому\~числі нараховані\~та сплачені\~відсотки на\~залишок поточної\~заборгованості за\~кредитом -\~27196,22\~гривень,\~які становлять\~суму безпідставно набутих грошових коштів. Враховуючи викладене, у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором № б/н, який було укладено 26.02.2019 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] . Наведене також узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі № 545/2248/17. Аналізуючи у сукупності надані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічною позовною заявою є законними, обґрунтованими, які знайшли підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню\~в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору.

Outcome: partial