Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.10.2022 року звернулась до суду з уточненою\~ позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,5732 га, кадастровий номер 5124786400:01:001:0545, розташований на території Новотарутинської сільської ради, Тарутинського району Одеської області, надану для ведення\~ товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] у селі Кіреєт Лунга, Чадирлунського району, Республіка Молдова. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер ії батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки. Спадкоємцям на спадкове майно є його донька [PERSON] . При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що наявні розбіжності у даті реєстрації земельної ділянки. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримає у повному обсязі та просить\~ їх задовольнити. Представник відповідача Бородінської сільської ради Болградського району Одеської області\~ в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згодний та просить розглянути\~ справу за його\~ відсутністю. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 08 лютого 2017\~ року №47/А-2017 [PERSON] отримав земельну ділянку площею 3,5732 га рілля кадастровий номер 5124786400:01:001:0545, розташований на території Новотарутинської сільської ради, Тарутинського району Одеської області, (за межами населеного пункту). (а.с. 17). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з зазначеного вище права на земельну ділянку для ведення\~ товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки Головного управління держгеокадастру в Одеській області №662/120-19 від 08.10.2019 року вбачається, що на ім`я [PERSON] було виписано сертифікат серії ОД №756590, що видавались КСП «Дружба» Тарутинського району Одеської області, запис № 388 ( а.с. 16). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка кадастровий номер 5124786400:01:001:0545, розташований на території Новотарутинської сільської ради, Тарутинського району Одеської області, (за межами населеного пункту), зареєстровано за [PERSON] . Тобто судом встановлено, що за спадкодавцем [PERSON] була проведена реєстрація земельної ділянки, яка йому належала на підставі сертифікату серії ОД №756590, що видавались КСП «Дружба» Тарутинського району Одеської області, запис № 388, та яка фактично була оформлена вже після смерті спадкодавця. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Враховуючи вищевказані обставини, які були перевірені під час судового розгляду та підтверджені відповідними доказами, відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним\~ право\~ на зазначене\~ спадкове майно за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved