Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на таке.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 24.09.2007 р. у\~ відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції\~ Чернівецької області, за актовим записом №59. Під час шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Останній не є сином [PERSON] . Позивач вказує, що сторони припинили шлюбні відносини та не підтримують їх.\~ Подальше перебування з відповідачем у шлюбі позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів. На даний час\~ діти\~ проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.\~ Відповідач, будучи батьком дитини: сина - [PERSON] , та маючи обов`язок утримувати його до досягнення повноліття - свої обов`язки не виконує. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина\~ - [PERSON] в розмірі\~ 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 06.01.2022р. Ухвалою Вижницького районного суду від 04.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 03.03.2022р. було ухвалено заочне рішення у даній справі. Ухвалою від 15.03.2022р. заочне рішення скасовано та призначно справу до розгляду у судовому засіданні. Розгяд справи неодноразово відкладався та було визнано явку позивача [PERSON] в судове засідання обовязковою на 21.11.2022р., оскільки в одному з попередніх судових засідань вона вказала, що перебуває у стані вагістності, але батьком дитини є інша особа, а не позивач. В судове засідання 21.11.2022р. сторонни не з`явились. Позивач [PERSON] наддала завяву про розгляд справи у її відсутнотсі та наддала суду копію свідоцтва про народження, в якому зазначено, що [INFO] народилась [PERSON] ЇЇ мамою є позивач [PERSON] , батьком є [PERSON] . Згідно ч.3 ст.110 СК України Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.110 СК України Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Виходячи з викладеного суд знаходить, що позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу може бути розглянутим. Відповідач в особі його представника адвоката Новікова О.П. надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця. Щодо розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 24.09.2007 р. у\~ відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції\~ Чернівецької області, за актовим записом №59. Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, позивач на примирення не згідна. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Причиною до розірвання шлюбу стало те, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини і в даний час шлюб існує лише фактично. Сторони проживають окремо, у них не має спільного сімейного бюджету, вони спільно не вирішують сімейні питання. За таких обставин подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить зі слідуючого. Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що\~ підтверджується довідкою від 21.12.2021р. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст. 180. СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від ДИТИНИ -, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є здоровим, може і повинен заробляти достатні кошти на своє утримання та утримання дитини до досягнення ним повноліття. Тому суд знаходить, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку його дитини. При цьому, з врахуванням тієї обставини, що у позивача з моменту подачі позову до суду народилась третя дитина, тому суд знаходить, що стягнення з відповдіача аліментів в розмірі ? частини заробіку (доходу) відповідача не буде достатнім для забезпечення дитини. У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Визначену суму аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 06.01.2022р., що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача.

Outcome: approved