Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , є власником автомобіля Форд Фокус, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується технічним паспортом [NUMBER] . Він, 10.08.2021 о 09 год. 20 хв., керуючи власним автомобілем Форд Фокус д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Чорновола в місті Черкаси потрапив в ДТП. Вказана ДТП відбулася за участю автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , під керуванням власника автомобіля [PERSON] , який не впевнився в безпеці маневру на регульованому перехресті вул. Чорновола з провулком Гвардійський в місті Черкаси та скоїв зіткнення його автомобілем Форд Фокус д.н.з. [NUMBER] . Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.10.2021 по справі № 711/5177/21, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, скоєного 10.08.2021 о 09 год. 20 хв. ДТП на регульованому перехресті вул. Чорновола з провулком Гвардійський в місті Черкаси, яке відбулося за участю його автомобіля Форд Фокус д.н.з. [NUMBER] , та притягнуто до відповідальності. Відповідно до страхового полісу № 203421075, виданого 03.04.2021 ПАТ «НАСК «Оранта» цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована на суму 130000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до умов договору страхування, полісу № 203421075 франшиза становить 2500 грн. 00 коп. Крім того, згідно квитанції № 4 від 07 грудня 2021 року згідно договору від 23 грудня 2021 року за ведення справи стосовно ДТП, яке відбулося 10 серпня 2021 року о 09 год. 20 хв. в місті Черкаси, в тому числі виїзд на місце ДТП, збору доказів, направлення запитів, пошук та отримання відео інформації та участі в судових засіданнях, ним було сплачено адвокату Солоньку М.Ф. грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. 15.04.2022 ним була надіслана рекомендованим листом вимога від 12 квітня 2022 року про відшкодування коштів, а саме франшизи та витрат на послуги адвоката в добровільному порядку на адресу відповідача [PERSON] , що підтверджується копією поштового повідомлення та копією чека про направлення поштового відправлення. На відправку зазначеної вимоги ним було витрачено особисті кошти в сумі 23 грн. 00 коп. квитанція АТ «Укрпошта» від 18.02.2022. Згідно офіційної інформації Укрпошти його вимога про відшкодування коштів, була вручена 27.04.2022 особисто відповідачу [PERSON] . Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про факт його вимоги що до відшкодування коштів внаслідок ДТП. На сьогодні відповідач по справі [PERSON] не сплатив позивачу ані франшизу, ані послуги адвоката. Таким чином, просить стягнути з відповідача по справі [PERSON] 2500 грн. 00 коп. франшизи, 23 грн. 00 коп. - витрати на відправку поштового повідомлення та 8000 грн. 00 коп. послуги адвоката, а всього - 10523 грн. 00 коп. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/3888/22. Ухвалою суду від 06.09.2022 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем 21.11.2022 до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає позовні вимоги безпідставними, такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Щодо вимоги позивача про стягнення збитків, а саме суми франшизи 2500,00 грн. зазначає, що за шкоду, спричинену майну позивача, останній отримав страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203421075, що ним не заперечується. Позивачем не додано до позовної заяви доказів суми понесених реальних збитків, а саме суми завданої шкоди та суми отриманого страхового відшкодування, що свідчить про необґрунтованість позовної вимоги про відшкодування суми збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, яке відбулося 10.08.2021 року, а саме франшизи в розмірі 2500,00 грн. Що стосується витрат на оплату послуг адвоката, зазначає, що всі додані документи до позовної заяви щодо понесених витрат підтверджують належність таких витрат та необхідність їх здійснення саме у зв`язку з розглядом справи №711/5177/21, в рамках якої вирішувалось питання про притягнення позивача та відповідача до адміністративної відповідальності за фактом ДТП, яке сталося 10.08.2021 року о 09.20 год. в м.Черкаси по вул. В. Чорновола 167, за участю автомобіля ВАЗ 211540 д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач та автомобіля Ford Focus д.н.з. [NUMBER] , яким керував позивач. А тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення. У судовому засіданні представник позивача адвокат Солонько М.Ф. вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Додав, що правнича допомога [PERSON] була надана на час дорожньо-транспортної пригоди та при розгляду питання Придніпровським районним судом м. Черкаси про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо стягнення франшизи у сумі 2500, 00 грн., позовні вимоги щодо стягнення з нього витрат на оплату послуг адвоката в сумі 8000,00 грн. не визнав та заперечував проти їх задоволення, з посиланням на те, що ці послуги надані не в межах розгляду даної справи, а при розгляді справи про ДТП. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов такого висновку. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що 10.08.2021 о 09.20 год., в м.Черкаси на перехресті вул. В.Чорновола, 167 та провул. Гвардійський сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Форд Фокус, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який є його власником, та автомобіля ВАЗ 211540, д.н.з. [NUMBER] під керуванням його власника [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2021 у адміністративній справі № 711/5177/21, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу. Згідно з частиною 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її прийнято в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже судом встановлена вина відповідача [PERSON] у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.08.2021. Також в судовому засіданні встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Форд Фокус, д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу - [PERSON] були завдані механічні пошкодження. Як вбачається зі страхового полісу № 203421075 від 03 квітня 2021 року ПАТ «НАСК «Оранта», цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована на суму 130000 грн. 00 коп., а розмір франшизи згідно цього ж полісу № 203421075 становить 2500 грн. 00 коп. На адресу відповідача [PERSON] 15.04.2022 ним було надіслано рекомендованим листом вимогу від 12.04.2022 про відшкодування коштів (франшизи) та витрат а послуги адвоката в добровільному порядку, що підтверджується копією поштового повідомлення та копією чеку про відправлення поштового відправлення, на що були витрачені його особисті кошти в сумі 23, 00 грн. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, а також враховуючи те, що позивач звернувся до суду та вимагає відшкодування шкоди тільки із завдавача шкоди, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності зі страховиком, підстав для відшкодування шкоди лише заподіювачем у повному обсязі, не беручи до уваги обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування в межах ліміту, немає. Отже відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до довідок НАСК «Оранта» від 01.02.2022 № 09-02-17/817 та № 09-02-17/819 вбачається, що на рахунок [PERSON] ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було перераховано страхове відшкодування у сумі 12145,32 грн. за пошкоджений транспортний засіб FORD FOCUS, внаслідок ДТП від 10.08.2021. Тобто виплата була здійснена без врахування розміру франшизи: 14645,32 грн. (розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) - 2500 грн. (франшиза) = 12145,32 грн. Таким чином, враховуючи доводи надані з боку позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] франшизи у розмірі 2500,00 грн. підлягають до задоволення. Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Як вбачається із матеріалів справи позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу подано ряд документів, а саме: договір про надання адвокатських послуг від 23.01.2021, укладений між адвокатом Солонько М.Ф. та позивачем [PERSON] ; ордер; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.12.2021 року, відповідно до якого виконавцем адвокатом Солонько М.Ф. були надані адвокатські послуги стосовно ДТП, яке відбулося 10.08.2021 о 09.20 год. за участю автомобіля Форд Фокус, д.н.нз. [NUMBER] , власником якого є замовник [PERSON] , та автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , під керуванням власника автомобіля [PERSON] , а саме: виїзд на місце ДТП власним транспортним засобом виконавця, попередня консультація та правова допомога під час оформлення ДТП, зустріч з клієнтом узгодження правової позиції, пошук та збір доказів, в тому числі пошук, витребування та отримання відео з місця ДТП з урахуванням використання власного транспорту виконавця, робота зі страховою компанією, виявлення та правовий аналіз матеріалів. Підготовка процесуальних документів та участь у судових засіданнях на суму 8000 грн.; розрахунок суми гонорару від 07.12.2021 за надані адвокатські послуги відповідно до договору про надання адвокатських послуг від 23.01.2021 стосовно ДТП від 10.08.2021, відповідно до якого детально зазначено вартість кожної послуги наданої адвокатом згідно вищевказаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.12.2021. Таким чином, професійна правнича допомога позивачу [PERSON] була надана адвокатом Солонько М.Ф. щодо самої ДТП від 10.08.2021, підготовки та розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності винних осіб в цьому ДТП. Жодних доказів про надання правничої допомоги щодо розгляду даної справи № 711/3888/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та страхового відшкодування, поданого 16.08.2022, суду не надано. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) ( ч. 8 ст. 141 ЦПК України). З огляду на викладене вище, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. у зв`язку з розглядом даної справи № 711/88/22. А тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на оплату послуг адвоката в сумі 8000, 00 грн. слід відмовити. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на оплату відправки поштового повідомлення (вимоги про відшкодування шкоди) в сумі 23,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved