Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 28.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 9760 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» суми боргу в розмірі 85513,93 грн., стягнути з відповідачів судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Табінським О.В. від 17.12.2019 ВП №6897765 на підставі виконавчого напису за №97660 від 28.09.2019 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича стягнуто з позивача суму боргу в розмірі 85513,93 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс». Вищезазначені документи є незаконні, необґрунтовані та винесені в супереч чинному законодавству та фактичним обставинам справи. У грудні 2021 позивач з реєстру дізналася про виконавче провадження та наявність арешту. Після чого направила запити до нотаріуса та приватного виконавця. Не отримавши відповіді, звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України. Яке, відповідями від 30.03.2022 та 19.08.2022 повідомило, що провести у офісі виконавця та нотаріуса перевірку не можливо по причині застосування дисциплінарною комісією рішення про припинення діяльності з виключенням з реєстру з анулюванням відповідних дозвільних документів на відповідну діяльність. З метою отримання первинних документів, позивач звернулася зі скаргою до УПВРУ з прав людини щодо ненадання нотаріусом та виконавцем відповіді на звернення. На що, отримала відповідь, що дані питання за межами компетенції. Виконавчий напис вчинено всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 за №282/20595. Так позивач не укладав договір з ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», приватним нотаріусом та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» не було направлено повідомлення про заборгованість, документів та розрахунку, які подані до стягнення коштів, чим позбавили позивача права на подання заяви з викладення заперечень. Безспірність заборгованості зі сторони стягувача не доведено. Вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням законодавства. 02.09.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідачі та їх представники повторно не з`явилися, про час та місце розгляду були належним чином повідомлені. Причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду без участі представника не надходило. У відповідності до ч. 1\~ст. 278 ЦПК України\~відповідачі відзиви щодо позову не подали. 21.11.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проводиться без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. ст.\~13,\~76,\~80,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R53700405196B. Відповідного до якого, банк зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому Договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» у сумі 48400 грн на строк по 20.03.2017 з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних або в іншому розмірі, передбаченому цим Договором. Також, 20.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено договір банківського рахунку №Y1113/2897R/UG00, яким банк зобов`язується відкрити клієнту поточний(і) рахунок(ки) в національній та інохемних валютах згідно з заявою (ами) клієнта (далі рахунок) та зобов`язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України і надавати послуги з купівлі, продажу або обміну іноземної валюти або банківських металів, а клієнт зобов`язується сплачувати банку плату за наданні послуги відповідно до діючих тарифів банку. Встановлено графік повернення кредиту і сплати процентів та розрахунок вартості супутних послуг. Також 20.03.2013 було укладено Додатковий договір №1 до договору банківського рахунку та договір про внесення змін до договору банківського рахунку. 28.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком\~Є.М., вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 9760 про стягнення суми боргу в розмірі 85\~513,93 грн., в тому числі: сума основного боргу за кредитом, яка становить 21\~515,23 грн., сума простроченого основного боргу за кредитом, яка становить 21\~909,46 грн., сума прострочених процентів, яка становить 21 490,24 грн., сума несплачених комісійних винагород, яка становить 20\~449,00 грн., з [PERSON] за кредитним договором №R53700405196B від 20.03.2019, укладеним між нею та ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №221215нв від 22.12.2015 та Додаткової угоди №1 до Договору про відступлення права вимоги №221215нв від 22.12.2015, укладеної 04.04.2016 є ТОВ «Фінансова компанія «Поліс». Стягнення заборгованості за період з 22.12.2015 по 24.09.2019. Оплата за вчинення виконавчого напису нотаріусом становить 150,00 грн. 12.12.2019 відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. про відкриття виконавчого провадження. 17.12.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60897765 з виконання виконавчого напису № 9760 від 28.09.2019, про стягнення суми боргу в розмірі 85513,93 грн., боржник: [PERSON] , стягував Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс». На підтвердження спірності заборгованості позивачем надано квитанції від 22.07.2013, 20.03.2013, 02.12.2013, 14.10.2013, 30.05.2013, 16.05.2013. Крім того, позивачем надано копії звернень, скарг та відповідей до Міністерства юстиції України та УПВР з прав людини. Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні»№2 від 31.01.1992\~при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до положень ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою КМУ\~№ 662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] від 20.03.2013 року №R53700405196B, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. З наданих документів приватним нотаріусом та приватним виконавцем, на підставі яких вчинений виконавчий напис вбачається, що відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису не було долучено документів стягувача та представника стягувача, витягу з договору відступлення прав вимоги боргових зобов`язань, а також виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості. Відтак заборгованість яка стягувалася за виконавчим написом не є безспірною. Враховуючи, що нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису діяв в порушення норм ст. 87, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, під час видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріус керувався визнаним не чинним законодавством, що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. В той же час, суд не вбачає порушень з боку приватного виконавця Харківського міського нотаріального округу Табінського Олега Володимировича, оскільки такий діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 496,20 грн. з кожного

Outcome: partial