Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину. Свою заяву позивач пояснює тим, що до 26.03.2016р. сторони перебували у шлюбі. Сторони мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Драбівського районного суду від 06.05.2019 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Рішенням Драбівського районного суду від 20.12.2021 року було змінено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільних дітей, визначивши такий спосіб як стягнення 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Протягом квітня-вересня 2022 року спільна дочка сторін [PERSON] пройшла лікування зубів на суму 16080 грн. та потребує продовження лікування. [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпусті по догляду за дитиною, доходів не має. Отримує державну допомогу. Позивач є працездатним, працевлаштований за кордом та отримує дохід і повинен сплатити половину додаткових витрат на дитину. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] одноразово у розмірі 8040 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 20.10.2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надав, з заявами та клопотаннями не звертався. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.10.2007р. виконавчим комітетом Шрамківської селищної ради Драбівського району Черкаської області [PERSON] народилась [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 21, та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.05.2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 15, та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 березня 2019 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Із копії судового наказу Драбівського районного суду Черкаської області від 06.05.2019 року вбачається, що з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , належить стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.04.2019р. до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20\~грудня 2021\~року змінено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином достовірно встановлено обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання своїх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та визначено їх розмір. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 01.06.2022р., [PERSON] та [PERSON] 01.06.2022р. зареєстрували шлюб у Драбівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно копії довідки виконавчого комітету Шрамківської сільської ради № 603 від 09.08.2022р. вона віддана [PERSON] , 1987р.н., про те, що її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та знаходяться на її утриманні. Згідно копії довідки ФОП [PERSON] № б/н від 13.09.2022, [PERSON] , [INFO] проходила лікування в стоматології ФОП [PERSON] . Довідка має перелік наданих послуг та їх вартість. Всього надано послуг на суму 16080 грн., дані послуги є оплаченими. Зазначено, що потребує продовження терапевтичного лікування на суму 6300 грн. Ортодонтія 1500 грн. + щомісячна корекція. Згідно копії Переліку здобувачів ліцензій, за заявами яких прийнято рішення про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, затвердженого наказом МОЗ України № 1894 від 23.08.2019р., ФОП [PERSON] включений до даного переліку. Згідно копії довідки УСЗН Золотоніської РДА (Драбів) № 302 від 04.08.2022р.. [PERSON] знаходиться на обліку та отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім?ях, яка за січень-липень 2022р. склала 13900,00 грн. Згідно копії довідки УСЗН Золотоніської РДА (Драбів) № 303 від 04.08.2022р.. [PERSON] знаходиться на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини, яка за січень-липень 2022р. склала 6020,00 грн. Предметом позову є стягнення половини понесених позивачем витрат у сумі 16080,00 грн., пов`язаних з лікуванням спільної з відповідачем дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Таким чином суд погоджується з вимогою позивача та вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути додаткові витрати, на утримання дитини [PERSON] , що пов`язані з її лікуванням, одноразово, у розмірі 8040 грн. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40грн., від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved