Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до [PERSON] про припинення права власності, визнання права власності на присадибну земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивача [PERSON] , а також батьком його дочки від першого шлюбу [PERSON] . Після [PERSON] відкрилась спадщина і спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивачі, як дружина та дочка та відповідач, як дочка від першого шлюбу. Вказує, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі №2-711/10 визнано за [PERSON] право власності на 5/6 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що в [ADDRESS] , за дочкою - [PERSON] , визнано право власності на 1/6 частину вказаного будинковолодіння, а дочка від першого шлюбу отримала компенсацію за свою частку у спадщині і за нею не визнавалось право власності на зазначений будинок з надвірними будівлями. Право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями зареєстровано за позивачами у встановленому порядку. 17 листопада 2016 року Костопільською міською радою винесено рішення №302, яким надано позивачам дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, проте позивачі не можуть оформити за собою право власності на земельну ділянку, оскільки присадибна земельна ділянка, якій присвоєно кадастровий номер, зареєстрована за померлим [PERSON] , а тому змушені звернутись до суду з позовом. Просять припинити право власності на присадибну земельну ділянку, що по [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване за [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю, зареєстроване в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №573 та визнати за [PERSON] право власності на 5/6 частин присадибної земельної ділянки, кадастровий номер 5623410100:01:003:0198, що по [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на 1/6 частин присадибної земельної ділянки, кадастровий номер 5623410100:01:003:0198, що по [ADDRESS] . Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 03.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено сторони. Позивачі в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату і час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, правом на подання відзиву на позов не скористалась. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази встановив наступне. 02 листопада 2001 року Костопільською міською радою на ім`я [PERSON] , на підставі договору дарування АЕВ №939497 від 02.11.2001 з реєстровим номер 2085, видано державний акт на право приватної власності на землю, на земельну ділянку площею 0,08 га, в [ADDRESS] , з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування власного житлового будинку та господарських будівель. [INFO] [PERSON] помер, що встановлено рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі №2-711/10 і що в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказування. Також Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі №2-711/10 визнано за [PERSON] право власності на 5/6 частини спільного майна колишнього подружжя, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] , та 2/3 частини спадкового майна [PERSON] , яке складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Також вказаним Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі №2-711/10 визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину спадкового майна [PERSON] , яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частини спадкового майна [PERSON] , яке складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Право власності на 5/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та на 1/6 вказаного будинковолодіння за [PERSON] зареєстровано, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав №29729919 від 20.04.2011, виданим Комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації». Рішенням Костопільської міської ради від 17 листопада 2016 року №302 надано [PERSON] та [PERSON] дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0817 га за адресою [ADDRESS] . Судом також встановлено, що земельна ділянка площею 0,0810 га за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) з кадастровим номером 5623410100:01:003:0198 зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування від 02.11.2001, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5610320152021 від 19.11.2021. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст.ст.177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Судом встановлено, що померлому [INFO] [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0810 га за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) з кадастровим номером 5623410100:01:003:0198. При цьому, спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та дочка від першого шлюбу [PERSON] . Більше того, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували своє право власності на частину спадкового майна, яке лишилось після померлого [PERSON] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Разом з тим, право власності на земельні ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] позивачі зареєструвати не можуть, оскільки спадщину після смерті [PERSON] прийняли троє - дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та дочка від першого шлюбу [PERSON] , проте право власності на будинок зареєстрували лише позивачі, що унеможливлює реєстрацію у загальному порядку за позивачами права власності на земельну ділянку у тих частках, у яких останнім належить будинок з господарськими будівлями. Відтак, окрім як у судовому порядку, захистити своє право на спадщину позивачі не можуть. При цьому, одночасно із визнанням права власності на земельну ділянку за позивачами, підлягає припиненню право власності [PERSON] на земельну ділянку. Відповідно до ч.1, 2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З огляду на викладене та враховуючи неможливість позивачів зареєструвати за собою право власності на спадкове майно - земельну ділянку, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] є обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved