Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

30 вересня 2022 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [INFO] померла [PERSON] , мати заявника. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала із [PERSON] в [ADDRESS] . Після смерті матері, [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки кв. [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину є заявниця. Інших спадкоємців немає. Додавала, що оскільки її мати, [PERSON] , тяжко захворіла, не могла сама себе обслуговувати, купувати ліки, продукти харчування, готувати їжу, то з березня 2021 року та по день її смерті [PERSON] постійно проживала разом із нею в [ADDRESS] . Таким чином з березня 2021 року по день смерті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] постійно проживала разом з спадкодавцем в [ADDRESS] , тому заявниця вважала, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Однак 1 вересня 2022 року звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом їй було постановою державним нотаріусом відмовлено в зв`язку з тим, що із матір`ю на момент смерті за однією адресою заявниця не була зареєстрована та протягом шестимісячного строку з дня смерті матері до нотаріальної контори не зверталася. На підставі викладеного просила суд встановити юридичний факт того, що [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на день відкриття спадщини в [ADDRESS] . Заявниця, [PERSON] , в судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею вимоги, які просила суд задовольнити. Представник зацікавленої особи, [PERSON] , у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог, надавши аналогічні письмові пояснення. Дослідивши матеріали\~справи та\~опитавши свідків,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 4 жовтня 2021 року Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1851, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 55 років. Також суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого 18 березня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1906, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . При цьому відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 11 вересня 2003 року відділом РАЦС Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 701, вбачається, що [PERSON] одружився 8 грудня 1995 року із [PERSON] , внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Також за свідоцтвом про шлюб, виданим 11 квітня 2009 року Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 133, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Крім того відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 7 травня 2008 року [PERSON] є власником 1/2 частки двокімнатної кв. [ADDRESS] , а [PERSON] була власником іншої 1/2 частки двокімнатної кв. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 5 серпня 2015 року, реєстр нотаріусу № 2-1531, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 червня 2008 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 5 серпня 2015 року, а також технічним паспортом на вказане житло. Відповідно до постанови від 1 вересня 2022 року вбачається, що державним нотаріусом, [PERSON] , було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через не підтвердження факту спільного проживання заявниці з померлою на момент відкриття спадщини. Так за інформацією з паспорту [PERSON] (серія [NUMBER] ) вбачається, що остання на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована по [ADDRESS] . Місце реєстрації [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується довідкою з реєстру Криворізької територіальної громади від 1 вересня 2022 року, яка була зареєстрована за такою адресою станом на момент відкриття спадщини, тобто на [INFO] , одна. Натомість, допитані у судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON] , вказували, що у кв. [ADDRESS] мешкали [PERSON] (бабуся заявниці), [PERSON] (мати заявниці) та [PERSON] (заявниця). Однак спочатку померла [PERSON] , а після неї вже померла [PERSON] , як мешкала в такому житлі біля півроку до своєї смерті разом із [PERSON] , яка нею опікувалась. Після смерті [PERSON] заявниця там не живе, однак опікується цією квартирою. Також на підставі акту ОСББ «Світоч КР», складеного за свідченнями сусідів по будинку [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] мешкала разом із [PERSON] однією родиною, доглядаючи останню, по [ADDRESS] , починаючи з березня 2021 року по день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Оглядом копій\~матеріалів спадкової\~справи №\~656/2022,\~що відкрилась\~після смерті[INFO] [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріусу звернулась лише [PERSON] 1 вересня 2022 року. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1266 ЦК внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року, тощо. Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові по справі № 212/9157/15-ц від 1 серпня 2018 року. Судом було встановлено, що шестимісячний строк подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] сплив 3 квітня 2022 року. В той же час, зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд дійшов переконливого висновку, що [PERSON] , будучи співвласником кв. [ADDRESS] та єдиним спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично проживала на момент смерті останньої в кв. [ADDRESS] разом із зареєстрованою за такою адресою [PERSON] , яка була матір`ю заявниці. Таким чином факт вступу [PERSON] у спадкові права [PERSON] , яка померла [INFO] , внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини було доведено у судовому засіданні сукупністю досліджених доказів. Виходячи з переліченого вмотивування, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] , спадкоємця після смерті [PERSON] , підлягають задоволенню шляхом встановлення факту постійного проживання [PERSON] , доньки спадкодавця, разом із [PERSON] на момент смерті останньої [INFO] .

Outcome: approved