Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

[PERSON] в липні 2022 року звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради, Першої вінницької державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельні ділянки в порядку успадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.10.1957 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Під час шлюбу позивач та його дружина на підставі рішення Вінницької міської ради № 543 від 25.11.2011 року отримали у приватну власність нерухомість, а саме земельні ділянки з кадастровим № 0510136600:02:048:0264 загальною площею 0,0429 га та № 0510136600:02:048:0263 загальною площею 0,0425 га. У списку співвласників на земельну ділянку відповідно до виданих державних актів, серія ЯМ № 333006 від 14.05.2012 року та серія ЯМ № 333005 від 14.05.2012 зазначені [PERSON] та [PERSON] , частку у спільній власності та вид спільної власності не зазначено. [INFO] [PERSON] померла. Остання при житті склала заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 5-3218 від 10.12.1992 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Грабовенською Т.А., за яким все належне їй майно, де б воно не було із чого б воно не складалось вона заповідає у власність чоловіка [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори та відкрив спадщину після померлої дружини. Оформити зміг лише частину будинку, а саме 61/100 частку, стосовно іншого майна, а саме частини вищезазначених двох земельних ділянок позивач отримав відмову у вчинені нотаріальної дії, так як нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку нерухомого майна необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 0510136600:02:048:0263, загальною площею 0,0425 га; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 0510136600:02:048:0264, загальною площею 0,0429 га; визнати за [PERSON] право приватної спільної часткової власності на Ѕ частку на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 0510136600:02:048:0263, загальною площею 0,0425 га за державним актом, серії ЯМ № 333005, виданого 14.02.2012 року Управлінням Держкомзему у м. Вінниця Вінницької області за рішенням Вінницької міської ради № 543 від 25.11.2011 року; визнати за [PERSON] право приватної спільної часткової власності на Ѕ частку на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 0510136600:02:048:0263, загальною площею 0,0425 га в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] ; визнати за [PERSON] право приватної спільної часткової власності на Ѕ частку на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 0510136600:02:048:0264, загальною площею 0,0429 га за державним актом, серії ЯМ № 333006, виданого 14.02.2012 року Управлінням Держкомзему у м. Вінниця Вінницької області за рішенням Вінницької міської ради № 543 від 25.11.2011 року; визнати за [PERSON] право приватної спільної часткової власності на Ѕ частку на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 0510136600:02:048:0264, загальною площею 0,0429 га в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник Вінницької міської ради при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Державний нотаріус Першої вінницької\~державної нотаріальної\~контори Дишкант\~М.В. надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 13.10.1957 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, відповідний запис № 1132, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 13.10.1957 року. Під час шлюбу позивач та його дружина на підставі рішення Вінницької міської ради № 543 від 25.11.2011 року отримали у приватну власність нерухомість, а саме земельні ділянки з кадастровим № 0510136600:02:048:0264 загальною площею 0,0429 га та № 0510136600:02:048:0263 загальною площею 0,0425 га. У списку співвласників на земельну ділянку відповідно до виданих державних актів, серія ЯМ № 333006 від 14.05.2012 року та серія ЯМ № 333005 від 14.05.2012 зазначені [PERSON] та [PERSON] , частку у спільній власності та вид спільної власності не зазначено. [PERSON] померла [INFO] , відповідний актовий запис № 2202, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту складеного 10.12.1992 року [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 5-3218, який посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Грабовенською Т.А., що на випадок серті [PERSON] робить таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно наскладалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право заповідає чоловіку [PERSON] 16.01.2020 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини. Першою вінницькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справі № 27/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців, які мали б право на спадщину після смерті [PERSON] за заповітом та за законом, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні немає. 09.06.2022 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Білоножкіну Г.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 2-471. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із 61/100 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , належній померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 02.10.1996 року за реєстровим № 2-2324, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 18.10.1996 року в реєстровій книзі за реєстровим номером запису 10415. Однак державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В.09.06.2022 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку земельних ділянок необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину, нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на ім`я [PERSON] . При вирішенні питання щодо правомірності набуття права власності суд повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув чи має намір набути право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному законом. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст.ст. 1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1225 ЦК України\~передбачено право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ст.ст.\~355,\~368 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст. 131 ЗК України\~громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1\~ст. 86 ЗК України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Пунктом 23\~Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено,що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень в\~Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved