Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] , звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: державний реєстратор Бахмутської державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О., ПАТ КБ «Надра» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, записів про іпотеку і обтяження. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 08.05.2009 [PERSON] придбала у [PERSON] нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . 08.05.2009 [PERSON] передала ТОВ «Оновлений комерційний сучасний інфраструктурний банк» вказану квартиру в іпотеку. На момент укладення договору купівлі-продажу квартири та договору іпотеки будь-які заборони, обтяження або арешти на спірну квартиру були відсутні. З моменту придбання 08.05.2009 по даний час [PERSON] зареєстрована та проживала за вказаною адресою. За цей час жодна третя особа не заявляла до неї будь-яких вимог та/або не ставила під сумнів легітимність її прав на вищезазначену квартиру. 30.03.2021 [PERSON] отримала цінний лист від ТОВ «Брайт Інвестмент» адресований на ім?я [PERSON] та [PERSON] з вимогою сплатити заборгованість перед ВАТ «Комерційний банк «Надра» в розмірі 6135464,44 грн. ТОВ «Брайт Інвестмент» стверджує, що є новим кредитором. [PERSON] зауважує, що не мала та не має ніяких правовідношень з ВАТ «Комерційний банк «Надра», тобто не отримувала в цьому банку кредит та не виступала іпотекодавцем та/або поручителем. Врахосуючи викладене, позивач просить визнати протиправним та скасувати Рішення державного реєстратора Бахмутсьої районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілії Олексіївни від 09.12.2020, індексний номер 55595806 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 88823980000); визнати протиправним та скасувати Запис державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілії Олексіївни від 08.12.2020 про іпотеку номер: 39607186 (спеціальний розділ) нерухомого майна - квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 88823980000) Іпотекодержатель: ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Іпотекодавець: [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати Запис державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілії Олексіївни від 08.12.2020 про обтяження: заборона на нерухоме майно, 39607288 (спеціальний розділ) нерухомого майна - квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 88823980000), Обтяжувач: ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; судові витрати та витрати на правничу допомогу покласти на відповідачів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: державний реєстратор Бахмутської державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілія Олексіївна, Приватне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, записів про іпотеку і обтяження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином; заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання без повідомлення причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 08 грудня 2020 року Державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілія Олексіївна внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна незаконний Запис про іпотеку номер: 39607186 (спеціальний розділ) нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Іпотекодержатель: ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Іпотекодавцець: [PERSON] . 08 грудня 2020 року Державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілія Олексіївна внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна незаконний Запис про обтяження: заборона на нерухоме майно, 39607288 (спеціальний розділ) нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Обтяжувач: ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Вказані два записи внесені в «Спеціальний розділ». 09 грудня 2020 року державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілія Олексіївна ухвалила рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55595806, зазначила, що підставою для державної реєстрації став договір іпотеки №296, виданий 12 серпня 2008 року Приватним нотаріусом Вайнаровською І.А. та Договір №GLN718070-blank відступлення права вимоги, виданий 05 серпня 2020 року, зі строком виконання Основного зобов`язання 12 квітня 2025 року, а також що Іпотекодавцем виступає [PERSON] . Предметом обтяжень та іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено що Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Частиною 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що: Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно». Як вбачаєтсья з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років, що підтверджується Актовим записом про смерть № 17216 від 16.10.2019, виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Таким чином, Відповідач проігнорував: не відповідність заявлених прав, а саме: те що Іпотекодавцем є [PERSON] , а фактичним власником квартири являється [PERSON] ; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, якого вже Іпотекодержателем являється інша особа ніж заявник. Тобто державний реєстратор був зобов`язаний ухвалити Рішення про відмову в державній реєстрації прав на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 5 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Державний реєстратор: відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; але держаний реєстратор відкрив третє спеціальне вікно, що заборонено законом. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п. 8 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.» але державний реєстратор не вніс вже до відкритого розділу обтяження на квартиру, а відкрив новий спеціальний розділ, куди вніс обтяження іпотеки на майно [PERSON] , що само по собі є порушенням закону. Пунктом 11 Статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що під час подання заяви про державну реєстрацію прав заявник зобов`язаний повідомити державного реєстратора про наявність встановлених законом обтяжень речових прав на нерухоме майно, але заявник цього не зробив і наслідком чого став юридичний факт того, що на майно [PERSON] , яка не є стороною Правочинів, накладено незаконне та протиправне обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що підстави для відмови в державній реєстрації прав: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;», тобто державний реєстратор був зобов`язаний ухвалити Рішення про відмову в державній реєстрації Обтяження навіть при одній підставі, а їх було цілих три: 5), 6) та 7), що протиправною бездіяльністю посадової особи. Пунктом 5 частини 2 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката, але заявник не представив державному реєстратору письмовий правочин укладений з існуючим власником нерухомого майна [PERSON] , тобто у державного реєстратора були відсутні підстави для державної реєстрації зазначеного обтяження. Відповідно до ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, держава не втручається у здійснення власником права власності, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, Строєнко Лілія Олексіївна державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області ухвалила незаконне та протиправне Рішення - реєстрація обтяження Іпотеки, вчинила не правомірні дії - Записи про Іпотеку та Обтяження: заборона на нерухоме майне Заборону, протиправну бездіяльність - не відмовила Заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» в реєстрації обтяження. ТОВ Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» подало державному реєстратору недостовірну інформацію про власника нерухомого майна та не повідомило останнього про існуючи Обтяження, що підтверджується наступним. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). У липні 2011 року кредитор ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду про дострокове виконання зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 528/П/99/2008 840, оформленим на купівлю квартири [ADDRESS] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2011 у справі №2-811/11 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «автопакет» № 011/27/08-Ф від 04.02.2008 року у сумі 27273 доларів США 47 центів, що в еквіваленті становить 210005,72 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» судові витрати: судовий збір у розмірі 1700 грн та 252,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист Шевченківського райсуду м. Києва від 13.07.2011 у справі №2-811/11, який долучений до матеріалів справи. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи ПАТ КБ «Надра» (первісний кредитор) ще у 27.01.2011 році отримав право на дострокове стягнення заборгованості [PERSON] та міг звернутися до нього або його правонаступників про примусове її стягнення. Про те, що представник ПАТ КБ «Надра» був присутній 27.01.2011 у судовому засіданні в Шевченківському районному суді м. Києва зазначено в тексті вищевказаного рішення у справі № 2-811/11. Крім того, Святошинським районним судом м. Києва у кримінальному провадженні по справі №759/16330/13 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні шахрайських дій (ч. 4 ст. 190 КК України), а саме ним отримано кредитні кошти за квартиру квартиру [ADDRESS] і такими діями завдано збитки ВАТ КБ «Надра». Свій злочин [PERSON] реалізовував шляхом введення в оману [PERSON] , у якого [PERSON] 08.05.2009 купила квартиру [ADDRESS] . Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2014 засуджено [PERSON] до позбавлення волі, задовольнив цивільний позов ПАТ КБ «Надра» та стягнув з [PERSON] на користь останнього 1495582,72 грн. матеріальної шкоди завданої привласненням коштів. В березні 2021 ТОВ «Брайт Інвестмент» №0316/48 від 16 березня 2021 року, звернулося до [PERSON] та [PERSON] , з вимогою сплатити йому, як новому кредитору, заборгованість перед ВАТ «Комерційний банк «НАДРА» в розмірі 6135464,44 грн. на підставі Договору від 30 вересня 2020 року про відступлення права вимоги отримав від первісного кредитора право вимоги заборгованості. Тобто, ТОВ «Брайт Інвестмент», при подачі документів для державної реєстрації обтяження прав на нерухоме майно, зобов`язаний був надати інформацію про зареєстроване право [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілія Олексіївна в свою чергу, зобов`язана була відмовити в державній реєстрації обтяження на квартиру [ADDRESS] з підстав вимог пунктів 5-7 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 07.08.2019 № 823/750/16 (11-87апп19). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: державний реєстратор Бахмутської державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілія Олексіївна, Приватне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, записів про іпотеку і обтяження, підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2724,00 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідачів.

Outcome: approved