Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду до відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» - про відшкодування майнової шкоди, в якій з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 02.04.2021 просив стягнути на його користь 250728,31 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСББ «А-1» не виконує належним чином своїх зобов`язань щодо утримання в належному стані та своєчасному ремонту даху багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого неодноразово було залито належну йому квартиру, чим завдано збитків. Крім того, через бездіяльність відповідача позивач за власні кошти був змушений організувати ремонт даху будинку та просить відшкодувати понесені ним витрати. ОСББ «А-1» звернулось до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення збитків завданих йому неналежним ремонтом даху багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який був прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] заподіяв збитки майну, що перебуває у спільній власності власників квартир в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання по справі не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У попередніх судових засіданнях представник відповідача просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Суд, дослідивши письмові докази по справі, а також наявні в матеріалах справи письмові пояснення сторін приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2003 належить квартира [ADDRESS] . У 2012 році через тріщини покрівлі першого під`їзду дощова вода, а також тала вода почали потрапляти на технічний поверх, а пізніше до квартири [PERSON] . З даного приводу позивач неодноразово письмово звертався до голови правління ОСББ «А-1», на балансі якого перебуває будинок, із заявами про проведення ремонт даху першого під`їзду, однак ремонт проведено не було. 08 липня 2019 року внаслідок погіршення погодних умов та довготривалого дощу сталось затоплення квартири [PERSON] дощовою водою, внаслідок чого майну [PERSON] спричинено значної шкоди. [PERSON] з метою визначення розміру заподіяних вищевказаним залиттям запросив голову правління ОСББ «А-1» [PERSON] для участі у роботі комісії та складання відповідного акту. Проте останній відмовився брати у цьому участь, через що складений акт 09 липня 2019 року без його участі. Відповідно до акту комісії від 09.07.2019 встановлено причину затоплення квартири - потрапляння дощової води через дах першого під`їзду будинку, який знаходиться в аварійному стані, а також зазначено пошкодження квартири [PERSON] 26 липня 2019 року на адресу ОСББ «А-1» [PERSON] направлено лист, в якому останній вкотре просив невідкладно провести ремонт даху, а також повідомив, що у випадку не проведення таких робіт, ремонт даху буде виконаний самостійно з наступним стягненням цих коштів із ОСББ «А-1». До вказаного листа [PERSON] додано примірник акту від 09.07.2019. Крім того, з метою встановлення розміру збитків [PERSON] ініційовано звернення до відповідних суб`єктів оціночної діяльності. Відповідно до експертного висновку Харківської торгово-промислової палати № ВН-20 від 12.07.2019 встановлено, що у коридорі, площею 14,4 м.кв, на стіні зліва від вхідних дверей відсутні шпалери на ділянці шириною 0,06 м та довжиною 4,67 м, а також на ділянці наявний відкритий канал, у якому прокладена електрична проводка. На тій же стіні присутнє відшарування шпалер на ділянці шириною 0,6 м та довжиною 0,23 м. На ригелі, розташованому в коридорі відсутні шпалери на ділянці шириною 0,34 м та довжиною 2,82 м. На нижній частині ригеля облуплена штукатурка на ділянці шириною 0,32 м та довжиною 2,29 м. На стіні у коридорі біля ригеля відлущений шмат штукатурки шириною 0,06 м та довжиною 0,09 м та глибиною 0,02 м. На стіні у коридорі відшарування шпалер на ділянці шириною 0,18 м та довжиною 0,5 м. На ригелі у коридорі дві ділянки відшарування шпалер, одна ділянка шириною 0,34 м та довжиною 0,38 м, друга ділянка шириною 0,34 м та довжиною 0,33 м. На стіні справа від ригелю в одному місці відсутні шпалери на ділянці шириною 0,7 м та довжиною 1,58 м та дві ділянки з відшаруванням шпалер - одна ділянка. Крім того, Товарною біржою «Євромаркет» проведено оцінку для визначення розміру прямих збитків, завданих квартирі внаслідок залиття дощовою водою та з метою відшкодування необхідних витрат на відновлення інтер`єру та технічного стану квартири та здійснення заходів щодо рятування майна, а також зменшення та/або запобігання подальших збитків. За результатами проведеної оцінки складено звіт про оцінку майна, відповідно до якого встановлено, що завдані прямі збитки квартири становлять 35715 гривень, без урахування ПДВ. Оскільки жодних дій, спрямованих на ремонт даху ОСББ «А-1» не вчинило, [PERSON] 22.08.2019 уклав договір № 22.08.2019 про закупівлю послуг із ФОП [PERSON] , відповідно до п. 1.1. якого останній зобов`язувався надати послуги ремонту покрівлі за адресом: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. договору ціна цього договору 153807,53 гривень, без ПДВ, виконавець є платником єдиного податку у розмірі 5%. Згідно із п. 3.1. договору розрахунки проводяться в безготівковому порядку після підписання сторонами акту виконаних робіт (форма Кб-2в) і довідки про вартість наданих послуг (форма Кб-3). Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 16.10.2019 та акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 16.10.2019 вартість виконаних робіт по об`єкту будівництва складає 153807,53 гривень, яка повністю сплачена [PERSON] , що підтверджується відповідними квитанціями, копії яких додано до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Виходячи із приписів ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством ; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Правилами утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зокрема ремонт та заміна ділянок трубопроводу. У відповідності до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров`ю внаслідок незадовільного утримання будинку, гуртожитку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства. Верховним Судом у постанові від 04.11.2022 у справі № 910/8002/20 сформульовано наступний правовий висновок: «Якщо ОСББ самостійно здійснює управління об`єктом - житловим багатоквартирним будинком (за правилами статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку") він є управителем цього багатоквартирного будинку у розумінні як цієї статті Закону, так і статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у зв`язку із чим саме у ОСББ як управителя цього житлового об`єкту виникає обов`язок з утримання цього будинку, включаючи забезпечення та виконання всіх передбачених законом функцій та обов`язків, що є змістом та виникають з такого утримання.» Крім того, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин правову позиції, викладену у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 666/213/16-ц , а саме «На підставі абзацу 16 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог і нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. За змістом частини другої статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.» Переглядаючи оскаржуване рішення Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанції щодо наявності вини відповідача у залитті квартир, зазначивши, що відповідальність за завдану майнову шкоду внаслідок залиття квартир з причини неналежного стану даху будинку несе відповідач, оскільки є балансоутримувачем житлового будинку та виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, його зобов`язано утримувати в належному технічному стані житловий будинок і проводити його поточний ремонт. Таким чином, в контексті спірних правовідносин суд погоджується із доводами позивача про те, що саме на ОСББ «А-1» законодавством покладено обов`язок щодо забезпечення належного утримання всіх конструкцій, мереж та систем багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і даху будинку. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 487/8939/15-ц зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. У постанові Верховного Суду 12.02.2020 у справі № 727/2372/18 зазначено правову позицію про те, що цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Крім того, пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Згідно із пунктом 9 вищевказаної Постанови відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд не приймає до уваги доводи ОСББ «А-1», викладені у відзиві на позовну заяву та у рішенні правління ОСББ «А-1» від 16.05.2012 (протокол № 41, який додано до матеріалів справи) про те, що ремонт даху, зокрема, першого під`їзду багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , мав фінансуватися виключно за рахунок внесків власників квартир дев`ятого (останнього) поверху будинку ( [ADDRESS] , 26, [ADDRESS] ), оскільки така позиція протирічить вищевказаним положенням діючого законодавства. Щодо доводів ОСББ «А-1» про неправомірність відшкодування витрат позивача на ремонт покрівлі, оскільки вказані роботи проведені без погодження із ОСББ «А-1», суд звертає увагу на той факт, що листом від 26.07.2019 [PERSON] повідомив відповідача про необхідність проведення невідкладного ремонту даху, а також попередив, що у випадку відмови ОСББ «А-1» від проведення таких робіт, вони будуть організовані ним самостійно із подальшим відшкодуванням їх вартості. Такі дії [PERSON] повністю узгоджуються із положеннями діючого законодавства. Так, відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров`ю внаслідок незадовільного утримання будинку, гуртожитку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З огляду на невиконання ОСББ «А-1» покладених на нього як балансоутримувача будинку обов`язків щодо підтримання належного стану та ремонту в т.ч. даху будинку, [PERSON] для відновлення свого порушеного права та запобігання повторному залиттю його квартири уклав відповідний договір, організував та самостійно оплатив роботи із ремонту даху першого під`їзду багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які є його збитками, та, на думку суду, мають бути йому відшкодовані. На вимогу суду ОСББ «А-1» повідомлено, що загальна площа житлових приміщень в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] становить 7465,66 кв.м. Суд приймає до уваги доводи позивача, що оскільки відповідно до вимог законодавства та статуту ОСББ «А-1» власники квартир в багатоквартирному житловому будинку мають нести витрати на проведення поточного та капітального ремонту будинку пропорційно до загальної площі квартири, що перебуває у його власності, а площа належної [PERSON] квартири становить 80,9 кв.м., частка [PERSON] у проведених робіт з ремонту даху над першим під`їздом будинку становить: 1666,70 гривень (153807,53 (вартість ремонту) х 80,9 (площа квартири [PERSON] ) : 7465,66 (загальна площа квартир). Таким чином, з ОСББ «А-1» має бути стягнуто на користь [PERSON] 152140,83 гривень як вартість ремонтних робіт даху, проведених та оплачених позивачем за вирахуванням частки, що мав би сплатити він як співвласник. Крім того, судом встановлено, що 14 липня 2020 року під час проведення на технічному поверсі першого під`їзду багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] робіт із дощовою каналізацією були пошкоджені труби дощової каналізації, які знаходяться над квартирою [PERSON] , внаслідок чого відбулось повторне залиття його квартири, а також залиття квартир восьмого та сьомого поверхів першого під`їзду. В той же день складений акт про залиття квартири позивача. Оскільки голова та члени правління ОСББ «А-1» відмовились взяти участь у складанні цього акту, він складений без участі представників ОСББ «А-1» та 15.07.2020 поштою направлений на адресу ОСББ «А-1». Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам. Крім того, відповідно до звіту про оцінку майна № 2Ш/13-08/2020 встановлено, що сукупний розмір збитків, завданих квартирі [PERSON] залиттями 08.07.2019 та 14.07.2020 складає 83356 гривень. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів [PERSON] сплатив за проведення даної оцінки 3500 гривень, які в силу положень п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України підлягають стягненню на користь позивача. Суд також погоджується із доводами позивача про те, що ОСББ «А-1» як балансоутримувач багатоквартирного будинку [ADDRESS] повинен відшкодувати спричинену шкоду та завдані збитки [PERSON] , власнику квартири [ADDRESS] вказаного будинку, внаслідок не проведення ремонту покрівлі будинку, а також внаслідок пошкодження дощової каналізації, що стало причиною потрапляння вологи до квартири позивача. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що для запобігання подальшому залиттю квартири та з метою недопущення додаткового погіршення стану житла, позивач був вимушений вчинити самостійні заходи щодо ремонту труб дощової каналізації. З огляду на вищевикладене, 03.03.2021 [PERSON] укладено договір на виконання ремонту покрівлі та виконання покрівельних робіт із [PERSON] . Відповідно до п. 1.1. вказаного договору підрядник зобов`язувався виконати покрівельні роботи та здати об`єкт за адресою: [ADDRESS] . На виконання вказаного договору видано специфікацію від 25.03.2021, відповідно до якої розмір плати за виконання робіт та матеріал склав 11860 гривень, які повністю сплачені позивачем. Таким чином, з ОСББ «А-1» має бути стягнуто на користь [PERSON] 11731,48 гривень як вартість ремонтних робіт даху, проведених та оплачених позивачем за вирахуванням частки, що мав би сплатити він як співвласник (11860 (загальні витрати, понесені позивачем) - 128,52 (частка позивача). Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення із ОСББ «А-1» на його користь 250728,31 гривень, з яких 163872,31 гривень - вартість ремонтних робіт даху, проведених та оплачених [PERSON] за вирахуванням частки, що мав би сплатити [PERSON] як співвласник, 83356 гривень - прямі збитки [PERSON] завдані залиттям його квартири дощовою водою 08.07.2019 та 14.07.2020, а також 3500 гривень - витрати, які [PERSON] зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) як витрати на проведення оцінки з метою визначення розміру заподіяних залиттям його квартири збитків. В той же час, позовні вимоги ОСББ «А-1» за зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення збитків задоволенню не підлягають з огляду на наступне. У якості підстав зустрічного позову ОСББ «А-1» зазначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином за змістом частини другої статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.» Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що ОСББ «А-1» значний час - більше 7 років - ухилялось від проведення ремонтних робіт над дахом квартири [PERSON] , через що останній був змушений звернутись до відповідних суб`єктів господарювання для проведення таких робіт за власний рахунок. Зокрема, 22 серпня 2019 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладений договір № 22.08.19, відповідно до якого ФОП [PERSON] зобов`язувався надати [PERSON] послуги з ремонту покрівлі за адресою [ADDRESS] (код ДК 021:2015-45450000-6, згідно з ДБН А.2.2.-3:2014), а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити такі послуги. Відповідно до п. 5.4. вищевказаного договору виконавець (ФОП [PERSON] ) самостійно та особисто несе відповідальність за спричинену шкоду іншим особам внаслідок неналежного/неякісного надання послуг за цим Договором, а також за недотримання вимог договору та вимог чинного законодавства України, що є обов`язковим при наданні послуг виконавцем. Таким чином, відповідальність за невідповідність виконаних ФОП [PERSON] робіт з ремонту даху проектній документації будинку чи вимогам ДБН несе саме ФОП [PERSON] , оскільки [PERSON] тільки замовив та оплатив вказані послуги, при цьому особисто жодних дій щодо ремонту даху не вчиняв і роботи не проводив. Оскільки у [PERSON] відсутні будь-які договірні відносини з приводу предмета спору за зустрічним позовом із ОСББ «А-1», то в даному випадку вказані правовідносини регулюються саме положеннями ст. 1166 ЦК України. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що збитки, про які стверджує представник ОСББ «А-1» у своїй зустрічній позовній заяві, заподіяні не з вини [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що саме ФОП [PERSON] як виконавець відповідно до договору № 22.08.19 від 22.08.2019 прийняв на себе обов`язок щодо відшкодування ним будь-яких збитків внаслідок неналежної якості проведених ним робіт. З огляду на це відсутні підстави для задоволення зустрічного позову ОСББ «А-1» до [PERSON] про стягнення збитків. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved