Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, мотивуючи свій позов тим, що 01.05.2017 року між ними було укладено договір про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді за №399, відповідно до умов якого постачальник взяв на себе зобов`язання продавати та постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в договірних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж споживача, які відповідають температурному графіку теплової мережі, а споживач зобов`язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором. Договір діяв до 31.12.2017 року. 01.10.2021 року між сторонами було переукладено договір закупівлі-продажу теплової енергії №399, який діє до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків до повного їх проведення. На виконання умов зазначених договорів та додатків до них, зокрема за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року відповідачу в приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] позивачем здійснювалось постачання теплової енергії на загальну суму 30967,42 грн. В результаті порушення умов розрахунків за укладеними договорами [PERSON] заборгував за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року за надані послуги з продажу та постачання теплової енергії в загальній сумі 30856,91 грн., а також 3% річних в розмірі 72,00 грн. та суму втрат від інфляції 232,85 грн. Оскільки КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» терпить матеріальні збитки у зв`язку з відмовою відповідача розрахуватись за спожиту теплову енергію, тому позивач змушений був звернутися до суду з цим позовом. В судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явилася,\~але подала\~до суду\~заяву в\~якій просила\~розгляд справи\~провести у\~її відсутність.\~Також зазначила,\~що позовні\~вимоги підтримує\~в повному\~обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Судом встановлено, що 01.05.2017 року між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго»\~та [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді за №399, відповідно до умов якого постачальник взяв на себе зобов`язання продавати та постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в договірних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж споживача, які відповідають температурному графіку теплової мережі, а споживач зобов`язався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором. Договір діяв до 31.12.2017 року (а.с. 10-16). Згодом, 01.10.2021 року між вказаними вище сторонами було переукладено договір закупівлі-продажу теплової енергії №399, який \~ \~ \~ \~ діє до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків до повного їх проведення (а.с. 18-24). Згідно п. 12.4 зазначеного вище договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про його припинення, не буде письмово заявлено однією із сторін. Відповідно до п.п. 7.2, 7.5. договору, споживач щомісячно, протягом року, вносить плату за приєднане навантаження, визначене в Додатку №1 до договору, та окремо сплачує за спожиту теплову енергію на підставі показів приладів обліку, або за їх відсутності розрахункового, відповідно до теплового навантаження. Розрахунки по договору виконуються в наступному порядку: -споживач сплачує 70% вартості від обсягу теплової енергії, який передбачений на наступний розрахунковий період; -остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію споживач проводить до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. На виконання умов зазначених договорів та додатків до них, зокрема за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року відповідачу в приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачем здійснювалось постачання теплової енергії на загальну суму 30967,42 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), які за змістом п. 7.6, п. 7.7 договору вважаються визнаними відповідачем (а.с. 25, 27-34, 36-37, 40-47). Порушуючи умови договору у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року за надані послуги з продажу та постачання теплової енергії в загальній сумі 30856,91 грн., а також 3% річних в розмірі72,00 грн. та суму втрат від інфляції 232,85 грн. (а.с. 4, 7). З метою досудового врегулювання спору, 18.04.2022 року позивач звернувся до відповідача з попередженням №22/1164 про виконання взятих на себе договірних зобов`язань за договором №399 та ліквідації заборгованості за отриману теплову енергію (а.с. 35, 38, 39). Згідно із\~п.2\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~до житлово-комунальних\~послуг належать,\~зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки він фактично користувався ними. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що кореспондується із ч. 2 ст. 68 ЖК УРСР, квартирна плата та плата за комунальні послуги нараховується та вноситься щомісячно. За змістом ч.1 ст. 9 вказаного вище Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Також, у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, що знайшло своє відображення також у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Враховуючи наведене\~вище та\~ту обставину,\~що відповідач\~в добровільному\~порядку вчасно\~не розрахувалася\~з підприємством\~за надані\~послуги з теплопостачання, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved