Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

У вересні\~2022\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» (далі\~ АТ\~«ПУМБ»),\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~ приватний\~нотаріус Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Одеської області\~Шуляченко М.Б.,\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що 01.09.2021\~року,\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Одеської області\~Шуляченком М.Б.\~на підставі\~виконавчого напису\~було відкрито\~виконавче провадження\~№ 66675084.\~Про дане\~провадження позивачка\~дізналася із\~Єдиного державного\~реєстру виконавчих\~проваджень. На примусовому виконанні у приватного виконавця Шуляченка М.Б. перебуває виконавче провадження № 66675084 від 01.09.2021 року з примусового виконання виконавчого напису № 90829, виданого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 18 935,79 гривень. Позивачка вважає, що виконавчий напис № 90829, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинено виконавчий напис на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, з порушенням діючого законодавства, з огляду на наступні правові обставини. Позивачка не отримувала повідомлення про відступлення прав вимоги, а також не була повідомлена жодним чином про заміну кредитора чим відповідач порушив права позивачки на врегулювання даного питання в досудовому порядку. Також, позивачка не отримувала жодних документів про усунення порушення виконання зобов`язання, що свідчить про те, що приватним нотаріусом не було дотримано процедури вчинення виконавчого напису. Крім того. на думку позивачки, встановлену виконавчим написом заборгованість не можна вважати безспірною, з огляду на наступне. Виконавчий напис № 90829 від 15.07.2021 року вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Окрім цього, наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності вимог стягувача до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки відповідача. Позивачка не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, що становить 18435,79 гривень, з яких: 2884,08 прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3517,99 прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 11468,88 строкова заборгованість за сумою кредиту; 564,84 - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 500,00 - плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Окрім того, встановлення відсотків за користування кредитом суперечить вимогам ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відтак, стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, до якої входила в тому числі, і відсотки за користування кредитом, дає підстави зробити висновок про те, що сума заборгованості не була безспірною вже на момент вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, тому просить суд визнати виконавчий напис №90829, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 15.07.2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а.с.11). Представник відповідача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд задовольнити позовні вимоги в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з АТ «ПУМБ» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надали. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за №90829 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржницею за кредитним договором №2001356420701 від 16.07.2019 року, укладеним з АТ «ПУМБ», заборгованості за кредитним договором №2001356420701 від 16.07.2019 року (а.с.9). Відповідно до виконавчого напису строк платежу за кредитним договором №2001356420701 від 16.07.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.11.2020 року по 07.06.2021 року. Сума заборгованості складає - 18435,79 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2884,08 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3517,99 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 11468,88 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 564,84 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 500,00 грн. Загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника становить 18\~935,79 грн. Як вбачається з заяви №2001356420701 від 16.07.2019 року [PERSON] підписанням цієї заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ», в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті Договору, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується із тим, що може обирати будь-які передбачені Договором послуги, в тому числі, через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах (а.с.10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. від 01.09.2021 року по примусовому виконанню виконавчого напису №90829 від 15.07.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості відкрито виконавче провадження №66675084 (а.с.7). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. від 08.11.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, відповідач АТ «ПУМБ» та приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., не надали суду належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитом у розмірі, зазначеному у виконавчому листі. Відповідач доказів надання приватному нотаріусу документів, визначених Переліком та необхідних для вчинення виконавчого напису суду не надав. Також, відсутні докази належного направлення відповідачем АТ «ПУМБ» й отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Отже, відповідачем не надано суду доказів надсилання вимоги про усунення порушень і не надано документів, що підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищевказану правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом 15.07.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Враховуючи положення ст.88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Позивачкою при подачі позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 20.09.2022 року № 0.0.2681888134.1. Відповідач АТ «ПУМБ» звернувся до суду із заявою про розподілу судових витрат, а саме стягнення з АТ «ПУМБ» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачкою за подання позовної заяви, в порядку передбаченому ч.1 ст. 142 ЦПК України. Частина перша статті 142 ЦПК України серед іншого передбачає, що\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судовий збір справляється, зокрема,\~ за подання до суду позовної заяви (позову) та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (п.1 ч.1 ст. 3\~ЗУ «Про судовий збір»). Відповідно до ч.1 та 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. \~Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. З системного тлумачення норм ч.1 ст. 142 ЦПК України та\~ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», можна дійти висновку, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, що у даному випадку дійсне у цій справі, суд у своєму рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви. Таким чином, враховуючи наведене, з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір за подання позовної заяви, що в перерахунку становить 496,20 грн., інші 50%, що в перерахунку становить 496,20 грн., повернути позивачці з державного бюджету, що відповідає вимогам ч.1 ст. 142 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до АТ «ПУМБ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved