Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 05 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 21). Сплачений судовий збір просить залишити за собою. Посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, різних поглядів на шлюб та сім`ю. З листопада 2019 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає в іншій країні. Діти проживають з нею. Вважає, що шлюб з відповідачем має формальний характер і його подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Факт перебування у шлюбі із відповідачем підтверджує свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Факт народження дітей за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджує копіями свідоцтв про народження (а.с.12-13). Діти зареєстровані громадянами України та проживають разом із позивачем (а.с. 14-17). 19 листопада 2021 року (а.с.19) було відкрито провадження по даній справі. 30 листопада 2021 року, провівши підготовче судове засідання, зважаючи на те, що відповідач є громадянином Республіки Грузія та проживає в м. Батумі, судом була постановлена ухвала про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду. Провадження у справі зупинено. 09 листопада 2022 року до суду надійшли письмові матеріали виконаного судового доручення, з яких вбачається наступне: відповідач [PERSON] отримав матеріали справи, обізнаний про наявність справи про розірвання шлюбу, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Спорів щодо дітей та будь-яких клопотань не має. Суд приймає до уваги наявні докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Статтею 16 Загальної Декларації Прав Людини визначено, що чоловіки i жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися i засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній i повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним i основним осередком суспільства i має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається із ч.3 ст.110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 3, 24, 55, 56 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved