Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до судового наказу Київського районного суду м. Одеси винесено стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . На виконання вищевказаного судового наказу Київським районним судом м. Одеси його пред`явлено до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. У зв`язку із початком повномасштабної війни та введенням воєнного стану в Україні, позивач разом із дочкою [PERSON] переїхали до Тернополя, відповідач є інвалідом І групи, а тому залишилась в місті Одеса. Починаючи з 04 березня 2022 року по теперішній час спільна дочка сторін у справі проживає із позивачем та перебуває на його повному утриманні, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 01 червня 2019 року складеного по місцю фактичного проживання позивача та дочки. Натомість кошти, які отримує відповідач від позивача, як аліменти на утримання доньки, вона витрачає на власні потреби. На даний час відповідач ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою дитину, оскільки відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. У зв`язку із тим тривалим характером активних воєнних дій та для збереження стабільного емоційного та психологічного здоров`я спільної із відповідачем дитини, позивач має намір залишатись у м. Тернополі та перебуває у активному пошуку роботи. Наразі, позивач перебуває на обліку як безробітний в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості та буде отримувати відповідні виплати. Натомість, у позивача є додаткова необхідність у матеріальному забезпеченні спільної із відповідачем дочки, яка наразі перебуває на його повному утриманні, а тому доцільним є зміна присуджених аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання спільної дочки, враховуючи вищенаведені обставини. Із вказаних підстав позивач просить припинити стягнення аліментів з [PERSON] , які стягуються на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] відповідно до судового наказу Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2019 року; відкликати з Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області судовий наказ від 08 жовтня 2019 року по справі № 947/23435/19, виданий Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] , які стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Представником відповідача [PERSON] - адвокат Сампара Н.М. подала відзив на позовну заяву в якому сторона відповідача вказала, що не погоджується з аргументами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Вказала, що предметом даного позову, на думку позивача, є необхідність стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , на підставі рішення суду. Проте, така необхідність є надуманою, адже з моменту коли дитина з батьком переїхали до міста Тернополя, [PERSON] надає кошти (аліменти) дочці, що підтверджується наданими скріншотами переказів коштів. [PERSON] утримує дочку по мірі своїх сил, особливо враховуючи, що вона є інвалідом першої групи, а від так працювати вона не може і її дохід є мізерним. Як вбачається з довідки про доходи № 9883 9480 3365 2812, місячний дохід [PERSON] становить - 3 351.64 гривень. Перша група інвалідності встановлюється при найважчих розладах. Людина з такою групою повністю залежить від інших осіб у виконанні важливих функцій, не здатна повною мірою до самообслуговування, потребує постійного догляду або допомоги. Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] : повний діагноз - вроджена аномалія сечової системи. Гіпоплазія Нирок. Хронічний інтерстиціальний нефрит. Систематична артеріальна гіпертензія, гіпертензивне серце, тахікардіальний синдром. Хронічний гастродуоденіт, копії медичної документації додаються. Факт наявності в [PERSON] інвалідності першої групи, яка встановлена довічно не заперечується, а більше того визнається в позовній заяві та підтверджується наступним, зокрема: довідкою до акту огляду медико - соціальною експертною комісією № 724865; пенсійним посвідченням № [NUMBER] , медичною документацією. Також, матеріальний стан [PERSON] ускладнює сплату комунальних послуг, що підтверджується доданими квитанціями. Разом з тим, проживання дитини [PERSON] з батьком в місті Тернопіль, є тимчасовим заходом, а відтак є недоцільним зміна стягувача аліментів, оскільки в період проживання дитини з батьком, мати сплачує аліменти. Після повернення дитини до свого місця проживання, а саме до м. Одеси, аліменти будуть сплачуватися на підставі судового наказу Київського районного суду м. Одеси, копія якого міститься в матеріалах справи. На території зареєстрованого місця проживання [PERSON] де вона проживала з дитиною до моменту початку повномасштабної війни не ведуться активні бойові дії, а тому проживання дитини з батьком в місті Тернопіль є тимчасовим та не тривалим для того, щоб змінювати платника аліментів. Також, представник відповідача зазначив, що рішення суду про визначення місця проживання дитини з батьком - відсутнє, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні даного позову. З моменту народження [PERSON] до виникнення об`єктивних причин (повномасштабної війни) дитина проживала з мамою, на короткий проміжок часу, з урахуванням найкращих інтересів дитини, вона дійсно почала проживати в місті Тернопіль, проте в цей період, матір`ю надаються кошти (аліменти) на утримання [PERSON] . Із вказаних підстав сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Нужда С.Ф. позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заві просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сампара Н.М. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного. За результатами розгляду справи по суті судом встановлено наступні обставини справи. Згідно судового наказу виданого Київським районним судом м. Одеси від 08.10.2019 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] 15.10.2005 року зареєстрував шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу подружжя взяло прізвище [PERSON] . Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії - [PERSON] є інвалідом першої групи загального захворювання та потребує постійного нагляду та догляду. Згідно довідки від 08.04.2022 №6114-7000432387 [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. Зареєстроване місце його проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Згідно довідки Тернопільського МРЦЗ Державного центру зайнятості від 15.06.2022 [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Тернопільському МРЦЗ з 03.06.2022. Згідно акту обстеження умов проживання за адресом [ADDRESS] за вказаним адресом проживають [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» від 20.09.2019 [PERSON] проживає за адресом: [ADDRESS] . У вказаному приміщенні проживає двоє осіб: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про доходи пенсіонера [PERSON] , остання перебуває на обліку в Чорноморському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності, зокрема у травні 2022 року - 3351,64 гривні, у червні 2022 року - 3351,64 гривні, у липні 2022 року - 3355,36 гривень, у серпні 2022 року - 3355,36 гривень, у вересні 2022 року - 3355,36 гривень, у жовтні 2022 року - 3355,36 гривень. Сторони в судовому засіданні визнали той факт, що на момент ухвалення даного рішення [PERSON] проживає разом із батьком за адресом [ADDRESS] . Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, зважаючи на те, що як на час звернення позивача [PERSON] із позовом, який є предметом розгляду даної справи, так і на час ухвалення рішення в даній справі, неповнолітня донька сторін у справі [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком та на даний час знаходиться на його утриманні, а тому відсутні законні підстави для сплати позивачем [PERSON] в користь відповідачки [PERSON] аліментів на її утримання відповідно до судового наказу виданого Київським районним судом м. Одеси від 08.10.2019, в зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення у повному обсязі, шляхом припинення стягнення вказаних аліментів. Позовна вимога про відкликання з Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області судового наказу від 08 жовтня 2019 року, на думку суду не є позовною вимогою спрямованою на захист прав позивача, оскільки носить формальний характер, пов`язаний із технічним відкликанням судового наказу, а тому не потребує втручання суду, оскільки позивач вправі, отримавши рішення суду про припинення стягнення із нього аліментів, яке набрало законної сили, самостійно його пред`явити до відповідного відділу державної виконавчої служби, яке буде законною підставою для припинення стягнення аліментів. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення, тощо. Згідно положень ч.2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Отже, виходячи із встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частики від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття до задоволення не підлягають, оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом І групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 3355,36 гривень, виходячи із змісту медичних документів важко хворіє в зв`язку із чим потребує нагляду та догляду, а тому немає як матеріальної змоги сплачувати аліменти на утримання дитини, так і не має змоги працевлаштуватись, у зв`язку із наявними захворюваннями, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial