Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Стислий виклад позиції заявниці. Заявниця [PERSON] , де заінтересованими особами є Берегометська селищна рада, Чернівецької області, [PERSON] , [PERSON] , звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] померла її баба, [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, в якому усе майно, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] . Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її дочки: [PERSON] та [PERSON] , які пропустили строк для прийняття спадщини, спадщину не прийняли та на спадкове майно не претендують. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку за законом чи за заповітом немає. Тобто спору з приводу спадкового майна немає. 22 вересня 2022 року звернулась у Вижницьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. за №348/02-31 від 22 вересня 2022 року, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом серія ЧВ №0055576, яка перебуває в колективній власності колгоспу "Дружба", розміром 2,29 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, так як протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, вважається такою, що не прийняла спадщину. Зазначила, що постійно проживала у житловому будинку батьків разом із бабусею [PERSON] (понад 10 років) та на час смерті за адресою [ADDRESS] , доглядала за бабусею, купляла ліки так як бабуся хворіла та була лежачою, здійснила поховання. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи заявниця [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Берегометської селищної ради не з`явився, до початку розгляду справи від заінтересованої особи - Берегометської селищної ради, в суд поступила письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, заявлені вимоги визнають. В судове засідання заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] не з`явились, до початку розгляду справи подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують щодо задоволення заяви. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що вимоги заявниці [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 09.01.2014 року, копією свідоцтва про народження заявниці Серія [NUMBER] від 18.08.1984 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом серія ЧВ №0055576, яка перебуває в колективній власності колгоспу "Дружба", розміром 2,29 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЧВ №0055576. 05.09.2012 року [PERSON] оформила заповіт, який був посвідчений сільським головою Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстрований в реєстрі за №227 з даних якого вбачається, що все майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла внучці [PERSON] . На підтвердження заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявницею надано наступні докази: Довідка Берегометської селищної ради №2-376 від 27.10.2022 року з даних якої вбачається, що [PERSON] постійно проживала у житловому будинку батьків разом із бабусею - [PERSON] (понад 10 років) та на час смерті за адресою [ADDRESS] . Покійна [PERSON] проживала без реєстрації за вищевказаною адресою. Онука [PERSON] доглядала за пристарілою бабусею, купляла ліки, [PERSON] хворіла та була лежачою, здійснила поховання. Постанова державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області №348/02-31 від 22.09.2022 року з даних якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що вона не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та вважається такою, що не прийняла спадщину. З матеріалів спадкової справи відносно майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що крім заявниці спадкоємцями за законом є [PERSON] , [PERSON] , які спадщину не прийняли, інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами. У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що [PERSON] надала докази постійного проживання на час відкриття спадщини разом з померлою [INFO] [PERSON] у [ADDRESS] , цей факт має для заявниці юридичне значення та іншим порядком підтвердити його вона не має можливості, тому заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини

Outcome: approved