Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

02\~листопада 2021\~року позивач\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~в якому\~просив: 1. Призначити графік побачень з сином [PERSON] з урахуванням наступного: - протягом року - один вихідний (наприклад, неділя) один раз на два тижні; - під час літніх канікул - не менше 14 днів (безперервно). 2. Визначити місце, з якого забирати дитину на побачення (наприклад, за місцем реєстрації [PERSON] ). 3. Зменшити розмір аліментів визначивши їх у твердій грошовій формі на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. 4. Встановити перерахування аліментів безпосередньо на рахунок його сина [PERSON] , який на даний час досяг 14 річного віку. 5. Встановити контроль за цільовим витрачанням аліментів, з наданням йому відповідних платіжних документів. Свій позов обґрунтовував тим, що 02.10.2021 року через відділення Укрпошти йому надійшов лист з судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області. У судовому наказі зазначено про стягнення на користь [PERSON] [INFO] , аліментів на сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач заперечує щодо обставин, на яких грунтується заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини від 01.06.2021. Відповідно до вимог ст. 180, ст. 181 Сімейного кодексу України та за усною домовленістю з [PERSON] він проводив регулярні щомісячні платежі у твердій грошовій формі (з моменту ведення окремого господарства по теперішній час), у якості аліментів на свого сина [PERSON] , на рахунок [NUMBER] у АТ ?Райффайзен Банк Аваль?, який був визначений [PERSON] . Сума перевищувала мінімальний гарантований прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Для підтвердження даного факту надаю копії платіжних документів за останні три роки. Жодного документу, який би підтверджував цільове призначення перерахованих аліментів на його сина [PERSON] , [PERSON] йому не надавалося. Додатково своєму сину [PERSON] позивачем надавались: подарунки (у т.ч. і у грошовій формі) до Днів народження та з нагоди різних свят; щорічно квитки на дитячі новорічні та Різдвяні святкові вистави; кошти на оздоровлення; постійно кошти на ?карманні витрати?; кошти на велосипед, який тривалий час не придбавався. Через якийсь час повідомлялось про подарунок велосипеда від сім`ї [PERSON] (родичі зі сторони матері [PERSON] ); кошти на придбання мобільного телефону, який також не придбавався. З метою комунікацій з дитиною позивач придбавав та дарував сину [PERSON] мобільний телефон з карткою мобільного оператора та планшет. При спробах телефонувати на наданий сину телефон - телефонний номер був недоступний. На його думку був забраний у дитини. Для допомоги у навчанні придбавав та подарував електронну книгу. Для фізичного розвитку придбавав скейт, лижний комплект, а також, разом із сином [PERSON] , придбавав велосипед. Позивач зазначив, що у питанні побачень з [PERSON] , а також виховання, формування життєвих цінностей та всього іншого його сина [PERSON] громадянкою [PERSON] чинились всілякі перепони та перешкоди. Так, у перші роки після розлучення він бачився з сином кожні вихідні, а згодом дане спілкування було обмежено [PERSON] до побачень один раз на місяць потягом декількох годин у присутності та у місцях визначених [PERSON] . Згодом побачення з сином [PERSON] були дозволені його матір`ю ще рідше з обмеженням по часу, у деяких випадках, не більше 15-20 хвилин. У поодиноких випадках, за попередньої домовленості із сином [PERSON] та його мамою, приїзжав у зазначене [PERSON] місце, а зустріч так і не відбулась. Коли [PERSON] пішов у школу він був присутній на святах присвячених першому дзвонику. Надалі, через заборону зустрічі з сином з боку [PERSON] , приходилось зустрічатись із сином [PERSON] між уроками безпосередньо у навчальному закладі. Згодом і ці зустрічі були припинені. Глібу проводилась полосна операція з видалення апендициту. [PERSON] не вважала за необхідне повідомити позивача про це. Після повідомлення його сином про той факт, що йому зроблена операція він негайно (того ж дня) приїздив до нього у лікарню м.Бровари. У палаті перебували син [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (мати [PERSON] ). Ним була запропонована допомога щодо догляду за його сином у післяопераційний період, а також грошова допомога на лікування. [PERSON] відмовилась від допомоги по догляду та коштів. Грошові кошти на лікування були передані ним (у присутності [PERSON] ) своєму сину [PERSON] . Перед кожним сезоном (осінь-зима, весна-літо) та перед початком кожного навчального року запитував у [PERSON] щодо необхідності додаткового придбання ним необхідних речей для сина [PERSON] . Постійно отримував відповідь, що у [PERSON] все є і він нічого додатково не потребує. Просив [PERSON] про дозвіл на самостійне перебування [PERSON] зі позивачем (без нагляду матері) на різних заходах, які сприяли би розвитку здібностей його сина [PERSON] . Наприклад, приватні уроки малювання, прогулянки на квадроциклах. На дані пропозиції отримувалась категорична відмова. Крім того, постійно запитував [PERSON] щодо можливості провідати рідних бабусю та дідуся (батька та матір позивача), які проживають у с. Гостомель, Київської області. На що отримувалась відповідь, що вони знають де Гліб знаходиться (м. Бровари) можуть і самі приїхати. З плином часу здоров`я його батьків значно погіршувалось, але ситуація з побаченнями не змінювалась. За весь час ведення окремого господарства (із 2013 року) всього один раз у вересні 2020 року [PERSON] дозволила [PERSON] провідати дідуся і бабусю без її присутності з чітким обмеженням по часу. Радість від зустрічі не мала меж. Не зважаючи на зневажливе відношення до позивача особисто, безкінечні сварки та з метою хоч якимось чином бачитись із дитиною він погоджувався на вимоги, які висувалися матір`ю його сина [PERSON] . Ним неодноразово в усній формі (під час спілкування) пропонувалось [PERSON] проживання сина [PERSON] з позивачем без будь-яких фінансових зобов`язань із її сторони. Кожного разу отримано негативну відповідь. Дана пропозиція обумовлена тільки тим, що він безмежно любить своїх дітей, і заради них готовий на будь-які умови. 20 жовтня 2018 році позивачем був зареєстрований шлюб із [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ). 25 жовтня 2019 року трапилось ДТП, а саме: наїзд водієм легкового автомобіля на пішохідному переході на [PERSON] (мати його дружини [PERSON] ). Внаслідок цього ДТП [PERSON] отримала тяжкі травми та довгий час перебувала у лікувальних та реабілітаціних закладах. [INFO] у позивача народився син [PERSON] . Звертає увагу суду на той факт, що [PERSON] було відомо про те, що у нього є дружина і неповнолітні та малолітні діти. Дані факти [PERSON] не зазначені у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини від 01.06.2021 року. У липні 2021 року його матері [PERSON] проведено термінову невідкладну платну операцію у онкоцентрі ?Добрий прогноз?. [PERSON] перенесла операцію та перебуває на реабілітації амбулаторно. Таким чином позивач просить суд при ухваленні рішення врахувати такі обставини: 1. На теперішній час на його уриманні, крім сина [PERSON] , знаходяться: неповнолітній [PERSON] , 2021 року народження; неповнолітній [PERSON] , 2011 року народження (син [PERSON] . Аліменти на [PERSON] не стягуються.; дружина [PERSON] (перебуває у відпустці по догляду за дитиною); інвалід першої групи [PERSON] (мати його дружини). 2. На частковому утриманні, крім сина [PERSON] та тих хто перебуває на повному утриманні, знаходяться непрацездатні особи: його батько пенсіонер, інвалід другої групи, учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії [PERSON] ; його мати пенсіонер [PERSON] . Джерелом його доходів є: - заробітна плата за місцем основної роботи на Державному підприємстві ?Регіональні електричні мережі?; - соціальні виплати, як потерпілому II категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Всі доходи щорічно відображаються у декларації. ДП ?Регіональні електричні мережі? (підприємство, де він працює) перебуває у процедурі банкрутства. Заробітна плата виплачується із значними затримками. Так станом на 06.10.2021 рку підприємство виплатило тільки частину заробітної плати за липень 2021 року. Відповідно до перерахованого вище, позивач вважає, що [PERSON] вбачає його участь у вихованні та розвитку сина [PERSON] тільки у вигляді грошових переказів. А він любить свою дитину та хоче приймати безпосередню участь у його житті. З метою виконання судового наказу він у телефонній розмові просив [PERSON] надати банківські реквізити для переказу аліментів. [PERSON] відмовила у наданні реквізитів. 26 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 25 січня 2022 року. 03 лютого 2022 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що судовий наказ Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2021 року про стягнення з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , на утримання [PERSON] [INFO] , аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, є обгрунтованим та законним. Матеріальну допомогу на утримання в достатньому розмірі для неповнолітньої дитини відповідач їй не надає, хоча згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний надавати. У зв`язку із тим, що з 2012 року і протягом всього часу до 01 червня 2021 року позивач офіційно не сплачував аліменти на утримання та розвиток їх сина в об`ємі і обсязі необхідному для їх сина [PERSON] гідного росту і розвитку як дитини відповідного віку, вона звернулася до суду за стягненням аліментів. Працюючи офіційно отримуючи зарплату, яка підтверджується щорічними деклараціями про майновий стан і доходи, позивач уникав сплати аліментів відповідно до обсягів визначених чинним законодавством. Позивач надавав фіксовану суму, яку він самостійно визначив на власний розсуд. І тому, враховуючи потреби сина, якому на даний час виповнилося вже 14 років, а на момент її звернення із заявою до суду про стягнення аліментів [PERSON] було повних 13 років, вона звернулась до суду з метою забезпечення якнайкращих інтересів сина для його духовного, фізичного розвитку, підтримання здоров`я на належному рівні (враховуючи очні проблеми із здоров`ям). Також позивач лукавить зазначаючи про те, що вона нібито не згідно цільового значення використовувала кошти надані батьком, як аліменти для сина. Це спростовується -наданими до відзиву документами-доказами щодо лікування, реабілітації та оздоровлення сина. Всі процедури проводились згідно із призначеннями та рекомендаціями лікарів. Щодо тверджень позивача відносно подарунків слід зазначити наступне. Обов`язок кожного із батьків дарувати дітям радість та позитивні емоції. А не нагадувати дітям про його, батька, добрі вчинки відносно дитини. Подарунки - не аліменти, це добра воля батька чи матері та звичайна увага батьків до дітей. Відповідач зазначила, що дійсно, позивач приїздив і дарував дарунки для дитини, але це він робив з власної ініціативи і за своїм власним бажанням, або за проханням сина, ніколи не узгоджуючи це з нею. Крім того, ці подарунки жодним чином не відносяться до аліментів, тому що аліменти в перекладі з латини (лат. Аlimentum) це харчі, продовольство. Це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Проводяться або за згодою, або в судовому порядку. Стягнення аліментів необхідно для гармонійного та відповідно до віку дитини її розвитку. Щодо побачень із сином та питання участі батька у вихованні їх спільного сина [PERSON] . Відповідач не перешкоджає побаченням батька із сином. Лише коли [PERSON] був дуже вражений їх розлученням, що досить важко було для нього, і у дитини після частих побачень із батьком відбувались порушення сну на основі перезбудження, вона в цілях збереження нервової системи сина, попрохала колишнього чоловіка деякий час бачитись із [PERSON] рідше. З часом ці зустрічі з побачень раз у місяць перейшли у побачення раз у три місяці, а з 12 років батько домовлявся про побачення безпосередньо із сином, без її відома. Вона дізнавалась про все від сина. Певний час [PERSON] не вважав за потрібне попередньо домовлятись про зустрічі із сином, що не сприяло їхнім побаченням. Він приїздив під паркан будинку, телефонував і вимагав побачення із [PERSON] . Крім того, після другого одруження батько познайомив їх сина [PERSON] із сином нової дружини [PERSON] , про їхню дружбу вона не заперечувала. Але з того часу їхні побачення кардинально змінились, і увага, до якої звик син при побаченнях з батьком, ділилася на двох. Згідно довідки БСШ І-ІІІ ступенів №7 від 02.02.2022р. № 22, характеристики учня 9-Г класу Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7 [PERSON] , довідки БСШ І-ІІІ ступенів №7 від 02.02.2022р. №23 вбачається, що батько зовсім не приймає участі у вихованні, розвитку дитини, не цікавиться його успішністю та підлітковими проблемами. Щодо надання [PERSON] дозволів на виїзд дитини за кордон. Всі ці дозволи оформлялись лише за її рахунок та й за вимогою батька, у тому місці, де тільки йому було зручно. Тому вона знайшла нотаріальну контору, що знаходиться через дорогу від будівлі, де працює позивач. У 2013 році [PERSON] оплатив 25% від вартості путівки на двох до Єгипту. Всі подальші кошти на оздоровлення він давав особисто сину (на розваги). Щодо тих причин, які зазначає позивач у своєму позові відносно підстав зміни розміру і способу стягнення аліментів, то вважає їх абсолютно безпідставними. Жодним чином передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України доказами не доведено позивачем необхідність зміни розміру аліментів та способу їх виплати. Те, що у позивача є на утриманні перераховані у позові особи не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивач працює офіційно. На підтвердження зазначеного надаються декларації. [PERSON] офіційно працює заступником директора Технічного департаменту - начальником електротехнічного відділу ДП ?Регіональні електричні мережі?. Щодо тверджень позивача відносно побачень дідуся і бабусі з онуком. Вона ніколи не була проти того, щоб [PERSON] привозив батьків для побачення з [PERSON] або щоб вони самі приїздили до нього, до певного віку. Одного разу, коли колишній чоловік возив [PERSON] до своїх батьків, вони повернулись раніше домовленого часу і особливого захоплення від зустрічі у дитини не було. Крім того, обіцянки, які давали батьки, відносно спілкування з онуком, до цього часу жодного разу не виконувались. Також вона, як одержувач аліментів на дитину, заперечує щодо зміни способу їх стягнення. 15 червня 2022 року виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області до суду подав свої пояснення, в яких зазначено, що доцільно визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні неповнолітнього сина [PERSON] : ІІІ неділя кожного місяця з 10.00 год. до 18.00 год. (батько забирає сина за місцем проживання дитини, а саме: [ADDRESS] ), літні канікули 7 днів за попередньою домовленістю з матір`ю та сином. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області в частині позовних вимог про призначення графіку побачень з сином [PERSON] залишено без розгляду, в іншій частині позову продовжено розгляд справи. 21 липня 2022 року позивач подав до суду заперечення на відзив, в яких посилався на те, що відповідно до постанови Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.09.2021 ВП № 66957256 з [PERSON] стягується на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки мого заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти (кошти на утримання дитини) стягуються із його заробітної плати за основним місцем роботи. Відповідно до довідки виданої ДП ?Регіональні електричні мережі? від 14.06.2022 № 01/17 утримана сума становить 73042,80 грн. Заборгованість з оплати аліментів відсутня. Викладені відповідачем у відзиві доводи та заперечення вважає нікчемними та такими, що не відповідають реальному стану речей у даній справі. У абзаці 1 на сторінці 3 відзиву відповідач наполягає на наданні матеріальної допомоги, плутаючи з аліментами (коштами на утримання дитини). Чим викликаний даний факт йому не відомо. До того ж позивач вводить в оману та вказує неточні посилання на ст. 180 Сімейного кодексу України (абзац 1 на сторінці 3 відзиву) та неправдиві свідчення (абзац 2 на сторінці 3 відзиву). У матеріалах справи є копії квитанцій за касовими операціями щодо перерахування коштів за останні три роки. Аліменти (у грошовій формі), а також різні речі (натуральна форма) надавались і надаються для його сина [PERSON] тільки з його доходів, джерелом яких є заробітна плата, їх не більше і не менше, вони є такими як вони є. Кошти (у грошовій формі), які перераховувались на утримання дитини, були більшими за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До матеріалів справи долучено копію консультативного висновку від 21.04.2022 Інституту серця МОЗ України (заява від 30.05.2022), що свідчить про погіршення мого стану здоров`я. На даний час збираються кошти для проведення обстеження та за результатами визначення способу (методу) подальшого лікування. 10 серпня 2022 року відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких посилається на те, що доводи позивача є безпідставними і позовна заява [PERSON] не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Позивач, звертаючи увагу у своїх запереченнях на її відзив на позовну заяву, зазначив, що вона нібито зберігає кошти у сейфі і не наділяє їх синові. Такі висновки позивача по меншій мірі є безглуздими. Аліменти, які надходять від позивача потрапляють на банківську картку. З цієї картки і робляться всі транзакції на придбання усього необхідного для їх сина [PERSON] . Решта коштів зберігається на карті і ніхто їх ні у ніякий сейф не ховає. Крім того, позивач зазначає у своєму позові про те, що на його нібито утриманні перебувають його батьки та теща. У неї теж є батьки, які потребують догляду та лікування, але це не означає, що аліменти, які виплачує позивач сину йдуть саме на ці потреби. Вони, позивач і відповідач, є дітьми своїх батьих є витрати на батьків. І такі витрати жодним чином не можуть стосуватись їх сина і не впливати на його утримання. Аліменти для сина - це є аліменти на утримання, виховання, харчування, лікування, одяг та уподобання сина, розвиток [PERSON] як особистості. Те, що вона не знімає кошти і не витрачає їх, наприклад на купівлю морозива сину або інших продуктів харчування, а купує ці продукти харчування за свої власні кошти, бо вона не може окремо купувати тільки сину і готувати тільки йому, не означає, що аліменти є зайвими. Аліментні кошти таким чином і заощаджуються на картці на яку вони надходять. Але ще раз хочу наголосити, що аліменти є власними коштами сина і тому він має право розпорядитись ними як він вважає за потрібне під контролем дорослих. Хоче - збирає їх, а хоче - витрачає. Слід зауважити, що такої юридичної норми як відсутність необхідності у аліментах нема. І тому посилання позивача на такі свої індивідуальні висновки є некоректними. Звичайно, в порівнянні з аліментами розміром у дві тисячі гривень, щомісячно, які надходили до подання заяви про видачу судового наказу, ніщо з тими коштами, які отримав [PERSON] за останній рік. Гроші на картці накопичились до досить солідної суми, але це не означає, що її потрібно негайно витратити повністю до копійки. З коштів сина нічого для відповідач не купує. І, взагалі, що в цьому поганого, що кошти на [PERSON] картці будуть заощаджені і він буде мати змогу придбати, те що йому буде потрібно у майбутньому. І для сина це буде як знахідка. До речі на цей рік планувалося після закінчення навчального року оздоровити [PERSON] за кордоном, але війна внесла свої корективи. Коли син евакуювався з міста, гроші на його утримання були частково взяті з його картки. Щодо зазначеного позивачем відносно його стану здоров`я відповідач зазначила про наступне. Позивач є працездатним, отримує відповідну заробітну плату, не сплачує на даний час інших аліментів і ним не надано доказів, які б підтверджували його непрацездатність або втрату працездатності (висновок ЛКК, висновок МСЕК). 07 вересня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 15 листопада 2022 року. В судовому засіданні позивача повністю підтримав позов, просив його задовольнити із підстав у ньому викладених. Відповідача та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважають позов необґрунтованим, пояснення надали аналогічно викладеним у відзиві. Суд, вислухавши позивача та відповідача, представника відповідача повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно ч.\~1,\~п.1\~ч.\~2\~ст.\~76 ЦПК\~ України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи. Ці\~дані\~встановлюються\~такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~77\~ЦПК України належними\~є докази,\~ які\~містять інформацію\~щодо предмета\~доказування. Предметом\~доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи\~заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при\~ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ст.\~78\~ЦПК\~України суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом . Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ст.\~79\~ЦПК\~України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ст.\~80,\~ч.1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ ЦПК\~України достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання\~про достатність\~доказів для\~встановлення обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~суд вирішує\~відповідно до\~свого внутрішнього\~переконання. Кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються\~сторонами\~та іншими\~учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30 липня 2021 року Броварськоим міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , на утримання [PERSON] [INFO] , аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 02 листопада 2021 року [PERSON] подав до суду позовну заяву про зменшення аліментів, мотивуючи її тим, що в нього змінились життєві обставини, а саме. 20 жовтня 2018 році він зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище у шлюбі [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданий Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2522. 25 жовтня 2019 року трапилось ДТП, а саме: наїзд водієм легкового автомобіля на пішохідному переході на [PERSON] (мати його дружини [PERSON] ). Внаслідок цього ДТП [PERSON] отримала тяжкі травми та довгий час перебувала у лікувальних та реабілітаціних закладах. [INFO] у позивача народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданий Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 288. (а.с. 42) У липні 2021 року його матері [PERSON] проведено термінову невідкладну платну операцію у онкоцентрі ?Добрий прогноз?. [PERSON] перенесла операцію та перебуває на реабілітації амбулаторно. (а.с. 43) Статтею 192\~СК\~України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182\~СК\~України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.\~192\~СК\~України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , позивач не\~\~надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин ним наведених та які могли б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначених судом. У статті 192\~СК\~України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст.184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до\~суду із\~даним позовом,\~ [PERSON] \~надав довідку\~про те,\~що він\~офіційно працює\~заступником директора\~Технічного департаменту\~ начальника\~електротехнічного відділу\~ДП ?Регіональні\~електричні мережі?,\~також зазначив,\~що у\~нього крім\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] , є ще: неповнолітній [PERSON] , 2021 року народження; неповнолітній [PERSON] , 2011 року народження (син [PERSON] . Аліменти на [PERSON] не стягуються.; дружина [PERSON] (перебуває у відпустці по догляду за дитиною); інвалід першої групи [PERSON] (мати його дружини); його батько пенсіонер, інвалід другої групи, учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії [PERSON] ; його мати пенсіонер [PERSON] , однак, належних доказів зміни свого матеріального становища до погіршення позивач суду не надав. Таким чином слід зазначити, що\~\~позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять, щодо народження другого сина слід зазначити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянувши справу № 565/2071/19 встановив, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, а щодо перебування на його утриманні інших осіб належних, достатніх доказів матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, не доведеними та задоволенню не підлягають. \~

Outcome: dismissed