Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.07.2021 року він уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №89. Зазначає, що відповідачка до січня 2022 року зібрала речі та зникла з їх життя, вихованням та утриманням доньки не займається, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Вказує на те, що того часу вони з відповідачем проживають окремо. Крім того, зазначив, що відповідачка покинула доньку коли їй виповнилося чотири місяці. Окрім цього, зазначив, що відповідачка , за час спільного проживання з ним та після народження доньки дбала тільки про себе. З метою, щоб в подальшому донька не відчувала психологічного дискомфорту, позивач звернувся до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем стягнути аліменти на утримання доньки та позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Представник третьої особи, служби у справах дітей Берегівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без їх участі. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд вирішив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 24 липня 2021 року у Берегівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №89. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.2022 року. На даний час донька знаходиться на вихованні та утриманні [PERSON] , мати долею доньки не цікавиться. Також, відповідач ніяким чином не піклуються про доньку, матеріально не підтримує, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Берегівської міської ради №2223/03-17 від 19.10.2022 року, вважається за доцільне в інтересах прав [PERSON] , [INFO] , позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її доньки. Суд констатує, що така поведінка матері не відповідає інтересам доньки та розцінює таку як зловживання нею батьківськими правами. Відтак, позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки не лише буде застосування міри відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а й відповідатиме найкращим інтересам дитини, оскільки обставини вказують на те, що відповідач зловживала батьківськими правами всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, матеріальному забезпеченню доньки, тому її необхідно позбавити батьківських прав. Крім того, встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, яка є працездатною, а також, що позивачу потрібно утримувати дитину, суд вважає задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів на утриманнядоньки у твердій грошовій сумі по 2500 гривень, щомісячно, і до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при пред`явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.. На підставі наведеного та

Outcome: approved