Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

24 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 2003 року до 2013 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу позивачка з [PERSON] проживають окремо за різними адресами, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідач є пенсіонером, отримує пенсію та працює, але у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. У зв`язку із чим вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 02 листопада 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини від його доходу, до повноліття дитини. Просив розглянути справу у його відсутність. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що складений актовий запис № 684. (а.с. 6) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2009 року. (а.с.8) Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 08.10.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що складено відповідний актовий запис за № 132. (а.с. 7) Відповідно до відомостей з Реєстру Криворізької міської територіальної громади № 6562 від 07.07.2022 року № 6564 від 07.07.2022 року неповнолітній син [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9,10) Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням того, що\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини,\~та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання\~неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 22.09.2022 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 992,40 коп.

Outcome: approved