Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Мурашко Людмила Олександрівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у два місяці після набрання рішенням законної сили. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Як наслідок, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. За свого життя [PERSON] лишила заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Інших спадкоємців крім неї, немає. Про наявність заповіту позивачу на день смерті [PERSON] відомо не було. Ще за життя [PERSON] казала, що після її смерті її квартира перейде [PERSON] , так як вона була одинокою жінкою, дітей та чоловіка у неї не було, вона була близькою подругою бабусі і дідуся позивачки, часто приїжджала до них у гості. Про те, що [PERSON] померла позивачка дізналася випадково від знайомих у серпні 2022 року і тоді вона звернулася до нотаріуса, який їй повідомив, що строк для прийняття спадщини пропущений. Такі обставини, спонукали нотаріуса письмово рекомендувати їй звернутися в суд із заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року заява позивача залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків. 30 вересня 2022 року позивач подала до суду заяву на виконання вимог ухвали суду. Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 21 жовтня 2022 року представник Рівненської міської ради надала суду відзив, в якому заперечила проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано суду доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] перебувала на території України протягом 2021-2022 р.р. і мала можливість подати заяву для прийняття спадщини в строк. Ухвалою суду від 11 листопада 2022 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача Рівненської міської ради в судовому засіданні заперечила проти позову, з підстав, викладених у відзиві. Третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Л.О. в судове засідання викликалася належним чином рекомендованою кореспонденцією, проте не з`явилася. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , про що 09 серпня 2022 р. зроблено відповідний актовий запис за № 1374, зареєстрований Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище - [PERSON] . 18 березня 2000 року складено заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, яке на день її смерті буде належати їй за законом, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось та на яке на день її смерті буде мати право заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Тепеницької Ради депутатів трудящих, за р.№ 49. З оглянутого судом свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] Встановлено, що позивач усно звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Л.О., яка у відповіді на її усне звернення повідомила листом № 113/01-16 від 27.09.2022 р., що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини. З оглянутого судом витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.09.2022 року №70147175 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Судом встановлено, що нотаріус не повідомляв спадкоємця про відкриття спадщини. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд погоджується з твердженням позивача, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними: не знаючи про існування заповіту, не будучи спадкоємцем перших черг, вона не знала про свій статус спадкоємця за заповітом, і, відповідно, про необхідність подання заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини (смерті [PERSON] ). Інших спадкоємців немає, тому не заводилась і спадкова справа. Будь-яких доказів того, що позивач була обізнана про наявність заповіту, матеріали справи не містять. Суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки вона не проживала з останньою, про існування заповіту дізналась вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19. Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , визнавши причиною необізнаність позивача про наявність заповіту спадкодавця.

Outcome: approved