Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У квітні 2022 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулось до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення вартості за спожиту електричну енергію у розмірі 9369,23 гривень.. Позов обґрунтований тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я [PERSON] здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] до 01.01.2019 року. Відповідач, в порушення умов ПКЕЕН та ПРРЕЕ не виконує належним чином свої обов`язки щодо оплати використаної електричної енергії щомісяця та у повному обсязі. Споживачем за період з 01.07.2016 року по 01.01.2019 року спожито 10851 кВт. год. на суму 14683,89 гривень. За вищевказаний період споживачем здійснена оплата за використану електричну енергію у розмірі 4906,59 гривень та погашено за рахунок субсидії у розмірі 408,07 гривень, всього сплачено 5314,66 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» вартість спожитої електричної енергії у розмірі 9369,23 гривень та витрати по сплаті судового збору. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. 28.06.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову. Ухвалою № 334/1458/22 від 26.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються\~Правилами користування\~електричною енергією для населення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19\~ПКЕЕН\~розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20\~ПКЕЕН\~розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42\~ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що на підставі особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я [PERSON] , ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , в строк до 01.01.2019 року. Відповідно інформації зазначеної у платіжних повідомленнях ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивачем за період з 01.07.2016 по 01.12.2017 було спожити 3301 кВт*год., що підтверджується копіями платіжних повідомлень, які позивачем протягом певного періоду були направлені відповідачу для проведення оплати за споживання електроенергії. Відповідно до вимог пункту 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яким передбачено, що платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця та результати знятих уповноваженою особою електропостачальника показів засобу обліку обов`язково вносяться в абонентську книжку (розрахункову книжку). Стосовно нарахування заборгованості на спожиту електричну енергію за період з 01.03.2018 по 01.01.2019 за розрахунком по середньому споживанню суд зазначає наступне. Згідно з Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999, величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців. Так, враховуючи інформацію зазначену у платіжних повідомленнях за 2016-2017 роки величина середньомісячного споживання електроенергії встановлено 179 кВт*год. на місяць. Твердження позивача стосовно нарахування по середньому споживанню електричної енергії за період з 01.03.2018 по 01.01.2019 роки є недоведеним. Тобто, на відповідача відповідно до вимог п. 20 ПКЕЕН покладене зобов`язання здійснювати оплату за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію не пізніше 10 числа наступного місяця, а у разі не виконання позивач відповідно до вимог ст. 256 ЦК України має право звернутися за захистом свого майнового права. Пунктом 27 ПКЕЕН передбачено, що у разі несплати або неповно: оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил (тобто протягом 1 місяця), електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії в якому зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату, відключення електроустановок об`єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. Відповідно до детального стану розрахунку спожитої електричної енергії вбачається, що протягом тривалого часу нарахування спожитої електричної енергії відповідачу нараховувалась величина середньомісячного споживання електроенергії, яка визначалась за попередні 12 місяців. Вимогами п.21 ПКЕЕН зазначено, що знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Оскільки між Позивачем та Відповідачем не укладений договір, то в даному випадку знімання показників проводиться електропостачальником. Якщо нарахування спожитої електроенергії проводилось за величиною середньомісячного споживання, то можливо робити висновок, що засіб обліку електричної енергії або не працював. Вимогами п. 38 ПКЕЕН передбачено, що енергопостачальник зобов`язується проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобів обліку у побутових споживачів відповідно до затверджених графіків. Тобто протягом 1,5 років енергопостачальником ігнорувалось зобов`язання проводити контрольний огляд засобу обліку. Нормами ПКЕЕН передбачено, що контрольний огляд вузла обліку це візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акта про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій. Пунктом 2 ПКЕЕН визначені сукупність даних які повинні входити до складу особового рахунку побутового споживача, а саме назва, місцезнаходження, потужність об`єкта, місце облаштування вузла обліку, вид тарифу, кількість спожитої та оплаченої електричної енергії, наявність пільг та/або субсидій, відомості про всі зміни, які відбулися під час користування побутовим споживачем електричною енергією тощо), отриманих електропостачальником відповідно до законодавства та внесених ним до єдиної системи (реєстру) за певним номером для ідентифікації об`єкта побутового споживача. Як вбачається із долученої до позовної заяви копії особливого рахунку відповідача в особливому рахунку відсутні показники за період з 01.07.2016 по 01.12.2017 року, хоча з копії особливого рахунку видно, що деталізована інформація помісячно внесена протягом інших періодів. Відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.07.2016 року по 01.01.2019 року, однак до суду звернувся лише 14.04.2022 року, тобто позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості подані після спливу позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257-258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Вимогами ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи вищевикладене, представником позивача не доведено факт споживання відповідачем електричної енергії за період з 01.07.2016 по 01.12.2019 у розмірі 9369,23 гривень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію належить відмовити в повному обсязі у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору не вбачається у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Outcome: dismissed