Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

29 червня 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь три відсотка річних за користування грошовими коштами та втрати від інфляції в сумі 496614,95 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 30 листопада 2010 року по цивільній справі № 2-7884/10 було стягнуто у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 1570618,57 грн. 22 червня 2011 року був виданий виконавчий лист по вказаній справі. На день звернення до суду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2010 року не виконано, а вказаний виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. (виконавче провадження № ВП 62083702). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2021 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Укртехфінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 16 грудня 2021 року. У судове засідання призначене на 16 грудня 2021 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 01 лютого 2022 року. У судове засідання призначене на 01 лютого 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 01 березня 2022 року. У зв`язку зі знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у відпустці розгляд справи відкладено на 26 квітня 2022 року. У судове засідання 26 квітня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 23 травня 2022 року. У судове засідання 23 травня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 05 липня 2022 року. У судове засідання 26 квітня 2022 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 17 серпня 2022 року. У судове засідання 17 серпня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 14 вересня 2022 року. У судове засідання 14 вересня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 19 жовтня 2022 року. У судове засідання 19 жовтня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 30 листопада 2022 року. У судове засідання 14 вересня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом з матеріалів справи встановлено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2010 року задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та ухвалено стягнути з них у солідарному порядку заборгованість за двома кредитними договорами від 11.04.2008 № 11332660000 та від 16.04.2008 № 11334044000 на загальну суму 1570618,57 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2021 року було задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» про заміну стягувача у виконавчих провадженнях з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2010 року та замінено первісного стягувача АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс». Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц виклала свої висновки про те, що положеннями статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання не залежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядаючи справу № 905/600/18 навела свої висновки про те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум. За таких обставин, враховуючи невиконання відповідачем грошового зобов`язання встановленого рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 30 листопада 2010 року, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, яка становить 496 614,95 грн. яка складається з 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 7044,23 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 22.06.2021 № 192 на зазначену суму. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] мають сплатити на користь ТОВ «ФК «Укртехфінанс» судовий збір у розмірі 7044,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved