Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що з 23.01.1993 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З 1997 р. вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Вони взаємно дійшли висновку, що їх сім`я розпалася і існує формально. Постійні конфлікти в сім`ї призвели до втрати почуттів кохання та поваги один до одного. Короткочасні примирення не сприяли відновленню сім`ї. Вони проживають окремо один від одного більше 25 років та спільно проживати не бажають. Спільного майна не мають. Просить шлюб, зареєстрований 23.01.1993 р., виконавчим комітетом Таромської селищної ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №03, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвати. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог, позов просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог, позов просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.01.1993 р., який зареєстрований виконавчим комітетом Таромської селищної ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №03, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 12.10.2022 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільного майна сторони не мають. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ч. 2 ст.\~112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~110,\~112,\~113 СК України,

Outcome: approved