Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов мотивує тим, що з 27 червня 2020 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу. За час перебування у шлюбу позивачем та відповідачем було набуто спільне майно, а саме: автомобіль марки FIAT модель DUCATO (мікроавтобус), 2007 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 2287 куб.см., 20.10.2020 року поставлений на облік за договором купівлі-продажу в Територіальному сервісному центрі МВС України №5642, право власності зареєстроване за [PERSON] ; автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску (легковий комбі-В), д.н.з. [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2148 куб.см., 30.03.2021 року поставлений на облік за договором купівлі-продажу в Територіальному сервісному центрі МВС України №3242, право власності зареєстроване за [PERSON] . Враховуючи, що згоди стосовно порядку розподілу спільної сумісної власності між сторонами не досягнуто, то позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати автомобіль марки FIAT модель DUCATO (мікроавтобус), 2007 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 2287 куб.см., оціночною вартістю 186 821,00 грн., спільною власністю подружжя та визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частину вказаного автомобіля; стягнути з [PERSON] на користь позивачки грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки FIAT модель DUCATO (мікроавтобус), 2007 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 2287 куб.см., в сумі 116 763,00 грн. з врахуванням актуалізації експертного висновку експерта від 18.10.2022 року №001/06-22; визнати автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску (легковий комбі-В), д.н.з. [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2148 куб.см., оціночною вартістю 198 875,00 грн., який перебував у власності відповідача в період з 30.03.2021 року по 09.02.2022 року, спільною власністю подружжя та визнати за позивачкою право приватної власності на 1/2 частину оціночної вартості вказаного автомобіля з врахуванням актуалізації експертного висновку від 18.10.222 року №002/06-22; стягнути з [PERSON] на користь позивачки грошову компенсацію оціночної вартості 1/2 частини автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску (легковий комбі-В), д.н.з. [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2148 куб.см., в сумі 124 297,00 грн. з врахуванням актуалізації експертного висновку від 18.10.222 року №002/06-22. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову та накладено арешт на транспортний засіб марки FIAT модель DUCATO (мікроавтобус), 2007 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 2287 куб.см., що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2020 року. Ухвалою суду від 22 липня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску (легковий комбі-В), д.н.з. [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2148 куб.см. Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник в\~ в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачки направила клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням\~ (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 27 червня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 11/ В період шлюбу сторони придбали у власність автомобіль марки FIAT модель DUCATO (мікроавтобус), 2007 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 2287 куб.см. та автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску (легковий комбі-В), д.н.з. [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2148 куб.см. У відповіді на адвокатський запит Територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області №3242 від 17.05.2022 року №31/10/3242-254 повідомлено, що за [PERSON] з 27.06.2020 року по 12.05.2022 року були зареєстровані транспортні засоби, а саме: автомобіль FIAT DUCATO, 2007 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 2287 куб.см. 20.10.2020 року поставлений на облік за договором купівлі-продажу (СГ) в ТСЦ №5642; автомобіль MERCEDES-BENZ E 220 CDI, 2003 року випуску, колір чорний, об`єм двигуна 2148 куб.см. 30.03.2021 року поставлений на облік по договору укладеному в ТСЦ №3242; автомобіль MERCEDES-BENZ E 220 CDI, 2003 року випуску, колір чорний, об`єм двигуна 2148 куб.см. 09.02.2022 року перереєстрований на нового власника по договору купівлі-продажу в ТСЦ №3242 /а.с. 14-15/. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №002/06-22 від 02.06.2022 року та актуалізації висновку №002/06-22 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 18 жовтня 2022 року, складеного експертом ФОП « [PERSON] », ринкова вартість автомобіля марки FIAT модель DUCATO (мікроавтобус), 2007 року випуску, на дату оцінки становить 233 526,00 грн. /а.с. 16-26, 97-102/. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №001/06-22 від 02.06.2022 року та актуалізації висновку №002/06-22 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 18 жовтня 2022 року, складеного експертом ФОП « [PERSON] », ринкова вартість автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску, на дату оцінки становить 198 875,00 грн. /а.с. 27-36, 103-108/. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тлумачення ст. 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Частиною 4 ст. 71 СК України визначено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. 5 ст. 71 СК України). Аналіз змісту положень ст. 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (ст. 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. Оцінюючи положення ч. 5 ст. 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2019 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616св18). Враховуючи те, що позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення компенсації за свою частку у спільному майні, тому не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у такому спорі. Автомобіль безумовно є річчю неподільною. Також недоцільним є залишення автомобіля у спільній власності і надалі, оскільки встановлення спільного режиму користування автомобілем неможливе, виходячи з того, що сторони припинили спільне проживання і ведення спільного побуту, і їх стосунки на даний час є конфліктними і можуть розглядатись як такі, що унеможливлюють досягнення згоди з приводу користування спільним автомобілем. Тому доцільним є здійснити поділ спільного майна саме у такий спосіб, про який просить позивачка, і за яким неподільна річ залишається одному з співвласників зі стягненням з нього на користь іншого співвласника грошової компенсації у розмірі вартості його частки і з подальшим (після сплати компенсації) припиненням спільної власності. При вирішенні питання про доцільність залишення автомобіля саме відповідачу зі стягненням з нього грошової компенсації на користь позивачки, суд бере до уваги, що такий позов заявила позивач, яка тим самим виявила згоду на припинення її права власності на вказане майно з отриманням замість нього грошової компенсації. Суд враховує, що відповідач не заявив зустрічної вимоги про поділ автомобіля у протилежний спосіб, тобто шляхом передачі автомобіля у власність позивачки і стягненням з неї на його користь грошової компенсації, тому такий варіант поділу неподільного майна судом не розглядається як такий, що виходив би за межі позовних вимог. Суд також враховує, що відповідач користується даним автомобілем після припинення сімейних стосунків, і що він має право керування транспортним засобом, тому доцільним є залишити автомобіль саме йому. Враховуючи наведене, а також, що спірний транспортний засіб автомобіль марки FIAT DUCATO, 2007 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 2287 куб.см., будучи спільною сумісною власністю подружжя, є неподільною річчю, який залишився у володінні відповідача, його спільне користування є неможливим, і позивач просить виплатити їй компенсацію вартості її частки, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації вартості 1/2 частини спірного рухомого майна в розмірі 116 763,00 грн. є підставними і обґрунтованими та, відповідно, позовна вимога позивачки в цій частині обґрунтована і підлягає задоволенню. Такий поділ відповідає вимогам ч.2 ст.364 ЦК України та ч.2 ст.71 СК України. Звертаючись до суду про стягнення грошової компенсації оціночної вартості 1/2 частини автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску в порядку поділу майна подружжя, позивач посилалась, на те, що автомобіль був їхньою спільною сумісною власністю, яке відповідач продав самостійно, без її відома, оскільки не просив дозволу на здійснення такого правочину, адже згоди на продаж авто вона не надавала, куди саме були витрачені грошові кошти, які відповідач отримав, їй не відомо, а тому вона вважає що компенсація у розмірі 124 297 грн. 00 коп. виходячи з висновку про вартість автомобілю з врахуванням актуалізації експертного висновку від 18.10.222 року №002/06-22, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] » буде достатньою. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною третьою статті 65 СК України та ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя (співвласника) має бути подана письмово. Автомобіль є цінною річчю, потребує державної реєстрації, а тому його продаж може здійснюватись за письмової згоди другого з подружжя. Оскільки норми СК України та ЦК України передбачають надання згоди іншого з подружжя (співвласника) на відчуження цінної речі, якою є автомобіль, у письмовому вигляді, тому наявність такої згоди може бути доведена лише письмовими доказами. Таким чином, доказів згоди [PERSON] на відчуження належного подружжю автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску не надано, а твердження позивача щодо відсутності її згоди не спростовано. Також матеріали справи не містять доказів, що кошти від продажу оспорюваного майна були використані відповідачем в інтересах сім`ї. Отже, судом встановлено, що відчуження автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, відбулося без згоди позивача як іншого подружжя (співласника), а тому право позивача порушене та вона має право на частину вартості спільного майна, відчуженого проти її волі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. Як вже зазначалось, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №001/06-22 від 02.06.2022 року та актуалізації висновку №002/06-22 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 18 жовтня 2022 року, складеного експертом ФОП « [PERSON] », ринкова вартість автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель E 220 CDI, 2003 року випуску, на дату оцінки становить 198 875,00 грн. У пунктах 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц (провадження№ 61-9018сво18). Крім того, визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля суд враховує, що відповідачем не надано доказів щодо дійсної вартості автомобіля при його продажу (договір купівлі- продажу тощо), інших доказів вартості автомобіля, а тому при визначенні вартості автомобіля суд враховує його ринкову вартість, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №001/06-22 від 02.06.2022 року та актуалізації висновку №002/06-22 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 18 жовтня 2022 року, складеного експертом ФОП « [PERSON] », згідно з яким ринкова вартість автомобіля становить 198 875,00 грн. З урахуванням наведеного позивачу в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, належить компенсувати 1/2 частину вартості зазначеного автомобіля, а саме 124 297,00 грн. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1 928,50 грн. за подння позовної заяви, 500,00 грн. за подання заяви про збільшення позовних вимог та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України він підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову залишаються за позивачем, у зв`язу з відмовою в її задоволенні.

Outcome: approved