Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] \~про стягнення аліментів,\~мотивуючи позовні\~вимоги тим,\~що з 12.12.2014р. вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18.01.2019р. , розірвано В шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Донька зареєстрована із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, тому позивачка змушена звертатися до суду із цим позовом. Вказує, що їй не відомо, чи працевлаштований відповідач офіційно, а тому вона просить суд стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, потребу в харчуванні, одязі, забезпеченні потребами для навчання тощо, позивач вважає, що розмір аліментів на забезпечення дитини повинен становити не менше 3000 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Позивач в судове засідання не з`явилася, попередньо надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.01.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6). В шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с.8). Як вбачається з довідки Департаменту з надання адміністративних послух Чернівецької міської ради № Д3130/1, виданої 12.09.2022 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (а.с.4) Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На даний час мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2022 року 1309 грн., з 1 липня - 1372 гривні, з 1 грудня - 1416.5 гривні; З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2500 гривень до досягнення повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Суд відмовляє позивачу у стягненні аліментів у більшому розмірі, оскільки нею не надано суду доказів про матеріальний стан та доходи відповідача, що свідчили б про можливість відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягувати аліменти належить від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 04 жовтня 2022 року. Відповідно позову до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992, 40 грн На підставі викладеного та

Outcome: partial