Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ «Мрія Фармінг Карпати» та просить суд: - усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,7800 га, кадастровий номер: 2621283300:02:001:0261, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Залуквянської сільської ради у спосіб повернення такої; - стягнути 2\~000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що його неповнолітній син прийняв спадок померлої [PERSON] - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7800 га, кадастровий номер: 2621283300:02:001:0261, яка знаходиться на території Залуквянської сільської ради. За життя [PERSON] 13 вересня 2010 року уклала договір оренди спірної земельної ділянки з ТОВ «Мрія Карпат» правонаступником якого є ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», строк дії якого сплив 13 вересня 2020 року. Після закінчення строку дії договору оренди землі на їхні прохання відповідач не повертає земельну ділянку та не виплатив заборгованість за користування земельною ділянкою понад три роки. Працівницею Товариства повідомлено, що [PERSON] у 2017 році підписано з Товариством новий Договір оренди земельної ділянки. Важає, що [PERSON] не могла укласти договір у 2017 році, оскільки хворіла цукровим діабетом та почувала себе погано. Враховуючи порушення прав позивача, як власника земельної ділянки, позбавлення можливості користуватись такою, він зазнав моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях. Зовнішній вираз моральної шкоди нервування, переживання. Розмір такої позивач оцінює - 2\~000 грн. Законний представник [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились. [PERSON] скеровано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачем ТзОВ «Мрія Фармінг Карпати» подано відзив на позов, яким відповідач позов заперечив. Спірною земельною ділянкою ТзОВ «Мрія Фармінг Карпати» користується на підставі Договору оренди, укладеним 04 травня 2017 року між [PERSON] та Товариством на строк 10 років. Доводи позивача про непідписання [PERSON] в 2017 році Договору оренди є голослівними, не підтвердженими належними доказами. Щодо невиплати заборгованості за користування земельною ділянкою відповідач зазначив, що з моменту отримання позовної заяви Товариство невідкладно виплатило орендну плату позивачу, оскільки Товариству стало відомо, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та власником орендованої земельної ділянки. Просить в позові відмовити повністю. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання 09 листопада 2022 року представника не скерував. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Галицькою РДА 23 січня 2007 року на бланку серії ЯГ № 302467, належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 0, 7800 га, яка розташована на території Залуквянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2621283300:02:001:0261 (а.с.9-11). 13 вересня 2010 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Мрія Карпат» (орендар) укладений договір оренди землі, а саме земельної ділянки загальною площею 0,7800 га, (кадастровий номер 2621283300:02:001:0261), що знаходиться на території Залуквянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Згідно п. 1 договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п. 8 вказаного договору він укладений на 10 років (а.с.8). Правонаступником ТОВ «Мрія Карпат» є ТОВ «Мрія фармінг Карпати» (а.с.18-19). 04 травня 2017 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» (орендар) укладений договір оренди землі №83, а саме земельної ділянки загальною площею 0,7800 га, (кадастровий номер 2621283300:02:001:0261), що знаходиться на території Залуквянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а. с. 52). Згідно п. 1 договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п. 8 вказаного договору він укладений на 10 років (а.с. 52-54). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 25). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , прийняв спадщину після смерті такої, а саме: земельну ділянку загальною площею 0, 7800 га, яка розташована на території Залуквянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2621283300:02:001:0261 (а.с. 24, 26). Реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за\~\~ [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності здійснено 17 грудня 2021 року (а.с. 27) Відповідачем здійснювалась виплата орендної плати (а.с. 57-64). 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Враховуючи клопотання представника позивача, належність повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, відсутності інформації щодо поважності причин неявки представника відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, їх представників. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 09 листопада 2022 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259\~ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десять днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 цього ж кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~статті 76 ЦПК України\~доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких\~суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~\~(у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди\~\~землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010). Згідно частини 5 статті 12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Судом встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а саме: земельну ділянку загальною площею 0, 7800 га, яка розташована на території Залуквянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2621283300:02:001:0261, отримав свідоцтво про право на спадщину. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто датою оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежувати можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини. Реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за\~\~ [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відбулася 17 грудня 2021 року. Частинами першою, третьою статті 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. З наведеного вбачається, що з дати відкриття спадщини після смерті [PERSON] , на виконання положень статті 148-1 ЗК України, позивач повинен був повідомити відповідача про прийняття ним спадщини та про перехід до неї прав та обов`язків за договором оренди. Відповідно до частини 4 статті 612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. (частина 1, 2 статті 613 ЦК України). Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло права власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором. Оскільки вказаних дій позивачем зроблено не було, у ТОВ «Мрія Карпат» була відсутня інформація про спадкоємця [PERSON] , до якого перейшли права та обов`язки орендодавця, відтак, відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати. Враховуючи вищенаведене, та те, що докази, надані відповідачем в заперечення позову позивачем не спростовані, суд вважає їх належними та допустимими Твердження позивача про відсутність укладено договору не знайшли свого підтвердження у суді, натомість відповідачем як доказ надано договір від 04 травня 2017 року, укладений на строк 10 років. Відтак, у позові в частині вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою слід відмовити. Відповідно до\~пункту 4\~частини 1\~статті 611\~ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи не встановлення фактів протиправних дій відповідача - не має підстав для застосування відповідальності, в тому числі щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судовий збір є складовою судових витрат. За загальними правилами цивільного судочинства, судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Наявність пільги у вигляді звільнення від сплати судового збору, не вважається нульовою ставкою судового збору. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору враховуючи статус дитини-інваліда. Відтак, з огляду на ухвалення рішення не на користь позивача, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved