Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] 31 жовтня 2022 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 25 червня 1967 року, акту про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домогосподарства від 9 серпня 1969 року; реєстраційного посвідчення від 27 лютого 1980 року. У підтвердження заявлених вимог заявниця посилається на те, що [INFO] помер дідо заявниці [PERSON] . На день смерті [PERSON] відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] 22 березня 2005 року склав заповіт, за яким все своє майно заповів онучці [PERSON] . Заявниця 29 червня 2021 року, як спадкоємець за заповітом, звернулася в Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак, при вирішенні питання успадкування майна, що належало покійному діду заявниці, було виявлено, що написання прізвища її діда у договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 25 червня 1967 року, його прізвище записано як « [PERSON] », яке не збігається з прізвищем зазначеному у свідоцтві про смерть - « [PERSON] ». Покликаючись на зазначені обставини заявниця просить суд ухвалити рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Ухвалою суду від 2 листопада 2022 року відкрите провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку окремого провадження. призначений судовий розгляд (а.с. 40). У судове засідання заявниця [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, не прибула. Представник заявниці адвокат Дик С.І. подала до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутності та відсутності заявниці, заявлену вимогу підтримують у повному обсязі (а.с. 60). Заінтересована особа - Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області, у судове засідання не з`явилася, подала до суду листа в якому просить розглянути справу у відсутності її представника та проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 32). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлено, що [INFO] помер дідо заявниці [PERSON] , про що виконавчим комітетом Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області видано відповідне свідоцтво, серії [NUMBER] та складено актовий запис № 37 (а.с 7). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, належне померлому. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 25 червня 1967 року, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою 17 листопада 1967 року (а.с 17), акту про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домогосподарства від 9 серпня 1969 року (а.с. 18), реєстраційного посвідчення від 27 лютого 1980 року, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованого за № 322 (а.с. 16), на день смерті [PERSON] , належав житловий будинок [ADDRESS] . Із довідки № 381 від 29 червня 2021 року, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Рудківської міської ради вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав до дня смерті (помер [INFO] ) в [ADDRESS] , і разом з ним на день смерті була зареєстрована та проживала: внучка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). За життя спадкодавець [PERSON] 22 березня 2005 року склав заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, і на що за законом він матиме право, у тому числі грошовий вклад по рахунку № 9675/КВ1542/ в Ощадбанку № 6310/020 м. Рудки з відповідними до нього відсотками та компенсаційними виплатами, заповів онучці [PERSON] . Заповіт від його імені було посвідчено секретарем виконкому Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області Дашкович В.П. та зареєстровано в реєстрі за № 64 (а.с. 13). Із копії спадкової справи, зареєстрованої за № 67891124 у спадковому реєстрі, відомо, що [PERSON] 29 червня 2021 року, як спадкоємець за заповітом, звернулася в Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , інших спадкоємців немає (а.с. 44-58). Із довідки про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину Рудківської державної нотаріальної контори, вих. № 100/02-14 від 10 лютого 2022 року (а.с. 15) вбачається, що при вирішенні питання успадкування майна, що належало [PERSON] , було виявлено, що написання прізвища її діда у договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 25 червня 1967 року, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою 17 листопада 1967 року, акті про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домогосподарства від 9 серпня 1969 року, реєстраційному посвідченні від 27 лютого 1980 року, виданому Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованого за № 322, де його прізвище записано як « [PERSON] » не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеному у свідоцтві про смерть, серії [NUMBER] - « [PERSON] ». Із довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації № 1421 від 30 червня 2021 року відомо, що право особистої власності на будинок [ADDRESS] зареєстроване в цілому за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно (а.с. 31). У вищевказаних документах прізвище померлого записано « [PERSON] », у той час, як згідно документів, що посвідчують особу померлого, зокрема, у свідоцтві про народження, серії [NUMBER] , та у свідоцтві про смерть, серії [NUMBER] , прізвище особи записано як « [PERSON] ». Із договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 25 червня 1967 року, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою 17 листопада 1967 року, акту про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домогосподарства від 9 серпня 1969 року, реєстраційного посвідчення від 27 лютого 1980 року, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованого за № 322, вбачається, що [PERSON] надано право на користування земельною ділянкою для будівництва за адресою [ADDRESS] та станом на 25 червня 1967 року будівництво житлового будинку ним було завершено (а.с. 17). Із рішення виконавчого комітету Рудківської міської ради № 238 від 5 листопада 1993 року, додатку до рішення Рудківської міської ради № 21 від 29 січня 1998р. відомо, що адресу будинку було змінено на [ADDRESS] . Як вбачається з офіційних документів, таких як свідоцтво про народження спадкодавця (а.с. 12), свідоцтво про народження сина [PERSON] , дочкою якого є заявниця (а.с. 11), свідоцтво про смерть спадкодавця (а.с. 7), померлий був записаний як [PERSON] . Із будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що власник будинку спочатку записаний під прізвищем « [PERSON] », згодом міститься запис повторно у зв`язку із проведеною заміною паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , який виданий Самбірським МРВ 13 лютого 2003 року, де власник вже записаний як « [PERSON] » (а.с. 23-27). Вищевказані розбіжності у зазначенні персональних даних особи спадкодавця створили перешкоди заявниці в оформленні права на спадщину, які позбавляють її можливості оформити спадщину на житловий будинок після смерті діда - [PERSON] . З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що необхідно встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 25 червня 1967 року, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою 17 листопада 1967 року, акту про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домогосподарства від 9 серпня 1969 року, реєстраційного посвідчення від 27 лютого 1980 року, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованого за № 322.

Outcome: approved