Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

29.08.2022 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] . Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 26.10.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1376. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача також не заперечув проти задоволення позову. Позов обґрунтовано тим, що 26.10.2001 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. 26.10.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис № 1376 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2001. У шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Чоловік зазначає, що спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить його інтересам. Тому шлюб слід розірвати. Дружина також наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Згідно з ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування, зокрема до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема відсутність взаємопорозуміння між ними, поваги, любові, окреме проживання, відсутність спільного побуту, те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, дають підстави вважати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, позов про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved