Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 2018 року на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. [INFO] доньці виповнилось 18 років. З 2021 року вона навчається у Луцькому національному технічному університеті на факультеті митної справи, матеріалів та технологій, на денній формі навчання, де буде навчатись до 30 червня 2025 року. Загальна сума витрат позивача на доньку становить 35140 грн., з яких: 27900 грн. - за навчання, 6240 грн. - за проживання в гуртожитку, а також 1000 грн. - на розвиток гуртожитку. Просить стягнути з відповідача половину вказаної суми, тобто 17570 грн., як понесених нею додаткових витрат на доньку. Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги є незаконними та не підлягають задоволенню, оскільки сплачені позивачем кошти на навчання не належать до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, і не є додатковими витратами. Вона не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору навчального закладу, що, зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Також зауважує, що позивач не надала беззаперечних доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат, що мають бути викликані саме особливими обставинами. Просить відмовити в задоволенні позову. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Так, судом встановлено, що за час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Хоча їх донька і досягла повноліття, однак на даний час вона навчається на І курсі Луцького національного технічного університету на денній формі навчання, на факультеті митної справи, матеріалів та технологій. З матеріалів справи вбачається, що загальна сума витрат позивача на доньку становить 35140 грн., з яких: 27900 грн. - за навчання, 6240 грн. - за проживання в гуртожитку, а також 1000 грн. - на розвиток гуртожитку. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, то батьки зобов`язані утримувати їх до віку 23 років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. Згідно положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто, витрати мають бути зумовлені лише особливими обставинами, такими як хвороба, каліцтво, розвиток здібностей. Виходячи з норм ст.185 СК України, додатковими витратами, які підлягають стягненню є: періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення); систематичні витрати, понесені у зв`язку з каліцтвом дитини чи постійною хворобою; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини. Згідно норм СК України додаткові витрати стягуються на неповнолітніх дітей. Можливість стягнення додаткових витрат на повнолітніх доньку/сина законодавством не передбачена. Так, положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц. Водночас, постановою Верховного Суду України від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 передбачено, що, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed