Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

В обґрунтування\~позовної заяви\~ [PERSON] зазначила, що 01.03.2022 вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Позивач вказала,\~що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Тривалий час сторони проживають окремо, спільних дітей немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшла заява з проханням розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про врученя поштового відправлення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 14.11.2022 постановлено проводити заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.03.2022 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01.03.2022, актовий запис № 22. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, а саме те, що обидва члени подружжя бажають припинити шлюбні відносини і не бажають надання строку на примирення, шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 992,40 гривень. Відповідно до частини 1 статті 137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з\~частиною 8\~статті 141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частиною 3\~статті 141\~ЦПК України\~передбачено,\~що при\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; поведінку\~сторони під\~час розгляду\~справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема, подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Статтею 137 ЦПК передбачені спеціальні правила розподілу витрат на правничу допомогу адвоката. Так, нормами вказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей\~розподілу\~судових\~витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на\~оплату\~послуг адвоката\~має\~бути\~співмірним із: складністю\~справи\~та\~виконаних адвокатом\~робіт\~(наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на\~виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих\~адвокатом\~послуг\~та\~виконаних\~робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5\~статті\~137\~ЦПК\~України\~передбачено,\~що\~у\~разі недотримання\~вимог\~частини\~четвертої цієї\~статті\~суд\~може,\~за\~клопотанням іншої\~сторони,\~зменшити\~розмір\~витрат\~на\~правничу\~допомогу,\~які\~підлягають розподілу\~між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано: договір про надання правової допомоги від 19.09.2022 (Договір), укладений між адвокатом Невольчуком С. П. та Мельник Т. А.; розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката громадянки [PERSON] від 19.09.2022; копію квитанції до прибуткового касового ордера №16 від 19.09.2022. За умовами пунктів 4.1.-4.2. Договору, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами і є конфіденційною інформацією. За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу. Відповідно до частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є\~формою\~винагороди\~адвоката за\~здійснення\~захисту,\~представництва та\~надання\~інших\~видів правової\~допомоги\~клієнту. Порядок\~обчислення\~гонорару\~(фіксований\~розмір,\~погодинна\~оплата),\~підстави\~для\~зміни розміру\~гонорару,\~порядок\~його\~сплати,\~умови\~повернення\~тощо визначаються\~в\~договорі\~про надання\~правової\~допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Гонорар є\~формою\~винагороди\~адвоката за\~здійснення\~захисту,\~представництва та\~надання\~інших\~видів правової\~допомоги\~клієнту.\~Порядок\~обчислення\~гонорару (фіксований\~розмір,\~погодинна\~оплата),\~підстави\~для зміни\~розміру\~гонорару,\~порядок\~його\~сплати,\~умови\~повернення\~тощо визначаються\~в\~договорі\~про надання\~правової\~допомоги.\~При\~встановленні розміру\~гонорару\~враховуються складність\~справи,\~кваліфікація\~і\~досвід адвоката,\~фінансовий\~стан\~клієнта та\~інші\~істотні\~обставини.\~Гонорар\~має\~бути розумним\~та\~враховувати\~витрачений адвокатом\~час. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. (Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі № 689/1101/18. Отже, для цілей розподілу витрат на правничу допомогу розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги, порядок його обчислення та сплати має бути зазначений в договорі про надання правничої допомоги, оскільки саме згідно з умовами договору відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК та на підставі наданих доказів щодо фактично надано обсягу наданих послуг суд визначає розмір витрат, які підлягають розподілу. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру), позбавляє суд можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру гонорару адвоката, а також відповідність наведених у розрахунку витрат умовам договору із позивачем. Крім того, суду не надано достатніх доказів фактичного надання правничої допомоги в тому обсязі, яка зазначена у розрахунку, котрий підписаний лише адвокатом і не містить підпису позивача про отримання правничої допомоги саме в такому обсязі, а також в розрахунку зазначено, що гонорар адвоката за представництво позивача в суді складає 2000 гривень, однак у цій справі судові засідання не проводились, і розгляд справи здійснено без участі сторін на підставі поданої адвокатом заяви про розгляд справи без участі позивача та її представника. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити, оскільки розмір цих витрат не підтверджено належними і достатніми доказами. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved