Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить змінити спосіб стягуваних з відповідача [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відзив на позов відповідач не подавав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] заперечує щодо задоволення позову, мотивуючи тим, що сплачувати лементи у більшому розмірі не має можливості. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Установлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 липня 2019 року, зміненим постановою Рівненського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст.192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 СК України. При цьому, таке право позивача не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин не може обмежуватися разовим її здійсненням. Аналіз змісту ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, у тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (позивачу у даній справі). Частиною 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2022 року становить 2744 гривень, а з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене та враховуючи те, що розмір стягуваних за рішенням суду від 30 липня 2019 року аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 1500 грн. з 1 грудня 2022 року не відповідатиме вимогам закону та буде меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд визначає їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. З роз`яснень які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1,2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 992, 40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved