Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 17 грудня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.02.2019 року в справі №569/18822/18 шлюб був розірваний. Однак, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей, він не займається ними, не має ніякого батьківського або людського спілкування з дітьми, жодної зацікавленості у їх вихованні, наданні їм освіти. Відповідач жодного разу не з`являвся у навчальних та освітніх закладах, які відвідують діти, жодного разу не цікавився їхніми проблемами, досягненнями, прагненнями, жодного разу не спілкувався з вчителями або вихователями дітей. Дітьми опікується виключно вона. Відтак, відповідач не піклується про своїх дітей, зокрема не піклується про їх духовний, фізичний розвиток, не бажає з ними спілкуватися, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Вихованням дітей, утриманням, духовним та фізичним ровитком займаються вона та її теперішній чоловік [PERSON] , який має намір усиновити дітей. Позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про отримання повісток. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Дядьковицької сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання. 11 листопада 2022 року представник третьої особи надали суду висновок органу опіки та піклування №701/01-10/22. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 16 липня 2014 року, серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 26 жовтня 2017 року, серії [NUMBER] , відповідно. Як слідує з рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2019 року в справі №569/18822/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 30 листопада 2021 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 листопада 2020 року, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Згідно довідки КНП «Центр ПМСД «Медичний простір» Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 28.06.2022 на вимогу [PERSON] - матері [PERSON] , [INFO] здорової та [PERSON] , [INFO] з інвалідністю по гострому гломерулонефриту - повідомлено, що батько цих дітей - [PERSON] за період, коли сім"я почала проживати у с. Плоска Рівненської області та району (з 18.10.2019 і по даний час) дійсно жодного разу в амбулаторію з дітьми не приїжджав, не телефонував, станом їх здоров`я не цікавився. Згідно довідки Опорного закладу «Малошпаківського ліцею Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області» № 39 від 24.06.2022 року [PERSON] є ученицею 3-го класу даної школи. Надати інформацію щодо участі батька дитини в шкільному житті не можуть, оскільки він контакту з школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, жодного разу не відвідував школу, зокрема жодного разу не був присутній на батьківських зборах, жодного разу не звертався до вчителів дізнатись інформацію про успішність дитини. Як слідує з висновку органу опіки та піклування Дядьковицької сільської ради від 19 листопада 2022 року №701/01-10/22 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » мати [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Для проживання та виховання дітей створені належні умови. Діти забезпечені усім необхідним для навчання та загального розвитку. Вихованням дітей, утриманням, духовним та фізичним розвитком займаються [PERSON] та її теперішній чоловік [PERSON] . Біологічний батько ніяким чином не цікавиться станом здоров`я доньки [PERSON] , яка має захворювання, пов`язані з інвалідністю, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу Питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] та [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дядьковицької сільської ради 27 жовтня 2022 року. На засіданні комісії була присутня [PERSON] . Батько [PERSON] на засідання не з`явився. Комісія, як консультативно-дорадчий орган при Дядьковицькій сільській ради, розглянувши матеріали справи, прийняла рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей та вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, не спілкується з ними, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, тому, вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Також, суд, враховуючи, що позивачу сплату судового збору ухвалою суду від 12 липня 2022 року було відстрочено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved