Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 28 листопада 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ "ІЛТА" було укладено Додаток № 28-0199-01411\\0746 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-01411/0746 від 3 листопада 2017 р. предметом якого є страхування транспортного засобу «Рeugeot 301» д.н.з. [NUMBER] . 23 жовтня 2019 року о 17.35 годині в м. Кам`янське по проспекту Аношкіна при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр. Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Рeugeot 301» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Маzdа А2» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , відповідача по даній справі. Згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 листопада 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України. 28 жовтня 2019 року страхувальник ТОВ "ІЛТА" звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 20 грудня 2019 року позивачем на підставі рахунку № С-00001093 від 5 листопада 2019 р. складено страховий акт № ДККА-68390 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 75 663 (Сімдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 45 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 31670 від 26 грудня 2019 року та .N25838 від 27 лютого 2020 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП застрахована не була. 23 листопада 2020 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію № 43751 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, позивач змушений звертатися до суду, просить стягнути з відповідача на свою користь 75\~663.45 грн. та 2481 грн. судові витрати по справі щодо сплати судового збору. Ухвалою суду від 11.08.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21.07.2022 року було витребовано за заявою позивача відомості з Державної фіскальної служби про реєстраційний номер облікової картки платника податків на відповідача [PERSON] . Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини не явки до суду не повідомили. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року між позивачем по даній справі ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ "ІЛТА" як страхувальником було укладено Додаток № 28-0199-01411\\0746 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-01411/0746 від 3 листопада 2017 р. предметом якого є страхування транспортного засобу «Рeugeot 301» д.н.з. [NUMBER] . 23 жовтня 2019 року о 17.35 годині в м. Кам`янське по проспекту Аношкіна при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр. Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Рeugeot 301» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Маzdа А2» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , відповідача по даній справі. Згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 листопада 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою відповідача по даній справі [PERSON] було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 28 жовтня 2019 року страхувальник ТОВ "ІЛТА" звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 20 грудня 2019 року позивачем на підставі рахунку № С-00001093 від 5 листопада 2019 р. складено страховий акт № ДККА-68390 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 75 663 (Сімдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 45 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 31670 від 26 грудня 2019 року та № 25838 від 27 лютого 2020 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП застрахована не була. 23 листопада 2020 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію № 43751 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене та те, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував позивачу суму сплачену останнім потерпілому в рахунок відшкодування збитків, завданих відповідачем [PERSON] потерпілому, що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача фактично сплачені ним грошові кошти в сумі 75 663 (Сімдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 45 копійок, у зв`язку з чим позов підлягає повному задоволенню. Згідно за ст.141\~ЦПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved