Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - передати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, на їх користь; Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є одинокою матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 16 вересня 2021 року діти перебувають на обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що проживають в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. 14.09.2021 із письмовою заявою до служби звернулась бабуся малолітніх, [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що 10.09.2021 її донька [PERSON] , яка зареєстрована разом із дітьми за адресою: [ADDRESS] , залишила своїх дітей, і місце її знаходження не відоме. Також в ході спілкування [PERSON] зазначила, що її донька зловживає спиртними напоями, часто залишає своїх дітей на тривалий час, не забезпечує їх навчанням, закрема [PERSON] не навчається, соціальні виплати на дітей використовує для власних потреб, у присутності дітей поводить себе не допустимо, не виконує свої батьківські обов`язки. 14.09.2021 року на адресу служби надійшло повідомлення від КНП «Дитяча клінічна лікарня № 3» Солом`янського району м. Києва щодо влаштування до медичного закладу малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яких було доставлено на піставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. 12.10.2021 малолітніх дітей було доставлено до центру допомоги дітям "Місто щасливих дітей", де вони перебувають. 28.09.2021 до служби з`явилась [PERSON] , яка в ході бесіди не змогла пояснити причини залишення своїх дітей. З [PERSON] було проведено профілактичну бесіду щодо її прав та обов`язків відносно дітей та роз`яснено алгоритм щодо поверненя дітей на виховання в родину. Відповідно до інформації КНП "Центру первинної медико-санітарної допомоги №1" Солом`янського району м. Києва від 22.09.2021 стало відомо, що у медичному закладі діти не спостерігалися, декларації з лікарем-педіатром не уклдені. З листа управління освіти Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.09.2021 вбачається, що серед здобувачів освіти закладів загальної середньої освіти [PERSON] та [PERSON] не значаться. Відповідно листа ЦДД "МЩД" від 19.10.2021, 26.10.2021 та 12.01.2022 стало відомо, що за весь період перебування малолітніх у закладі, [PERSON] відвідала дітей лише один раз, вона злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, демонструє абсолютну байдужіть до подальшої долі дітей. З інформації Солом`янського районного у м. Києві центру соціальних служб від 20.12.2021 вбачається, що фахівцями центру, [PERSON] було надано алгоритм дій спрямований на повернення дітей в родину, рекомендовано отримати послуги центру, зокрема послугу соціального супроводу, відвідати школу батьківства, знайти роботу. З 30.11.2021 [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідала та на заплановані консультації не з`являлась, заяву на супровід не подавала. За весь час перебування дітей на обліку служби, матір дітей ухилялась від співпраці з працівниками служби, правоохоронними органами та іншими суб`єктами соціальної роботи. Питання щодо неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, засідання якої відбулося 20 січня 2022 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01.02.2022 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 18.02.2022р. відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 06.09.2022 р. ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Центр допомоги дітям "Місто щасливих дітей" в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Також пояснив, що діти перебувають у центрі. Мати дітей прийшла один раз, в листопаді 2021 року, про дітей не розпитувала, з ними не зустрічалась, поводила себе агресивно. В жовтні 2021 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, про що повідомлено відповідача. [PERSON] пообіцяла приїхати до сина, але не виконала обяцінку, не приїхала до сина, відключила усі засоби зв`язку. З 25.02.2022 діти були відвезені до м.Тернопіль, де перебували два місяці з вихователем. З квітня 2022 діти перебувають у Німеччині, матір на зв`язок не виходить, долею дітей на цікавиться. Діти про матір не згадють. Представник третьої особи Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Представник третьої особи Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому ЦПК України порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представників позивача, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Києво-Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Державна реєстрація народження дітей була проведена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчать листи з Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 22.09.2021 року та Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області від 23.09.2021 року. З 16 вересня 2021 року діти перебувають на обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що проживають в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.09.2021 із письмовою заявою до служби звернулась бабуся малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що її донька [PERSON] веде аморальний спосіб життя, залишила своїх дітей, і місце її знаходження не відоме. 12.10.2021 малолітніх дітей було доставлено до центру допомоги дітям "Місто щасливих дітей", де вони перебувають. Відповідно до інформації КНП "Центру первинної медико-санітарної допомоги №1" Солом`янського району м. Києва від 22.09.2021, у медичному закладі діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не спостерігалися, декларація [PERSON] з лікарем-педіатром відсутня. З листа управління освіти Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.09.2021 вбачається, що серед здобувачів освіти закладів загальної середньої освіти [PERSON] та [PERSON] не значаться. Відповідно листів ЦДД "МЩД" від 19.10.2021, 26.10.2021 та 12.01.2022, 09.06.2022 встановлено, що за весь період перебування малолітніх у закладі, [PERSON] відвідала дітей лише один раз, вона злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, демонструє абсолютну байдужіть до подальшої долі дітей. З повідомленням Солом`янського районного у м. Києві центру соціальних служб від 17.06.2022 року [PERSON] було надано алгоритм дій спрямований на повернення дітей в родину, рекомендовано отримати послуги центру, зокрема послугу соціального супроводу, відвідати школу батьківства, знайти роботу. З 30.11.2021 [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідала та на заплановані консультації не з`являлась, заяву на супровід не подавала. Відповідно листа Будинку соціального піклування від 13.07.2022 року, [PERSON] перебуває на обліку в Правобережному відділенні виявлення та обліку бездомних осіб Будинку соціального піклування. Разом з [PERSON] враховані діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 14.02.2021 року [PERSON] востаннє звернулась до відділення, після чого до закладу не зверталась, інформацію про себе не надавала. Місцезнаходження особи на сьогоднішній день не встановлено. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866 визначає, що органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей. Підстави позбавлення батьківських прав встановлені в ст. 164 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення вказаної норми дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес до дитини. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.05.2020 року (справа № 753/2025/19). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 01 лютого 2022 року № 108-1384, вбачається, що орган опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, не забезпечує малолітніх дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Зазначені фактори, суд розцінює як ухилення [PERSON] від виховання дітей і приходить до висновку про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення її батьківський прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Отже, дітей слід передати на опікування Органу опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, то слід зазначити, що за правилами ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі, якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 цього Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З позову вбачається, що відповідач, в тому числі, матеріально дітей не утримує. Згідно з ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини, що мають істотне значення, відповідно до ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Обставин, за яких відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей судом не встановлено. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь дітей аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.02.2022 року до досягнення дітьми повноліття. При цьому, оскільки діти будуть передані на опікування Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, який в подальшому у відповідності до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» має протягом двох місяців вжити заходів щодо влаштування дитини в сім`ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, є необхідність зобов`язати Орган опіки та піклування відкрити особистий рахунок на ім`я кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду для перерахування платником аліментів встановленого судом розміру аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80грн.

Outcome: approved