Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У серпні 2022 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання. Обґрунтовуючи позов позивачка посилається на те, що вона є матір`ю [PERSON] і є непрацездатним пенсіонером за віком. Єдиним її доходом є пенсія, яка складає - 2 263,90 грн. Оскільки її повнолітній син - [PERSON] майже не надає в добровільному порядку своїй матері матеріальну допомогу на її утримання, стосунків з нею майже не підтримує, позивачка просить стягнути з нього на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з серпня 2022 року і довічно. Ухвалою суду від 20.09.2022 відкрито провадження у даній справі та ухвалено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження. 23.11.2022 відповідач подав до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення позову вважаючи його вимоги недоведеними. Також зазначає, що його утриманні також перебуває його дружина, допомога яку він надає своїй матері становить 1 000,00 грн. на тиждень. 24.11.2022 позивач подала до суду відповідь на відзив. Згідно з вказаного відзиву позивачка зазначає, що відповідач майже не сплачує за комунальні послуги за спільну квартиру в якій зареєстроване його місце проживання. У зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку вона вимушена самостійно погашати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та просила позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, посилаючись на викладене в запереченнях та додаткових поясненнях на позовну заяву, та просив стягнути з нього на користь позивачки аліменти у розмірі 4 500,00 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , [INFO] є сином позивача. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , є пенсіонером за віком. Згідно з довідкою, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України (Печерський район) в м. Києві №3893 8981 3551 1888 позивачка у липні 2022 отримала пенсію в розмірі 2 263,90 грн., (а.с.9). Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу. Проте судом встановлено, на даний час відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Як на підставу своїх вимог, позивачка посилається на ст.ст. 202, 205 СК України та на те, що відповідач повинен піклуватися про неї та утримувати її. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В ході розгляду справи встановлено, що позивачка є пенсіонером та отримує пенсію, яка є єдиним її доходом, і яка не забезпечує її потреб на харчування та лікування. Судом також встановлено, що на утриманні відповідача також перебуває дружина. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивачки, що потребує додаткових витрат на її лікування, її похилий вік, розмір пенсії, а також фінансовий стан відповідача, а також обставини перебування на його утриманні дружини, яка також потребує його фінансової допомоги, у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 4500,00 грн. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. В той же час, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами необхідності стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати в розмірі 992,40 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial