Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому вказала, що відповідач є батьком [PERSON] , яий вже є повнолітньою особою - [INFO] виповнилося 18 років. Після закінчення загальноосвітньої школи [PERSON] продовжує навчатись, а саме - з 01.09.2021 року він є студентом Державного університету телекомунікацій (наказ про зарахування на 1 курс від 15.08.2021 року № 01-82 ст) та навчається у Навчально-науковому інституті інформаційних технологій за спеціальністю «Комп`ютерні науки» денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб. Закінчення навчання передбачено 30.06.2025 року. Як зазначає позивач, відповідач на теперішній час працює та має стабільний дохід, проте матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає. Натомість, [PERSON] стипендії під час навчання не отримує, тому потребує фінансової допомоги, мешкає син на теперішній час з позивачем та перебуває на її утриманні. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , який продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення сином 23-річного віку, або до закінчення останнім навчання. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи поштовим відправленням, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.01.2012 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.03.2012 року (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, [PERSON] (а.с. 3). На даний час [PERSON] є повнолітнім і навчається у Державному університеті телекомунікацій за спеціальністю «Комп`ютерні науки» - денна форма навчання, що підтверджується довідкою № 226-В (а.с. 4). Згідно до довідки з місця проживання (а.с. 10), [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю - позивачкою по справі. У позові позивачка зазначила, що відповідач працює і має регулярний дохід, що дозволяє йому здійснювати матеріальну підтримку свого сина. Ці посилання позивачки відповідачем спростовані не були, заперечень проти цього судові не надано. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг житло. При визначені розмірі аліментів, суд враховує встановлені обставини, а саме - матеріальне становище повнолітнього сина, який навчається на денній формі навчання, не отримує стипендію; матеріальне становище платника аліментів(відповідача), який працює та має стабільний дохід. Крім того, судом також враховується те, що аліменти стягуються з дня пред`явлення позову. За таких обставин позовна заява підлягає повному задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позовної заяви, до закінчення навчання. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави та становить 992,40 грн.

Outcome: approved