Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи: [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області, розміром 0,6539 га сіножатей, кадастровий номер 5922086000:02:001:0597, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 710411, виданого Михайло-Ганнівською сільською радою Конотопського району Сумської області 28.08.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 180а. Свої вимоги мотивувала тим, що є єдиною спадкоємицею після смерті матері, але через втрату правовстановлюючого документу на землю, нотаріус відмовив їй у оформленні спадкових прав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 26 жовтня 2022 року судом відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання 16.11.2022 року о 08:30 год. (а.с.21). Позивач надала заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Від відповідача Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області надійшов лист з проханням розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають. Третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. надала заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, при винесенні рішення суду покладається на розсуд суду. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Турутино Конотопського району Сумської області (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 6). 27 лютого 1982 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] , за життя 29.11.2002 року уклала заповіт яким земельну частку (пай) який орендує СТОВ «Агрохімцентр» (с. М. Ганнівка) заповіла дочці [PERSON] (а.с. 8). Вказаний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі (а.с. 9). Після смерті [INFO] [PERSON] , Конотопською районною державною нотаріальною конторою 05.09.2012 року заведено спадкову справу № 279/2012 (а.с. 10). Згідно довідки Попівської сільської ради від 08.02.2022 року спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла, так як напротязі півроку розпорядилася особистими речами померлої, має на руках державні акти на право приватної власності на землю серії РЗ № 710411 та серії РЗ № 710006 (а.с. 11). Спадкова справа № 279/2012 заведена за заявою [PERSON] , інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися, що вбачається з листа приватного нотаріуса Мусієнко В.В. від 02.11.2022 року (а.с. 24). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 710411, виданого 28.08.2002 року, на підставі розпорядження голови Конотопської райдержадміністрації від 13.08.2002 за №332 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області, площею 0,654 га, передано [PERSON] . Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на землю за № 180а (а.с. 12). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.12.2021 року вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5922086000:02:001:0597, площа земельної ділянки 0,6539, угіддя - сіножаті, (а.с. 13-16). Приватним нотаріусом Мусієнко В.В., 16 травня 2022 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на підставі Державного акту серії РЗ № 710411 від 28.08.2002 року у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 18). ІV. Норми права, застосовані судом: Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відкриття спадщини, cтрок на прийняття якої закінчився до 01.01.2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до змісту статей 524-526 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтями 527, 531 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до положень статей 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. VI. Оцінка суду. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. З встановлених обставин вбачається, що позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті матері, але не має змоги оформити спадкові права у позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельні ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved