overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд розірвати шлюб сторін. Вищевказана справа\~була призначена\~до судового\~розгляду у\~порядку\~спрощеного позовного\~провадження з повідомленням сторін. У порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебувають у шлюбі , що зареєстрований у Шевченківському районному у м. Запоріжжі відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерстава Юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 88 від 30.04.2020 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. Як зазначає позивач, на що не заперечував відповідач, сторони від шлюбу не мають спільних неповнолітніх дітей. Згідно\~ст.110-112 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, перераховані обставини їх життя, дійсні причини заявленого позову, враховуючи відсутність у сторін дітей, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які мають непорозуміння між собою, що має суттєве значення для вирішення спору, через що вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства «Хлібна база № 76» державного агентства резерву України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та суми індексації. Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у трудових відносинах із відповідачем з 17.12.2010 року згідно наказу № 445-к від 16.10.2010 року на посаді охоронника. Однак, починаючи з вересня 2020 року по лютий 2022 року відповідач не сплачує йому заробітну плату, яка становить 82185,30 грн. Крім того, за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року йому не було нараховано індексацію, яка у зв`язку із втратою частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, не проводилася та становить 751,49 грн. За таких обставин, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 82185,30 грн. та індексацію за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року в розмірі 751,49 грн. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.09.2022 року справу за даною позовною заявою передано на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області. Ухвалою судді від 07.10.2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 6). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, однак відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не подав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача у заочному порядку відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 грудня 2014 року Кривоозерським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №67. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , 2019, дочку [PERSON] , 2016 року народження. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, причиною цьому стали різні погляди на подружнє життя, часті сварки. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому строк для примирення надавати недоцільно. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторонами зареєстровано шлюб 06 грудня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції в Миколаївської області, актовий запис №67, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 06 грудня 2014 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 23 березня 2016 року (а.с.10), сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 02 жовтня 2019 року (а.с.11) Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2017 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя, можливості зберегти сім`ю немає. Позивач зазначає, що майнового спору між ним та відповідачем немає, за спільною домовленістю дитина проживатиме з матір`ю. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 16.09.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 527. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.09.2019 р. Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 811. Спору щодо поділу спільного майна подружжя між сторонами на даний час немає. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, суд приходить до висновку щодо можливості розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.03.2017 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з липня 2018 року, спільне господарство не ведуть, спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, розбіжністю в характерах, постійними сварками. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.03.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 135. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору щодо поділу спільного майна подружжя між сторонами на даний час немає. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з липня 2018 року. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, суд приходить до висновку щодо можливості розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2009 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між ними припинено з 2018 року, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе. На даний час він знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою та й них вже народилась дитина. Позивач зазначає, що майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між ним та відповідачем немає. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 21.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 76. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.06.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 127. Спору щодо поділу спільного майна подружжя та щодо місця проживання дитини між сторонами на даний час немає. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з 2018 року. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, суд приходить до висновку щодо можливості розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 03.09.1977 року Великомихайлівським райвідділом РАГС Одеської області, до суду звернулася [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 26.09.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, прізвище просить після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.09.1977 року Великомихайлівським райвідділом РАГС Одеської області, актовий запис №49. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Про наявність майнового спору в позові не йдеться. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 992,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає можливим відкласти складення повного тексту рішення, проголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулася до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 28.07.2006 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що причиною розпаду сім`ї стала психологічна несумісність, різні погляди на основні життєві питання. На даний час подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства немає, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачем фактично розпалась, на примирення не згодна, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, тому просить розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, на розлученні наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого м. Харків, відділ реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 28.07.2006 р., актовий запис за № 782, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). З оглянутих копій свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved