Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.05.2013 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, між ними часто виникали непорозуміння, суперечки та сварки в присутності дітей, під час яких відповідач нецензурно принижував позивача, що негативно впливає на її стан здоров`я та виховання дітей. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони втратили почуття поваги один до одного. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, любові, дружби та допомоги. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, 20.10.2022 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності, малолітніх дітей залишити проживати з нею, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 01.11.2022 року позивач подала до суду письмову заяву, згідно з якою просить вказаний шлюб розірвати, а розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 14,19). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, 01.11.2022 року подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у його відсутності (а. с. 18). \~ \~ \~ \~В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 18.05.2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 139 (а. с. 4). \~ \~ \~ \~Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Згідно з даними довідки №485, виданої 06.10.2022 року в.о. старости Княждвірського старостинського округу Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, позивач разом із вищевказаними дітьми зареєстровані та проживають в [ADDRESS] (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За відсутності спору між батьками щодо місця проживання дитини, суд позбавлений можливості дотриматись положень ст. 161 Сімейного кодексу України та врахувати ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, особисті якості батьків, відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною. При цьому, у такому випадку суд не наділений правом збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв`язку\~з\~відсутністю\~в\~матеріалах\~справи\~доказів\~наявності спору\~між батьками\~щодо місця\~проживання малолітніх\~дітей,\~суд\~вважає,\~що\~в\~задоволенні\~позовних\~вимог\~в\~цій частині\~слід\~відмовити. Сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом з наданням до нього належних документів та доказів на підтвердження даної вимоги. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial