Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Шашликова Д.Г. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 вересня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 274. В обґрунтування вимог позову зазначає, що між позивачем та відповідачем 22 вересня 2012 року був зареєстрований шлюб, від якого мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з позивачем, спір про місце їх проживання відсутній. З травня 2021 року між позивачем та відповідачем фактично шлюбні відносини припинені. Позивач та відповідач неодноразово намагались вирішити сімейні проблеми, проте це ніяких результатів не дало. На думку позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, позивач дійшла остаточного висновку, що розлучення це єдиний вихід для побудови нового життя. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надіславши до суду, зареєстроване в канцелярії, клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на примирення з відповідачем не згодна (а.с. 81). Представник позивача адвокат Шашликов Д.Г., який діє на підставі Договору № 108/2022 про надання правової допомоги від 21 червня 2022 року (а.с. 39-44), не з`явився, надіславши на електронну адресу суду, зареєстровану в канцелярії заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 83-84), В судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про місце розгляду справи судом в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 73/, 79) - не з`явився повторно, причин неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань, відозву або заперечень проти позову, зустрічного позову відповідач до суду не надав. Відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частиною 2 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 22 вересня 2012 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 274 (а.с. 87). Під час державної реєстрації шлюбу, позивач своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » не змінювала (а.с. 87). Позивач та відповідач мають двох спільних малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 14) та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 16). Спору про визначення місця проживання дітей та про поділ майна подружжя заявлено не було. Положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, на розірвання якого наполягає сторона позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved