Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір №643/863-К863, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит в розмірі 35000 доларів США. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Внаслідок чого за ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12.06.2014 року по справі №755/14543/14-ц був виданий виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.04.2014 року по справі №586/14 про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за даним договором в сумі 297340,56 грн. Оскільки відповідач не погасив вказану заборгованість, то станом на 15.11.2021 року виникла заборгованість в сумі 71067,83 грн., із яких: 20221,47 грн. 3% річних; 50846,36 грн. втрати від інфляції. Позов надійшов до суду 21.12.2021 року (зданий до відділення зв`язку 14.12.2021 року). 30.12.2022 року за відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 23.09.2022 року ухвалою суду витребувані додаткові докази у позивача. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору про надання відновлювальної кредитної лінії №643/863-К863 від 09.09.2008 року; розрахунок; ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12.06.2014 року №755/14543/14-ц з ЄДРСР; ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2020 року №755/14543/14-ц з ЄДРСР; копію рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.04.2014 року по справі №586/14), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому\~засіданні встановлено,\~що між АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір №643/863-К863, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит в розмірі 35000 доларів США. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Внаслідок чого за ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12.06.2014 року по справі №755/14543/14-ц був виданий виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.04.2014 року по справі №586/14 про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за даним договором в сумі 297340,56 грн. Оскільки відповідач не погасив вказану заборгованість, то станом на 15.11.2021 року виникла заборгованість в сумі 71067,83 грн., із яких: 20221,47 грн. 3% річних; 50846,36 грн. втрати від інфляції. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з постановою Верховного Суду від 20.02.2019 року по справі №372/3743/15-ц реалізація кредитором права на дострокову вимогу про повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, може реалізовуватись кредитором як шляхом пред`явлення позову до суду, так і шляхом направлення письмової вимоги боржнику, якщо договором не передбачено іншого порядку. При цьому, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року №202/4494/16-ц провадження №14-318цс18 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути нараховану йому заборгованість на підставі ст. 625 ЦК України за кредитним договором №643/863-К863 від 09.09.2008 року за період з 15.11.2018 року по 15.11.2021 року в сумі 71067,83 грн., із яких: 20221,47 грн. 3% річних; 50846,36 грн. втрати від інфляції. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подання позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved