Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , яка померла [INFO] , з 12.01.1994 р. по день смерті [INFO] . Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00030878331. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на право на земельну частку (пай) згідно Сертифіката серія ЛВ № 082764. Довідка № 569 підтверджує, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . З копії довідки № 522 вбачається, що заповіт від [PERSON] , померлої [INFO] , у Липницькій сільській раді не посвідчувався. Позивач додатково повідомляє, що згідно інформаційної довідки № 69371936 зі Спадкового реєстру, відсутні відомості про посвідчення заповітів від імені [PERSON] . Довідка № 671 підтверджує проживання позивача з [PERSON] , однією сім`єю впродовж 5 років до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджують свідки. Впродовж останніх років життя спадкодавця позивач приймала участь в житті [PERSON] , а саме допомагала їй матеріально, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, медикаменти. А після її смерті займалася її похованням. Вказує, що [PERSON] була самотньою. Інших спадкоємців після її смерті немає. Позивач додатково повідомляє, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 69371934. На підставі вищевикладеного можна вважати, що позивач після смерті [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу у володіння (управління) майном, оскільки проживала разом із спадкодавцем спільно, вела з ним спільне господарство, у них був спільний бюджет. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. У зв`язку з чим, позивач звернулась до Рава-Руської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини та щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Але в одержанні такого свідоцтва позивачу було відмовлено та роз`яснено, що у зв`язку з непідтвердженням родинних відносин, необхідно звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач зазначає, що є спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] , а саме права на земельну частку (пай) на підставі Сертифіката серія ЛВ № 082764. За викладених вище обставин позивач змушена звернутися до суду задля встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім цього, зазначає, що вона додатково надає суду документи, які підтверджують, що [PERSON] являється її тіткою. Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років може бути встановлення лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення до суду з цією позовною заявою. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, його представника, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд констатує, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право. Встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд прийшов до висновку, що вирішення питання встановлення такого факту необхідно розглядати саме в порядку позовного провадження. Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання однією сім`єю необхідне позивачу для подальшого прийняття спадщини, спадкування майна. Відповідно до вимог п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved