Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

18.11.2022 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи. В обґрунтування заяви посилався на те, що [INFO] в м. Єнакієве Донецька область, Україна, у віці 64 років помер громадянин України [PERSON] , який народився [INFO] в м. Донецьк. Останній заявнику доводиться батьком. Також зазначено, що єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті померлого на тимчасово окупованій території України є лікарське свідоцтво про смерть № 747 від 23.05.2022 року, та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 25 травня 2022 року відділом записів актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Встановлення факту смерті батька необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та має для заявника юридичне значення, так як свідоцтво про смерть, видане на території Донецької Народної Республіки, є недійсним, оскільки видане органом, який не має права його видати, бо знаходиться на тимчасово окупованій території України. Прохав встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Донецьк, який до дня смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] , у віці 64 років в м. Єнакієве Донецької області, Україна. Заявник в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином. Представник заявника адвокат Гладкий В.К. в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений, 21.11.2022 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи: Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань суду не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Єнакієве Донецької області народився заявник - [PERSON] , про що було вчинено актовий запис № 332 від 29 березня 1984 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Єнакіївського міськвиконкому від 13 серпня 1991 року. Батьками дитини зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 142721-2019 виданої Вознесенівським районним відділом у місті Запоріжжі Управлінням Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 29.03.2019 року, має паспорт громадянина України № [NUMBER] виданий 06.03.2019 року, орган видачі Відповідно до копії довідки про склад сім`ї від 08.11.2022 року № 5477 виданою адміністрацією м. Єнакієве Донецької області, гр. [PERSON] , [INFO] , мешкав за адресою: [ADDRESS] . Мав склад сім`ї: дружина - [PERSON] , 1959 року народження, та син - [PERSON] , [INFO] . Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 747 виданого бюро судової медичної експертизи м. Донецьк від 23.05.2022 року гр. [PERSON] , [INFO] , помер вдома в м. Єнакієве, ДНР, [INFO] . Свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 64 років у м. Єнакієве, Донецька Народна Республіка, актовий запис № 912, серії [NUMBER] , видане 25.05.2022 року відділом ЗАГС Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, за фактом його смерті є невстановленого зразка та не відповідає державним вимогам. Суд, задовольняючи заяву, виходить з такого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз. 2 ч.1 та ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Судом встановлено, що до суду звернувся заявник [PERSON] , який позбавлений можливості в установленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, з заявою про встановлення факту смерті батька [PERSON] на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а саме м. Єнакієве, Донецька область, Україна. Суд вважає, що факт того, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Донецьк, помер [INFO] у віці 64 років в м. Єнакієве Донецька область, Україна, знайшов своє підтвердження в наданих суду доказах, зокрема і побічно підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 747, виданим 23 травня 2022 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи м. Донецьк, та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2022 року відділом записів актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Відповідно до ст.14 глави 4 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А тому суд при оцінці доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, суд при розгляді даної справи враховує висновки Європейського суду з прав людини, які зроблені у справах проти Туреччини, зокрема у справі "Loizidou v Turkey", а також у справі "Cyprus v Turkey", а також проти Молдови та Росії, зокрема у справі "Mozer v Republic of Moldova and Russia", "Haseu and Others v Moldova and Russia", де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у наданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади, протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це б становило позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належить. Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17 (адміністративне провадження № К/9901/2383/17). Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини та практику ВС, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та немайнових особистих прав заявника, суд виходить з дотримання вимог ст.294 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів в сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі ВС № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року зазначено, що вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів смерті чи народження на тимчасово окупованій території України не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Тому з огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті батька у заявника є об`єктивні перешкоди. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що є підстави для встановлення факту, який має юридичне значення щодо якого заявник звернувся з відповідною заявою. А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.

Outcome: approved