Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач у липні 2021року звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним право власності на спадкове майно - 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Посилається в позові на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , в зв`язку з чим 24 листопада 2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Київсього міського нотаріального округу Разумової О.І. з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 11 лютого 2021 року йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що в номері будинку та квартири державним реєстратором була допущена помилка, а саме: вказано квартиру [ADDRESS] . 24 лютого 2021 року він звернувся до Мінінстерства юстиції України з метою виправлення допущеної помилки. 09 березня 2021 року він отримав відмову в виправленні допущеної помилки. 26 травня 2021 року він звернувся з цього ж питання до Департаменту з питань реєстрації виконачого органу Київської міської ради /Київської міської державної адміністрації/. В цей же день його представник отримав відмову без пояснення причин. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 22 липня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. 10 лютого 2022 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову. Сторони в підготовче судове засідання після оголошеної перерви не з`явилися. Подали заяви і просять розглядати справу в їх відсутності. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] ,після смерті якої відкрилася спадщину, в тому числі на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після її смерті є чоловік та син померлої - сторони в справі. 24 листопада 2020 року за заявою позивача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. була заведена спадкова справа до майна померлої №17/2020. 24 листопада 2020 року відповідач - чоловік померлої подав заяву, якою відмовився від спадщини на користь сина померлої - позивача в справі. Постановою приватного нотаріуса від 19 лютого 2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцва про право на спадщину на частину квартири в зв`язку з тим, що відповідно до інформаційної довідки КВ-2021 № 2358 від 28 січня 2021року квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. В той же час, за інфрмаціїєю КП КМР`Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за померлою та сторонами в справі в рівних долях відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 1996 року. Цією ж постановою позивачу було рекомендовано звернутися до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві з заявою про виправлення помилки в номері будинку та квартири. З матеріалів справи вбачається, що в задоволенні заяви позивача про виправлення помилок було відмовлено. / а.с.9 - 26; 74 - 127 / З наданих позивачем доказів убачається, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 1996 року, виданого ОП`Укрлегсировина», квартира [ADDRESS] була передана у власність у рівних частках позивачу, [PERSON] та [PERSON] 06 березня 2013 року на підставі заяви [PERSON] належна їй 1/3 частина квартири була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав. При цьому, при проведенні державної реєстрації державним реєстратором була допущена помилка в номері квартири та будинку та зазначено адресу: [ADDRESS] . Таким же чином була проведена державна реєстрація права власності часток сторін у справі. В свою чергу право власності сторін та померлої саме на квартиру [ADDRESS] підтверджується інформаційною довідкою КП`Київське міське бюро технічної інвентаризації». При цьому зазначено, що квартира [ADDRESS] , як це зазначено в Державному реєстрі речових прав, на праві власності не зареєстрована. / а.с. 9; 13; 15 - 21 / Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч.ч.1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець для вступу у права на спадкування має прийняти спадщину. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса та прийняв спадщину. З урахуванням викладеного вище, прийняття спадщини позивачем та допущеної помилки при реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав з вини державного реєстратора, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням того, що відповідачем до початку розгляду по суті було визнано позов, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду. Таким чином, позивачу підлягає поверненню 5675,00 грн. судового збору.

Outcome: approved