Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» через свого представника за довіреністю Ременюк Т.О. звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просила стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 129 858,06 грн., а саме: за кредитом 78 523,79 грн. та за відсотками 51 334,27 грн. та витрати по сплаті судового збору 2 481,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 18 серпня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500837830, відповідно до умов Договору, позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 80 355,85 грн. Кінцевий термін повернення кредиту 19.08.2025 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 80 355,85 грн. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 03.08.2022 має прострочену заборгованість у розмірі 129 858,06 грн., а саме: за кредитом 78 523,79 грн. та за відсотками 51 334,27 грн. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частинами кредиту та/або процентів за його користування, що найменше на один календарний місяць позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 12 вересня 2022 року передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою судді від 04 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 02 листопада 2022 року. 01листопада 2022 року до суду від представника позивача за довіреністю Зеленої Н.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Альфа-Банк». Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В клопотанні про розгляд справи за відсутності представника позивача, долученого до позовної заяви, представник позивача просила суд ухвалити заочне рішення у разі повторної неявки відповідача. 02 листопада 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 27 жовтня 2021 року. Відповідач в судові засідання, призначені на 02 листопада 2022 року та 22 листопада 2022 року, не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою проживання. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18 серпня 2020 року [PERSON] звернулась з Офертою на укладення угоди про надання кредиту № 500837830 з пропозицією до АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту. 18 серпня 2020 року акцептом пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500837830 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500837830 від 18 серпня 2020 року. Додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 500837830 від 18 серпня 2020 року є узгоджений сторонами графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг. Таким чином, 18 серпня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір на визначених сторонами умовах: 129 858,06 грн., процентна ставка 43,00 %, строк кредиту 60 місяців. Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч.2 ст. 054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII). За змістом ч.1ст.12 Закону №1734-VIII (вредакції начас виникненняспірних правовідносин)у договорі про споживчий кредит зазначаються:\~ найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника);\~ тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту;\~ загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали кредитний договір шляхом підписання [PERSON] . Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 500837830 від 18 серпня 2020 року. При цьому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо типу кредиту, мети кредитування, загального розміру кредиту, порядку та умов надання кредиту, строку кредитування, процентної ставки за кредитом, її типу та порядку обчислення, періодичності внесення платежів. Отже, [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» уклали кредитний договір у письмовій формі. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, яку кредитодавець зобов`язаний передати позичальнику, а той, у свою чергу, зобов`язується повернути цю суму та сплатити проценти. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Позивачем на підтвердження вимог надана погоджена сторонами копія оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500837830 від 18 серпня 2020 року, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що є додатком № 1 до угоди про надання кредиту, копія паспорта споживчого кредиту, виписку по особовим рахункам з 18 серпня 2020 року по 03 серпня 2022 року. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, який доданий позивачем до позову, сума заборгованості станом на 19 липня 2022 року становить 129 858,06 грн., що складається з: 78 523,79 грн. - заборгованості за кредитом та 51 334,27 грн. - заборгованості по відсотках. Із розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по особовим рахункам з 18 серпня 2020 року по 03 серпня 2022 року слідує, що з січня 2021 року [PERSON] не вносить платежі на повернення кредиту та сплату процентів, внаслідок чого станом на 19 липня 2022 року виникла заборгованість. Отже, зібрані докази вказують на те, що [PERSON] не виконала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим АТ «Альфа-Банк» правомірно змінило строк кредитування та вимагає від неї дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять, з відзивом (запереченнями) на позовну заяву відповідач до суду не зверталась. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем кредитних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 481, 00 грн.

Outcome: approved