Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) із позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач та відповідач не проживають у шлюбу близько півтори року, спільне господарство не ведеться, у сторін різні погляди на життя, сварки та непорозуміння призвели до зникнення взаємного почуття любові та поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливе. Ухвалою суду від 10.11.2022 року провадження у справі відкрито. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу. У судове засідання відповідач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує, щодо розірвання шлюбу, вказала про неможливість примирення сторін. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб від 15.09.2012 року, актовий запис № 17. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.05.2017 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу, що наведено у їх заявах адресованих суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно положень частини третьої та четвертої\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, тому, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, оскільки позивачу ухвалою суду було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved