Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

14.10.2022 представник позивача - адвокат Огорілко Ю. В. звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання його сина [PERSON] , як на особу, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку до закінчення навчання 31.01.2024 чи до досягнення [PERSON] 23 річного віку, починаючи їх стягувати з дня початку навчання 03.10.2022. В обґрунтування позову зазначає, з 2000 року [PERSON] (мати) перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (батько). Bід спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя між ними не склалося 22.03.2005 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] з 01.09.2019 по 01.06.2022 навчався в Національному \~ \~ \~ \~університеті «Львівська\~політехніка» на\~денній формі\~навчання рівня\~вищої освіти\~«Бакалавр» інституту\~геодезії.\~Рішенням Червоноградського\~міського суду\~Львівської області\~від 18.11.2019\~було задоволено\~позов та\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] ,\~як на\~особу,\~яка продовжує\~навчання аліменти\~в розмірі\~1/4\~від усіх\~видів заробітку\~до закінчення\~навчання 01.06.2022\~чи досягнення\~двадцятитрьохрічного віку.\~Надалі позивач\~вступив на\~ 1\~курс ОПП\~магістратуру денна\~форма навчання\~Інститут Геодезії\~Національного Університету\~«Львівська політехніка»\~період навчання\~із 03.10.2022\~по 31.01.2024. Коштів для оплати за навчання у [PERSON] не має. Крім оплати за навчання потрібно одягнутись, мати кишенькові кошти на харчування та інші побутові витрати, на що коштів не вистачає. Зазначає, що батько [PERSON] на даний час отримує шахтарську пенсію та регрес і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Мама самостійно оплатити навчання та проживання сина не в змозі, вона є інвалідом ІІІ групи, працює на ПАТ «Укрзахідвуглебуд», проте заробітної плати там вчасно не виплачують, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Такі обставини стали підставою для звернення позивача із позовом до суду. Просить позов задовольнити. Ухвалою від 24.10.2022 судом відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд на 21.11.2022 з викликом сторін. 21.11.2022 сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, у якій також вказав, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, до заяви додав копію свідоцтва про народження позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі; вказав, що не заперечує щодо сплати аліментів на час навчання сина та має змогу сплачувати такі аліменти. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2000, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської області, [PERSON] (позивач) народився [INFO] , а його батьком є [PERSON] (відповідач). Відповідно до копії довідки від 03.10.2022 №221 [PERSON] є студентом першого курсу ОПП магістр, денної форми навчання Інституту Геодезії Національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання 31.01.2024 (а. с. 3). Також наявна копія довідки, виданої призовникові [PERSON] , про те, що останній вступив до Національного університету «Львівська політехніка», IV рівня акредитації і зараз навчається на першому курсі магістр денної форми навчання (а. с. 3). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.11.2019 було задоволено частково позов та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на час його навчання у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 22.10.2019 і до 01.06.2022 року, до закінчення навчання у Інституті геодезії Національного університету «Львівська політехніка», але не довше ніж до досягнення ним 23 років (а. с. 4-5). При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За приписами ст. 200, 201\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182\~цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітнього сина відповідач має обов`язок його утримання до досягнення ним 23 років або закінчення навчання у виші. Як вбачається із письмової заяви відповідача, останній визнав позов та згідний сплачувати аліменти на час навчання сина. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Беручи до уваги наведене, враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його сина у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання. Щодо вимоги представника позивача про стягнення аліментів на навчання, починаючи з початку навчання 03.10.2022 суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Матеріали справи не містять доказів, що позивач вживав до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не містять доказів ухилення відповідача від сплати аліментів, тому вимога про стягнення аліментів з відповідача до пред`явлення позову до суду позивачем не обґрунтована, а тому така до задоволення не підлягає. Оскільки представник позивача звернувся до суду з позовом 14.10.2022, відтак аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 14.10.2022. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачував судовий збір у розмірі 992,40 гривень, оскільки звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 496,20 гривень, тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала б до сплати позивачем при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору в сумі 496,20 грн. віднести за рахунок держави.

Outcome: approved