Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

24 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1991 року. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, близько 12 років подружжя фактично проживає окремо, у неї з чоловіком відсутні спільні інтереси, вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Сімейні стосунки припинені і не поновлювались понад 12 років, спільне господарство не ведеться. Позивачка наполягає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1,4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з повідомлення Ізяславської міської ради Хмельницької області № 2044/03-14 від 30 серпня 2022 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Судову повістку про виклик у судове засідання на 27 вересня 2022 року відповідач отримав, про що міститься відповідний запис в графі «Вищезазначене поштове відправлення, поштовий переказ вручено» та наявний підпис про отримання. У подальшому надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду із повідомленням про причини повернення: «за зазначеною адресою адресат відсутній». Такі відомості вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 24 жовтня 2022 року та 22 листопада 2022 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 1991 року Ізяславським райвідділом РАЦС Хмельницької області актовим записом № 151, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 вересня 1991 року, копія якого додана до матеріалів справи. Як вбачається з матеріалів справи, від даного шлюбу сторони мають двох дітей, які досягли повноліття. Також, судом встановлено, що підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують понад 12 років, про що у позовній заяві зазначила позивачка, проти чого не надав заперечень відповідач. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка не має, наполягає, що вони з відповідачем втратили почуття любові і поваги один до одного, не мають спільних інтересів. Відповідач жодних заперечень проти доводів позивачки суду не подав. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивачки про необхідність розірвання шлюбних відносин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved