Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

06.07.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій представник ХМР просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 365144,95 грн. за використання земельної ділянки комунальної власності м. Харкова площею 0,5400 га з кадастровим номером 6310136600:04:007:0010 по [ADDRESS] у період з 01.04.2019 по 31.12.2019, та стягнути витрати по оплаті судового збору. Позов мотивовано тим, що відповідач є власником нежитлової будівлі літ. «Ц-3» загальною площею 1007,5 кв.м. по [ADDRESS] на підставі дублікату договору купівлі-продажу №2065. Власником нежитлової будівлі літ. «Ф-3» за вказаною адресою є ТОВ «Експерт-Сервіс». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.06.2021, 20.03.2019 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2008 у справі №922/2380/18 припинено право оренди земельної ділянки площею 0,5400 га (кадастровий номер 6310136600:04:007:0010) для будівництва та подальшої експлуатації швацького цеху, ділянці по обробці природного каменю та СТО. Земельна ділянка площею 0,5400 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:04:007:0010 прийнята до земель запасу м. Харкова відповідно до акту приймання земельної ділянки до земель запасу від 24.04.2019 №104/19. Право користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідачем та ТОВ «Експерт-Сервіс» у встановленому законодавством порядку не оформлено. Вказана земельна ділянка знаходиться у комунальній власності, державна реєстрації її здійснена 01.12.2005. Відповідач не є ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки, не сплачував за користування вказаною земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок ХМР як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно грошові кошти у розмірі орендної плати за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 в сумі 365144,95 грн. Розрахунок вказаної суми здійснено виходячи з площі земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачем. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача ХМР Підлісна К.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 06.07.2021 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. Судом надано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення місцеперебування відповідача, на який надійшла відповідь 29.07.2021. Ухвалою судді від 17.08.2021 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Матеріали справи свідчать, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.06.2021 № 263291426 право власності на нежитлову будівлю літ. «Ц-3», загальною площею 1007,5кв. м, розташовану по [ADDRESS] з 13 липня 2017 року зареєстровано за [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу за реєстр. № 2065. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.06.2021, 20.03.2019 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2008 у справі №922/2380/18 припинено право оренди земельної ділянки площею 0,5400 га (кадастровий номер 6310136600:04:007:0010) для будівництва та подальшої експлуатації швацького цеху, ділянці по обробці природного каменю та СТО. Земельна ділянка площею 0,5400 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:04:007:0010 прийнята до земель запасу м. Харкова відповідно до акту приймання земельної ділянки до земель запасу від 24.04.2019 №104/19. Речові права на земельну ділянку по [ADDRESS] відповідачем у встановленому законодавством порядку не оформлено. За вказаних обставин, земельна ділянка площею 0,5400 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:04:007:0010 перебуває у власності територіальної громади м. Харкова. Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради 04 травня 2021 року було здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач використовував земельну ділянку, площею 0,5400 га, по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Ц-3», право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Відповідно до розрахунку Харківської міської ради, наведеного в позові, розмір безпідставно збережених відповідачем коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщено належний їй об`єкт нерухомого майна, за період із 01.04.2019 по 31.12.2019 склав 365144,95 грн. Згідно акта обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , розмір спірної земельної ділянки розраховано виходячи із її меж, визначених відповідно до меж паркану та зовнішніх меж нежитлової будівлі. Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до положень статті 80\~ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей\~122,\~123,\~124\~ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 206\~ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Частиною другою статті 152\~ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин першої та другої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотримання орендної плати в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Частиною першою\~статті 93\~ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Згідно із пунктом\~38.1\~статті 38\~ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Відповідно до абзацу 2 підпункту\~288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України\~розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області. Рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01 січня 2013 року, у тому числі базову вартість одного квадратного метра землі м. Харкова у розмірі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01 січня 2013 року та підлягає у подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Звертаючись до суду із вказаним позовом, Харківська міська рада вказувала, що з 01.04.2019 по 31.12.2019 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного йому нерухомого майна. З матеріалів справи вбачається, що відповідач використовує земельну ділянку, площею 0,5400 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310136600:04:007:0010 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Ц-3», право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Разом із цим, договір оренди укладено не було, відповідач користувався земельною ділянкою без оформлення права користування. Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення із власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої\~статті 1212 ЦК України. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такий правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20). Визначаючи розмір недоотриманого доходу від користування земельною ділянкою, суд ураховуючи рішення Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року», Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджених\~наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489\~та рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 №1474/19, приходить до висновку, що наведений позивачем розрахунок неотриманого доходу підтверджується належними доказами та належним чином обґрунтований. Разом із цим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів спростування відповідачем, наданого позивачем розрахунку недоотриманого доходу. Виходячи із принципів диспозитивності у цивільному процесі та встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовані докази, надані позивачем щодо розміру фактичного користування відповідачем земельною ділянкою у спірний період та про обґрунтованість наведеного позивачем розрахунку неотриманого доходу від фактичного користування відповідачем указаною земельною ділянкою. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивача, понесені у зв`язу з оплатою судового збору, \~відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved