Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Добропільської міської\~ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: комунальне підприємство Добропільська служба єдиного замовника про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що на підставі рішення Добропільської міської ради від 23 вересня 2016 року № 7/15-18 Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Добропілля об`єктів соціальної інфраструктури гуртожитків було прийнято у власність територіальної громади м. Добропілля Донецької області будівлю гуртожитку з майном призначеним для її обслуговування за адресою: [ADDRESS] , та передано на баланс КП Добропільська служба єдиного замовника. На дату передачі гуртожитку у власність територіальної громади у кімнаті № [NUMBER] вищевказаного гуртожитку з 19 грудня 2014 року були зареєстровані [PERSON] , 1946 року народження, та [PERSON] , 1970 року народження. Ордери на\~кімнати гуртожитку\~ТОВ «ДТЕК\~Добропіллявугілля» «Соцсервіс»\~не видавав,\~тобто відповідачі\~вселились у\~спірну кімнату\~з порушенням\~установленого порядку,\~правом приватизації\~не скористались,\~що свідчить\~про їх\~незацікавленість до\~збереження за\~ними права\~користування спірним\~житловим приміщенням. З 07 липня 2017 року і по теперішній час, відповідачі у гуртожитку не проживають, плату за проживання не здійснюють, особисті речі відповідачів у кімнаті відсутні, кореспонденція на їх ім`я не надходить, місцезнаходження останніх не відомо. Дані факти свідчать про те, що відповідачі тривалий час не проживають за місцем реєстрації без поважних причин. На підставі викладеного, представник Добропільської міської ради просить визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 11 лютого 2022 року витребувано відомості стосовно відповідачів по справі з Державної прикордонної служби України, з Пенсійного фонду України, з Національної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з Добропільського відділу\~державної \~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Покровському\~районі Донецької\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~ (м. Харків), з Державної\~міграційної служби\~України, з Державної податкової служби України, розгляд справи відкладено. Представник позивача, Добропільської міської ради, у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутність представника ради, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлені\~належним чином,\~шляхом направлення\~судових повісток\~за місцем\~реєстрації та\~розміщення інформації\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання на\~сторінці Добропільського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~офіційного веб\~-\~порталу «Судова\~влада України»\~в мережі\~Інтернет,\~доказів поважності\~своєї неявки\~або заяви\~про розгляд\~справи за\~відсутності \~відповідачів до\~суду не\~надходило. Відзив на позовну заяву від відповідачів до суду не надходив. Представник третьої особи, комунального підприємства Добропільська служба єдиного замовника, у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутність представника підприємства. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, повідомивши відповідачів про ухвалення відповідного судового рішення. Дослідивши подані представником позивача документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Так,\~відповідно до\~рішення Добропільської\~міської ради\~№ 7/15-18\~від 23.09.2016\~року «Про\~прийняття до\~комунальної власності\~територіальної громади\~м.\~Добропілля об`єктів\~соціальної інфраструктури\~-\~гуртожитків» затверджено\~акт приймання-передачі\~об`єктів\~соціальної інфраструктури\~(гуртожитків)\~до власності\~територіальної громади\~м.\~Добропілля від\~25.07.2016\~року;\~прийнято у\~власність територіальної\~громади м.\~Добропілля Донецької\~області,\~зокрема,\~будівлю гуртожитку\~з майном\~призначеним для\~її обслуговування\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та передано\~її на\~баланс КП\~«Добропільська служба\~єдиного замовника»\~(а.с.7). Згідно довідки\~комунального підприємства\~«Добропільська служба\~єдиного замовника»\~№ 421\~від 16.03.2021\~року,\~будівля гуртожитку\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~перебуває на\~балансі підприємства\~(а.с.18). Відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 16-23/16 від 05.01.2022 року, № 16-23/17 від 05.01.2022 року та копією витягу з домової книги гуртожитку № 1 (записи № № [NUMBER] , 426) (а.с.8-9). З долучених до матеріалів справи актів обстеження, наданих ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за даними будинкової книги, з 19 грудня 2014 року зареєстровані в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , проте на момент передачі гуртожитку в утримання ФОП [PERSON] (тобто на 07.07.2017 року) та по теперішній час за даною адресою не проживають, місцезнаходження їх невідоме. Під час огляду вищевказаної кімнати відповідачі, як і їхні особисті речі, були відсутні, наявні в кімнаті меблі та інвентар, перебувають на балансі КП «Добропільська служба єдиного замовника», кореспонденція на ім`я [PERSON] та [PERSON] не надходить (а.с. 10-15). [PERSON] та [PERSON] в період з 07.07.2017 року оплату за проживання в гуртожитку не здійснюють, станом на 01.06.2021 року мають заборгованість в розмірі 19190,65 грн (відповідно до тарифу затвердженому рішенням виконкому Добропільської міської ради № 8 від 13.01.2017 року), що підтверджується довідками № № 23, 25 від 01.06.2021 року (а.с. 16-17). \~ \~ \~ \~З інформації Добропільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що за результатами перевірки архіву відділу актових записів про смерть [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Перевірку проведено по первинних та поновлених актових записах про смерть з 01.01.2015 року по теперішній час по м. Добропіллю, по виконавчих комітетах Білозерської міської ради, Шахівської та Криворізької сільських рад. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян перевірку не здійснено, у зв`язку з тим, що роботу Єдиних та Державних реєстрів України тимчасово призупинено через військову агресію Російської Федерації проти України (а.с.59). Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано інформацію зі змісту якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , в період з 19.04.2017 року по 29.01.2020 року неодноразово перетинав лінію розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями, останній раз виїзд було здійснено о 16.13 год 29 січня 2020 року через пункт пропуску Новотроїцьке (Бугас) на транспортному засобі з державним номером [NUMBER] . Інформація стосовно [PERSON] в базі даних відсутня (а.с.61). Згідно інформації з Пенсійного фонду України, встановлено, що за даними бази даних одержувачів пенсій станом на 26 квітня 2022 року громадянин [PERSON] , 1946 року народження, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. [PERSON] , 1970 року народження, на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебуває (а.с.62-65). З інформації, отриманої від Державної податкової служби, вбачається, що згідно з Державним реєстром фізичних осіб-платників податків станом на 29 квітня 2022 року відомості про доходи [PERSON] , 1946 року народження, та [PERSON] , 1970 року народження, за період з 01.01.2021 року 31.12.2021 року відсутні (а.с.71). Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ Житлового кодексу України. Згідно ст.\~127\~ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради. Отже, гуртожитком є зареєстрована у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради, як гуртожиток жила будівля, що відповідає певним вимогам, в якій особам у зв`язку з трудовими відносинами або навчання в учбовому закладі надається за плату та за ордером, що видається власником гуртожитку, у тимчасове користування жила площа. Відповідно до ст. 128 ЖК України, порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Стаття 129\~ЖК України передбачає, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Як роз`яснено у пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 Житлового кодексу), норми яких розповсюджуються і на гуртожитки, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків (стаття 6 ЖК України). Частиною 4 статті 9\~ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У постанові від 04.11.2015 року по справі №6-1166цс15 Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК України. Як зазначено у частинах 1, 2 статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спорусудом. Згідно ст.\~72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК УРСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Положенням статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine»), рішення від 02 грудня 2010 року) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло. Встановлені під час судового розгляду обставини свідчать про неповажність причин відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців, втрату інтересу до спірного житлового приміщення (кімнати [ADDRESS] ), відсутність потреби в ньому та вказують на наявність іншого постійного житла. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved