Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просив встановити факт належності йому трудової книжки номер серія [NUMBER] заповненої 17.05.1982 року на прізвище [PERSON] , 1960 року народження. В обґрунтування заяви посилався на те, що народився він [INFO] в с.Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області. Будучи особою, яка досягла віку 60 років має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому звернувся до Управління пенсійного фонду України в м.Самборі та Самбірського району Львівської області щодо її оформлення. Однак в Управлінні йому було відмовлено у зв`язку з виявленням описки на титульній сторінці тредової книжки, а саме: не вказано «дату» та «місяць» його народження. Також виявлено виправлення у двох наказах про прийняття його на роботу. Вважає, що причина не зазначення дати та місця його народження є технічною помилкою працівника, який на той час заповнював трудову книжку. Дана ситуація позбавляє його можливості призначення пенсії за віком, встановити наведений факт у позасудовому порядку немає можливості, тому просить суд задовольнити подану ним заяву. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав подану заяву, яку просила задовільнити. Представник заінтересованої особи Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Львівській області\~Слюсар Г.В.\~в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення поданої заяви. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Із паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого [PERSON] , а також свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , посвідчення водія, військового квитка серія [NUMBER] та паспорта громадянина України для виїзду за кордон відомо, що дата народження заявника [INFO] , місце народження - с.Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області (а.с. 9-12, 13, 14, 16, 17, 18). Із довідки виданої управлінням соціального захисту населення Старосамбірської райдержадміністрації від 10.08.2020 року № 1062 відомо, що [PERSON] згідно рішення № 101897 від 06.02.2017 року здійснював догляд за пристарілим інвалідом [PERSON] та одержував допомогу із 06.02.2017 року по 13.02.2020 року (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. При співставленні усіх наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що [PERSON] , [INFO] , дійсно належить трудова книжка серія [NUMBER] , відтак подана заява є підставною та підлягає до задоволення. Встановлення наведеного факту має для заявника юридичне значення, так як необхідне для призначення пенсії.

Outcome: approved