Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

В жовтні 2022р. заявниця [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, заінтересована особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просила суд: - встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, м. Донецьк, який помер (загинув) [INFO] в м. Маріуполь Донецької області у віці 31 рік, на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що заявниця позбавлена можливості звернення до заінтересованої особи щодо державної реєстрації смерті свого сина [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер (загинув), в ході проходження військової служби, під час бойових дій у м. Маріуполі Донецької області, про що свідчить сповіщення про смерть від 09 листопада 2022р., довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України від 08 листопада 2022р. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для державної реєстрації смерті сина, проведеної державним органом України, оскільки він загинув у зоні бойових дій під час виконання бойового завдання, внаслідок чого неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022р. відкрито провадження по справі. Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022р., до участі у справі, в якості заінтересованої особи було залучено батька [PERSON] - [PERSON] . В судовому засіданні заявниця, заінтересована особа [PERSON] подану заяву підтримали, наголошуючи, що вони позбавлені можливості в досудовому порядку здійснити державну реєстрацію смерті свого сина, який помер під час оборони м. Маріуполя, Донецької області. Заінтересована особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила, поважності причин неявки не повідомила. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що 20 березня 2022р. він був черговим офіцером штабу, до якого надійшло повідомлення про те, що група, де проходив службу старший лейтенант [PERSON] попала під ворожий обстріл, і останній був тяжко поранений і доставлений до шпиталю. Після проведення операції [PERSON] , надійшло повідомлення про його смерть, який так і не прийшов до тями. Тіло померлого [PERSON] свідок бачив на власні очі, і відповідно до запровадженого наказу, тіло померлого [PERSON] було поміщено до відведеного рефрижератора - холодильника. Але, внаслідок ворожого авіаційного удару, рефрижератор - холодильник з загиблими воїнами було знищено. Про всі зазначені обставини було викладено в електронному журналі бойових дій, та повідомлено командування військової частини. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи [PERSON] , допитавши свідка [PERSON] , розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що заявниця [PERSON] , [INFO] , заінтересована особа [PERSON] , [INFO] є батьками: [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу за контрактом у окремому загоні спеціального призначення «Азов» у військовій частині [NUMBER] Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України з 14 січня 2015р. по 20 березня 2022р. Згідно з витягом з наказу Командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України за № 68 від 20 березня 2022р., заступника командира батальйону по роботі з особовим складом 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення «Азов» старшого лейтенанта [PERSON] , який помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань 20 березня 2022р. виключено з усіх видів забезпечення, у зв`язку зі смертю. Відповідно до довідки про загибель військовослужбовця військової частини [NUMBER] Національно гвардії України від 30 травня 2022р. за № 40/57/9/2-88, старший лейтенант [PERSON] загинув під час ведення оборони м. Маріуполь, смерть констатована 20 березня 2022р. Указом Президента України за № 202/2022 від 02 квітня 2022р. старшого лейтенанта [PERSON] нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня (посмертно). Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця посилалася на те, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого сина у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки він загинув у зоні бойових дій під час виконання бойового завдання, внаслідок чого неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відповідним відділом для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з п.1 р.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006р. № 545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Положеннями ч. 2 ст. 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частин 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому, видачу лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, не передбачено. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з російською федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17 березня 2015р. (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015р. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022р. введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію російської федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022р., який в подальшому було неодноразово продовжено. Згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України, в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995р., суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та внаслідок активних бойових дій, органи державної влади тимчасово позбавлені можливості здійснювати свої повноваження на території м. Маріуполь Донецької області, а тому відсутня можливість отримати необхідні документи для реєстрації факту смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку. Тобто, здійснити державну реєстрацію смерті та отримати відповідне свідоцтво заявниця позбавлена можливості, у зв`язку з відсутністю документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, при цьому єдиною правовою підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку може бути тільки рішення суду. Крім того, суд зазначає, що на час ухвалення рішення м. Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією, що є загальновідомим фактом, а тому згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Враховуючи, що встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її сина та отримати свідоцтво про смерть, при цьому встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за даних обставин не вбачається можливим, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним встановити факт, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , загинув (помер) в ході бойових дій [INFO] в м. Маріуполь Донецької області. В силу положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved