Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Кожний із подружжя має рiзнi погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства у зв`язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені, а за наведених обставин шлюб носить лише формальний характер. Позивач та відповідач сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Разом з позовною заявою [PERSON] подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що на утриманні позивачки перебувають двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; при цьому молодша донька, [PERSON] , має інвалідність і потребує особливого догляду та додаткових фінансових витрат; батько дітей умисно ухиляється від сплати аліментів. Тому позивач вказує, що вона перебуває в складних життєвих обставинах - не працює, оскільки здійснює догляд за донькою з інвалідністю, доходом родини є незначні соціальні виплати, що не дозволяє їй сплатити судовий збір. Також позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.08.2022 звільнено [PERSON] від сплати судового збору, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12.10.2022. Розгляд справи 12.10.2022 та 31.10.2022 відкладався. У судове засідання 01.11.2022 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною першою статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виклик відповідача у справі до суду був здійснений через оголошення, яке було оприлюднено на офіційному сайті Деснянського районного суду м. Києва. З огляду на вищезазначені обставини, відповідач був повідомлений належним чином про день та час судового засідання, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін у справі. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Волноваського району, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2022, виданим повторно Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved