Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , 09 червня 2021 року звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області В.М.Позняк від 25 червня 2021 року цивільну справу № 607/10143/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова. На виконання розпорядження Голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» цивільна справа № 607/10143/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів направлена до Октябрського районного суду м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2022, цивільну справу № 607/10143/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів розподілено на суддю Г.В. Андрієнко, із присвоєнням номеру провадження № 2/554/3864/2022. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Г.В. Андрієнко від 19 серпня 2022 року цивільну справу № № 607/10143/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до провадження. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Г.В. Андрієнко від 19 серпня 2022 року позовну заяву у справі № 607/10143/21, провадежння № 2/554/3864/2022 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишено без руху. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Г.В. Андрієнко від 13 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі № 607/10143/21, провадження № 2/554/3864/2022 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Представник позивача-адвокат А.В.Яворський надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Викликався через оголошення на сайті суду. Суд про причину своєї неявки не повідомив. Відзив на адресу суду не направив. Оскільки відповідач неодноразово не з`являється на судові засідання, поважності причин своєї неявки до суду не надає, відзвив не направляє, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що 14 червня 2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 824. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір за подачу даного позову у сумі 908 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved