Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2022 року у справі № 369/2105/22 ухвалено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» про стягнення заборгованості - задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 2 В, оф. 31; ідентифікаційний код 36003268) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) 200 282 грн. 73 коп. заборгованості; 3 934 грн. 32 коп. процентів за неправомірне користування грошовими коштами; 36 516 грн. 45 коп. інфляційного збільшення; 10 000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди та 2 507 грн. 34 коп. судового збору. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» (08141, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, б-р Тараса Шевченка, буд. 10, оф. 109; ідентифікаційний код 40832467) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) 205 587 грн. 29 коп. заборгованості; 4 038 грн. 52 коп. процентів за неправомірне користування грошовими коштами; 37 483 грн. 60 коп. інфляційного збільшення; 44 651 грн. 83 коп. пені; 10 000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди та 3 017 грн. 61 коп. судового збору. У задоволенні решти позову - відмовити. 07.11.2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від позивача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, згідно якої останній просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 369/2105/22, яким стягнути 6 243,34 гривень судового збору, 49,59 гривень комісій зі здійснення оплат судового збору (банківська комісія), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 000,00 гривень. Сторони в судове засідання не з`явилися. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] та Адвокатським бюро Євгена Соловйова "Артеміда" укладено Договір про надання правничої допомоги № А02/01/19 від 02.01.2019 року. В подальшому, до Договору про надання правничої допомоги між цими ж сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 від 17.01.2022 року. Відповідно до п. 1 вищезгаданої Додаткової угоди № 2, Замовник ( [PERSON] ) замовляє, а Виконавець (АБ Євгена Соловйова "Артеміда") приймає на себе зобов`язання з якісного і своєчасного надання Замовнику передбачених послуг згідно п. 1 Договору про надання правничої допомоги у судовій справі, предметом якої буде стягнення грошових коштів з (1) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "АНДЕРЕ РІХТІНГЕН" за Договором № 84157-А/4 купівлі-продажу деривативу від 04.06.2019 року та (2) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС "НОВІ ТЕРЕМКИ" за Договором № 96/ОЗ-25 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 04.06.2019 року, а Замовник зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати належним чином надані Послуги. На виконання вимог Договору про надання правничої допомоги та Додаткової угоди № 2 до нього, АБ Євгена Соловйова "Артеміда" надано [PERSON] правничу (правову) допомогу з представництва і захисту його інтересів у Києво-Святошинському районному суді Київської області у справі № 369/2105/22, опис чого викладено в Акті приймання наданих послуг від 07.11.2022 року, який (Акт) є в т.ч. Звітом про надані послуги й підставою для оплати таких послуг (п. 5 Додаткової угоди № 2). Згідно з ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на користь позивача витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 10 000 гривень, а з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» на користь [PERSON] - в розмірі 15 000 гривень, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, розміру задоволених позовних вимог та виконаної адвокатом роботи по справі. Щодо стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 6243,34 гривень, слід зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні 04.11.2022 року рішення у цивільній справі № 369/2105/22 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» про стягнення заборгованості, судом було вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви до суду. Так, з відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 2 В, оф. 31; ідентифікаційний код 36003268) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) ухвалено стягнути 2 507,34 гривень судового збору. З відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» (08141, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, б-р Тараса Шевченка, буд. 10, оф. 109; ідентифікаційний код 40832467) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) ухвалено стягнути 3 017,61 гривень судового збору. Отже, суд не вбачає правових підстав для повторного стягнення судового збору з відповідачів у справі. Щодо стягнення 49,59 гривень комісії зі здійснення оплати судового збору (банківська комісія), слід зазначити наступне. Суд звертає увагу заявника, що банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування. А, отже, суд не бере до уваги вимоги позивача про стягнення на його користь суми банківської комісії у розмірі 49,59 гривень, оскільки банк було обрано позивачем самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання йому банківської послуги. Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у справі № 826/4893/17 в ухвалі від 04.12.2019 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial