Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

у липні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: - зобов?язати АТ «Альфа-Банк» надати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформацію про помилкове утворення заборгованості за кредитним договором № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року; - стягнути з АТ «Альфа-Банк» моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.; - вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 06.09.2007 року між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено кредитний договір № 32.2-13/44-7, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 136 790 доларів США, зі сплатою відсотків за ставкою 12,5% річних, на придбання квартири, з терміном погашення до 05.09.2032 року. В якості забезпечення виконання зобов?язань за вказаним вище кредитним договором, між позичальником та банком укладено договір іпотеки № 797 від 06.09.2007 року. 20.10.2008 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якої процентна ставка за користування кредитним коштами встановлена на рівні 14% річних. 24.06.2009 року між сторонами підписано додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якої банк надає позичальнику кредитні кошти не більше 136 790 доларів США, з яких фактична заборгованість станом на 24.06.2009 року становить 129 685,54 долари США, а сума на поточні потреби - 6 467,07 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 05.09.2032 року. 18.06.2014 року між сторонами підписано договір про внесення змін до кредитного договору, за умовами якого сторонами змінено умови кредитування: сторони вирішили змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 104 170,24 доларів США в гривню за курсом 13,50 грн. за 1 долар США, що станом на дату укладення змін становило 1 406 298,24 грн.Сторони домовились, що зміна валюти кредитування здійснюється шляхом видачі нового траншу у сумі 1 406 298, 24 грн., його обміну у валюту кредиту на міжбанківському валютному ринку та направлення на погашення наявної на дату укладення змін заборгованості за договором кредиту та нарахованими відсотками. В результаті здійснення конвертації заборгованості за договором кредиту, заборгованість складає 1 406 298,24 грн., а заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованими на дату укладення договору про внесення змін, вважається погашеною. Погашення заборгованості за кредитом у сумі 1 406 298,24 грн. буде здійснюватися за графіком погашення кредиту, з кінцевим терміном погашення до 05.09.2023 року включно. Починаючи з 18.08.2014 року по 31.07.2019 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 9,9% річних. З 01.08.2019 року процентна ставка є змінною, а її розмір визначається як сума базової процентної ставки кредитування та маржі. 23.05.2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору кредиту, за умовами якої сторонами погоджено схему повернення заборгованості та встановлено фіксовану процентну ставку у розмірі 0,01% річних. Згідно виданої банком 23.05.2019 року довідки, банк звільнив позивача протягом 12 місяців з моменту 23.05.2019 року від подальшого виконання обов?язків щодо повернення частини заборгованості по кредиту у розмірі 268 944,02 грн. Однак, в подальшому позивач дізнався про те, що був внесений до списку недобросовісних боржників Українського бюро кредитних історій. 28.08.2021 року відповідачем було надано позивачу довідку про розмір заборгованості за кредитом і розмір нарахованих відсотків, а 15.09.2021 року - повідомлення про анулювання заборгованості за кредитним договором, однак жодних дій щодо подання інформації до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо того, що прострочення платежів відбулось з вини банку, відповідачем здійснено не було. Позивач зазначає, що з вини відповідача його кредитний рейтинг змінено на низький, що тягне для позивача негативні наслідки, а саме - відмову у видачі кредитів у інших банківських установах. Факт бездіяльність відповідача підірвав його ділову репутацію, погіршив показники фінансової стабільності та спроможності. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 131-132). Відзив на позов від відповідача не надходив. Враховуючи неподання відповідачем відзиву, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2007 року між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено кредитний договір № 32.2-13/44-7, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 136 790 доларів США, зі сплатою відсотків за ставкою 12,5% річних, на придбання квартири, з терміном погашення до 05.09.2032 року (а.с. 11-15). В якості забезпечення виконання зобов?язань за вказаним вище кредитним договором, між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк`укладено іпотечний договір № 797 (а.с. 16-21). В подальшому до кредитного договору № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року сторонами неодноразово вносились зміни і доповнення щодо умов кредитування, процентної ставки, процедури погашення кредиту, суми кредиту та терміну виконання кредитних зобов?язань. 23.05.2019 року АТ «Укрсоцбанк» видано [PERSON] довідку, згідно місту якої станом на 23.05.2019 року заборгованість позичальника за кредитним договором від 06.09.2007 року становить 268 930,57 грн. Також, позичальника повідомлено про те, що АТ «Укрсоцбанк» звільнить [PERSON] протягом 12 місяців з моменту 23.05.2019 року від подальшого виконання обов?язків щодо повернення частини заборгованості за кредитним договором у розмірі 268 944,57 грн. (а.с. 59). 28.07.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», із заявою про виключення останнього з реєстру боржників банку та зміну інформації відносно кредитного договору № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року, як такого, що був виконаний належним чином (а.с. 60). Листом від 06.08.2021 року АТ «Альфа-Банк» повідомлено [PERSON] про що, банком підтверджено виконання позичальником зобов?язань за кредитним договором № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року. Залишок заборгованості (в повному обсязі) за кредитним договором включений в списки на прощення (анулювання) боргу. Найближчим часом банком буде здійснено анулювання заборгованості (а.с. 61). На адвокатські запити адвоката Горець О.А., здійснені в інтересах позивача, до АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Українське бюро кредитних історій» з приводу надання інформації про обставини включення [PERSON] до реєстру боржників, АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Українське бюро кредитних історій» у листах від 12.08.2021 року та 27.08.2021 року відповідно, відмовили у наданні такої інформації, посилаючись на банківську таємницю (а.с. 66,67). 28.08.2021 року АТ «Альфа-Банк» видано [PERSON] довідку про те, що станом на 28.08.2021 року заборгованість за кредитним договором № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року становить: заборгованість за кредитом - 266 622,72 грн., заборгованість за процентами - 2 368,33 грн. (а.с. 72). 15.09.2021 року АТ «Альфа-Банк» складено повідомлення проте, що станом на 15.09.2021 року банком здійснено анулювання заборгованості за кредитним договором № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року, зокрема, заборгованості за кредитом - 266 622,72 грн., заборгованості за процентами - 2 368,33 грн. (а.с. 73). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Українське бюро кредитних історій», станом на 30.06.2022 року наявний запис про існування заборгованості [PERSON] перед АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року, а саме - прострочення платежів за наступні періоди: травень 2020 року, квітень 2020 року, березень 2020 року, лютий 2020 року, січень 2020 року, грудень 2019 року, листопад 2019 року, жовтень 2019 року, вересень 2019 року, серпень 2019 року (а.с. 107). Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб?єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій визначені Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (далі - Закон). Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, джерелами формування кредитних історій, зокрема, є відомості, що надаються користувачами до бюро за письмовою згодою суб?єкта кредитної історії відповідно до цього закону. За змістом положень ч. 11 ст. 13 Закону, суб?єкт кредитної історії має право оскаржити в судовому порядку дії Бюро або користувача, які порушують його права. Судом встановлено, що позивач [PERSON] неодноразово звертався як до АТ «Альфа-Банк», так і до ТОВ «Українське Бюро кредитних історій» із заявами щодо здійснення перевірки та виключення відомостей щодо нього з реєстру боржників, однак, такі звернення позивача залишились без відповіді. Таким чином, судом встановлено, що 23.05.2019 року АТ «Укрсоцбанк» звільнено позичальника [PERSON] протягом 12 місяців з моменту 23.05.2019 року від подальшого виконання обов?язків щодо повернення частини заборгованості за кредитним договором № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року у розмірі 268 944,57 грн., тобто до 23.05.2020 року. Разом з тим, до Українського бюро кредитних історій правонаступником АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк», протиправно подано відомості про існування у позичальника [PERSON] заборгованості за пільговий період з 23.05.2019 року по 23.05.2020 року. За встановлених обставин, суд надходить до висновку про те, що наявні передбачені законом підстави для зобов?язання АТ «Альфа-Банк» надати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформацію про помилкове утворення заборгованості за кредитним договором № 32.2-13/44-7 від 06.09.2007 року, позичальником за яким є [PERSON] . В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. В ході судового розгляду справи судом не здобуто доказів, які б стверджували обставини завдання позивачу діями та/або бездіяльністю відповідача моральної шкоди, оціненої позивачем у 50 000 гривень. За вказаних обставин суд надходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial