Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження №12019030000000507 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. В подальшому, 24.06.2019 року в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області було накладено арешт на автомобіль «Opel Vivaro», р.н. [NUMBER] , власником якого є він. Даний автомобіль було поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при секторі поліцейської діяльності відділення №1 (м. Турійськ) Ковельського управління поліції ГУНП у Волинській області. Вказує, що 21.11.2019 року на вказаному майданчику сталася пожежа, в результаті якої був пошкоджений належний йому автомобіль. При цьому, його як власника автомобіля про вказану подію не повідомили, а автомобіль із спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при секторі поліцейської діяльності відділення №1 (м. Турійськ) Ковельського управління поліції ГУНП у Волинській області перевезли на спецмайданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ковельського управління поліції ГУНП у Волинській області. Зазначає, що за його заявою було проведено автотоварознавчу експертизу, згідно з якою матеріальний збиток завданий йому, як власнику автомобіля внаслідок пожежі, становить 192662,12 грн. Крім того, ним понесені витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 3595,68 грн. Вважає, що правоохоронні органи не забезпечили належні умови збереження вилученого майна і внаслідок бездіяльності органів досудового розслідування було пошкоджено належний йому транспортний засіб. У зв`язку з чим, просить стягнути за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку, що обліковується у Державній казначейській службі України на його користь 196257,80 грн. в рахунок відшкодування шкоди, яка задана Головним управління Національної поліції у Волинській області. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у попередньому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представники відповідачів в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову із підстав, викладених у відзивах. Представник третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом про день, час та місце розгляду справу. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Ст.\~4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5\~ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст.\~22\~ЦК України). Судом встановлено, що 22.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження №12019030000000507 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. ). Як вбачається із матеріалів справи, в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2019 року накладено арешт на автомобіль «Opel Vivaro», р.н. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом (а.с. 36). Також з`ясовано, що 21.11.2019 року близько 01.10 год. на майданчику Турійського ВП ГУНП України у Волинській області сталася пожежа, внаслідок якої пошкоджено моторне відділення автомобіля «BMW X5», а також пошкоджено вогнем лівий передній бік автомобіля (капот, переднє ліве крило, ліва фара) «Opel Vivaro», р.н. [NUMBER] , що знаходився поруч, який також доставлено як речовий доказ по факту ДТП. За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження №12019030200000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. ). Постановою слідчого СВ Турійського відділення поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП У Волинській області від 30.01.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12019030200000286 від 21.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. ). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану посадовою або службовою особою органу державної влади, визначені ст. ст.1174, 1176 ЦК України. Такі підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб вказаних вище органів, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є безумовною підставою покладення цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду саме на державу в особі Державної казначейської служби України, незалежно від вини такої особи. Відповідно до ч. 7 ст.\~1176\~ЦК України передбачено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу досудового розслідування встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» №266/94-ВР. Право на відшкодування шкоди відповідно до ст.2 цього Закону в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1)постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто чітко визначені правові підстави відшкодування шкоди, визначальною ознакою яких є незаконність дій посадових осіб. З системного аналізу змісту зазначених положень Закону вбачається, що право на відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування з незабезпечення ефективного досудового розслідування виникає після прийняття відповідного процесуального рішення за наслідками розгляду кримінального провадження органом, уповноваженим на прийняття такого рішення. Тож, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду дає лише встановлена незаконність дій посадових осіб. Причому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки. Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в ході якої вилучено транспортний засіб, що належить позивачу наразі не вирішено, автомобіль арештований, судове слідство триває і кінцеве рішення не прийнято. За таких обставин, вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі втратою цього майна з вини органів досудового розслідування чи прокуратури, до закінчення кримінального провадження та прийняття компетентним державним органом (суд або прокуратура) відповідного рішення за наслідками розслідування кримінального провадження, є передчасним, оскільки встановити факт неправомірності дій органів досудового розслідування може лише прокурор або суд, який уповноважений розглядати справи кримінального провадження. Таким чином, суд вважає, що звернення позивача за таких обставин є передчасним, оскільки триває судове слідство у справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди і на даний транспортний засіб накладений арешт. Отже, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed