Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] 08.09.2022 звернулась до суду із заявою про оголошення особи померлої. Заяву мотивувала тим, що вона є дочкою [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Партизанське, Партизанського району, Красноярського краю, російської федерації, який проживав з нею за адресою [ADDRESS] . Восени 2010 року її батько виїхав з України в російську федерацію. Станом на момент виїзду [PERSON] мав проблеми із зловживанням алкогольними напоями у зв`язку із чим неодноразово втрачав зв`язок із своєю сім`єю на тривалий час та потрапляв у ситуації, що загрожували його життю і здоров`ю. Востаннє батько зв`язувався з нею в листопаді 2011 року та повідомив, що знаходиться у м.Хімки та про те, що погодив умови продовження роботи в рф та не збирається повертатись в Україну. Після чого будь-який зв`язок був з ним втрачений і спроби зв`язатись з ним через знайомих чи родичів в рф були марними. В подальшому зверталась у поліцію з приводу встановлення місця знаходження батька, однак встановити його місце перебування не представилось можливим. Оголошення [PERSON] померлим необхідно для володіння, користування та розпорядження його майном, а саме: домоволодінням за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи Івано-Франківської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час і дату судового засідання. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно із ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.04.1991 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] .07.2015 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини присвоєно « [PERSON] » (а.с.12). Із копії будинкової книги встановлено, що [PERSON] є домовласником домоволодіння за адресою [ADDRESS] (а.с.6-9), де і зареєстрований (а.с.46). Окрім того, за даною адресою зареєстрована заявник- [PERSON] . З повідомлення Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області №0-29/108/46/01-2021 від 12.08.2021 вбачається, що працівниками Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області було проведено ряд перевірок з метою встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] , де під час перевірки було встановлено те, що [PERSON] , з 2010 року державний кордон України не перетинав та на території України не перебуває. Проведеними розшуковими заходами встановити місце перебування [PERSON] не представилось можливим (а.с.11). Згідно повідомлення Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Івано-Франківській області від 04.10.2022 [PERSON] , [INFO] у розшуку не перебуває та не перебував. Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України відомостей щодо перетину державного кордону України та лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у період з 19.10.2017 по 19.10.2022 громадянином [PERSON] не виявлено (а.с.59). Свідок [PERSON] (мама заявника, дружина [PERSON] ) суду пояснила, що востаннє з [PERSON] розмовляла в жовтні 2011 року, був у рф на роботі та мав намір приїхати додому до 25.10.2011 року, однак не приїхав. У [PERSON] є брат в м.москві, який розказував зі слів співробітників [PERSON] , коли останній не вийшов на роботу, то його знайшли в квартирі в дивному стані й поведінці, після чого він вибіг з квартири та більше його ніхто не бачив. Брат звертався із заявою в міліцію у м.москві та був навіть виклик дочки в поліцію в Івано-Франківську щодо того чи появлявся батько, за запитом з рф. Свідок [PERSON] (сусідка) суду пояснила, що [PERSON] пропав приблизно в 2011 році, тому його вже не бачила, вказала, що [PERSON] їздив на заробітки у м.москву. Свідок [PERSON] (племінниця) суду вказала, що [PERSON] не з`являвся уже приблизно 12 років. В травні 2010 року був на весіллі, а в жовтні 2010 року поїхав на заробітки. Інших доказів, які б спростовували такі доводи, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Враховуючи викладене, суд вважає що [PERSON] слід оголосити померлим, оскільки з 2011 року, тобто протягом останніх одинадцяти років, в місці його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . не має відомостей про місце його перебування. Така інформація і дані про його зникнення дозволяють суду прийти до висновку, що він помер. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі ст.ст. 46, 47, 48 ЦК України,

Outcome: approved