Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулася до суду 02.08.2022 року з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що батьком [PERSON]. є [PERSON] . Відповідно до рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2015 року відповідач сплачував на користь матері позивача аліменти на утримання [PERSON]. у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, проте зараз матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Станом на дату звернення з позовом позивач навчається на 1 курсі факультету дошкільної і технологічної освіти денної форми навчання у Криворізькому державному педагогічному університеті та отримує стипендію, якої ледве вистачає на проїзд до місця навчання. Крім того, у зв`язку із підвищенням цін на продукти, одяг та ліки, доходів не вистачає, щоб в повному обсязі задовольнити свої потреби. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача на утримання [PERSON]. , на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. В судове засідання сторони, повідомлені належним чином, не з`явились. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксації технічними засобами. На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 15-489 від 15.06.2022 року, виданої Криворізьким державним педагогічним університетом, [PERSON] дійсно є студенткою Криворізького державного педагогічного університету, навчається на спеціальності дошкільна та технологічна освіта на 1-му курсі денної форми навчання за держзамовленням. Вступила до коледжу 09.08.2021 року, очікувана дата закінчення навчання 30.06.2025 року (а.с.9). Згідно довідки № 999 від 14.09.2021 року, складеною Відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Судом встановлено, що [PERSON]. дійсно є студентом 2 курсу, групи ДВП-21, спеціальність дошкільна та технологічна освіта денної форми навчання Криворізького державного педагогічного університету. Бюджетне фінансування. Наказ про зарахування від 09.08.2021 року № 549-с. Весь термін навчання по 30.06.2025 року (а.с.9). Аліментні зобов`язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідачем до суду не надано відомостей, що останній має на утриманні інших дітей чи батьків похилого віку. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали Відповідачу сплаті аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Доказів офіційного працевлаштування Відповідача до суду не представлено. Суд враховує, що на день звернення до суду донька позивача - [PERSON] , [INFO] не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня, проживає одна, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці на період навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц). З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини, враховуючи також обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог, а саме стягнення аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням принципу співмірності, розумності, що буде відповідати інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved