Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

У вересні 2022 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Спільне життя не склалось, за рішенням суду шлюб був розірваний. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , 2004 року народження. На даний час дитина є повнолітньою та продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріального забезпечення. Відповідач зобов`язаний також нести витрати на утримання дитини, яка продовжує навчання до 23 років. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає, тому звернулася з даним позовом. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , 2004 року народження, в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23-річного віку. 02 листопада 2022 року до суду надійшов відзив на позов. Не погоджуюсь з позовом відповідач [PERSON] вказав, що вартість навчання складає 28200 грн. на рік, тому щомісячні такі витрати складають 2350 грн. Оскільки позивачка не надала суду доказів витрат, як вона несе на утримання повнолітньої дитини, тому такі витрати слід вираховувати з мінімального прожиткового розміру, а саме - 2600 грн. Враховуючи рівність батьків в утриманні дитини, його частина витрат на навчання становить 1175 грн. та інші витрати - 1300 грн. Позивачка перед поданням позову, не зверталась до нього з проханням надавати кошти. Просив позов задоволити частково та стягнути аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання в розмірі 2475 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суд пояснила, що дитина не має змоги працювати, оскільки навчається на денному стаціонарі. На її утримання відповідач коштів не надає, навчання є платним. Вона самостійно забезпечує дитиною продуктами харчуванням, іншими речами першої необхідності, оплатою навчання та проїзду, лікуванням. До досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання в розмірі біля 3000-4000 грн. щомісячно. Суму аліментів, які погоджується сплачувати відповідач є замалою та не покриває всіх витрат. Просила врахувати, що відповідач працює та має змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Подав суду письмовий відзив, просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. З пояснень позивача вбачається, що до повноліття дитини, відповідач на виконання судового рішення сплачував аліменти в розмірі від 2000 грн. до 4000 грн. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає донька [PERSON] , 2004 року народження. З довідки Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана №1463 від 12 вересня 2022 року вбачається, що [PERSON] , 2004 року народження, є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету фінансів, час закінчення університету 30 червня 2025 року. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину підлягають до задоволення з 20 вересня 2022 року. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вимоги про стягнення аліментів в розмірі ј частини не підлягають до задоволення, оскільки позивачка не надала доказів щодо саме такого розміру аліментів, відсутні докази в матеріалах справи як розміру доходу, так витрат, які несе позивач на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Розмір аліментів позивачка вважала за доцільне визначити як і по раніше прийнятому судом рішенню. Такі доводи суд до уваги не бере, оскільки позивачка зобов`язана надавати суду докази саме на час вирішення справи. Крім витрат вартості навчання позивач інших доказів не надала. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При розгляді справи позивач стверджував про імперативність її права на отримання аліментів, суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки вона є повнолітньою особою. А умовами стягнення аліментів на повнолітніх дітей є: 1) повнолітні дочка, син продовжують навчання 2) і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, 3) батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Також суд вказує, що при вирішенні справ про стягнення аліментів позивач зобов`язаний також довести бажаний розмір аліментів, а не лише вказати певний розмір, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку. З огляду на те, що позивачка проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму, враховуючи, що дитина навчається на очній формі навчання, вартість навчання, та відсутність відомостей щодо матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 2500 грн. до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат. За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved