Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Яцко Петро Миколайович, звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а також визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , позов мотивований тим, що дитина сторін тривалий час проживає з батьком; проживання дитини з матір`ю не відповідає інтересам дитини, не сприятиме її захисту та розвитку, так як відповідач веде аморальний спосіб життя і не в змозі забезпечити дитині належних умов проживання, а також ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не подала. Третя особа подала висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] та доцільності позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , та заяву про розгляд справи без участі її представника. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. В судовому засіданні відповідач позов визнала повністю. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Тому, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є батьком, а відповідач є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідок про склад сім`ї, сторони проживають окремо, їх дитина зареєстрована та фактично проживає разом з позивачем. Вказані обставини визнано сторонами. Згідно з ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. У відповідності до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами, відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, залишила дитину з позивачем і проживає з іншим чоловіком, участі у догляді, вихованні та утриманні доньки не приймає. Згідно з ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Висновком органу опіки і піклування - третьої особи підтверджено доцільність визначення місця проживання дитини з батьком та позбавлення матері батьківських прав відносно дитини. В судовому засіданні відповідач заявила, що позовні вимоги щодо неї визнає в повному обсязі, проти проживання дочки з позивачем і позбавлення її батьківських прав не заперечує, погоджується з цим. Суд не вбачає за доцільне з`ясовувати в судовому засіданні думку дитини з приводу спору в силу травмуючого впливу на психіку дитини негативної поведінки матері та її байдужого ставлення до дитини. Відтак, в судовому засіданні знайшла підтвердження обставина свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Отже, визначення місця проживання дитини з позивачем та позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дитини відповідатиме інтересам останньої. А тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1984,80 грн. Тому

Outcome: approved