Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У жовтні 2022 року ппредставник [PERSON] адвокат Волошина О.В. подала до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві представник позивача посилається на те, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 27 грудня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 667. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше перебування у шлюбі позивач вважає неможливим, а тому представник позивача просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна заява представника позивача в якій остання просить розглянути справу без участі позивача та його представника, а також зазначає, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 27 грудня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 667, що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.12.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.01.2016 року відділом РАЦС адміністрації Первомайського району м. Мінська. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved