Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Доброславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеси), [PERSON] про визнання батьківства. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з травня 2021 року позивач проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . В період спільного проживання [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Дані про батька дитини було записано з дотриманням вимог ч.2 ст. 122 СК України оскільки на той час [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 30 червня 2022 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області(справа №504/1171/22). [PERSON] не заперечує батьківство позивача. 03 серпня 2022 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився надав до суду заяву якою просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився - подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Доброславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеси) - начальник відділу Іванова Л. подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, повідомивши у заяві про відсутність заперечень по суті спору. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася - подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позову . Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив. Судом з`ясовано, що 15 червня 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис 49. [INFO] народився [PERSON] , про що Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області вчинено актовий запис №49, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року розірвано шлюб між укладений між [PERSON] та [PERSON] . 03 серпня 2022 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області вчинено актовий запис №146 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Зважаючи на те, що сторонами у справі не заперечується факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2021 року суд вважає такий факт доведеним. Позивач вважає дитину [PERSON] своїм сином, відповідач [PERSON] стверджує, що він не є біологічним батьком [PERSON] . Входячи з викладеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] .. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Висновок експертизи, у тому числі судово молекулярно-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved