Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у якому просить позбавити відповідача - [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно синів: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільського суду від 13 березня 2017 року, яке набрало законної сили у справі № 607/6871/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи: служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав у задоволенні позову було відмовлено та попереджено [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , та покладено на Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Стверджує, що з моменту набрання законної сили рішенням суду, відповідач ніяким чином не змінив своє ставлення до виховання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Пояснює, що ставлення відповідача до синів стало байдужим, він не цікавиться здоров`ям дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, а також з 13 березня 2017 року батько у житті дітей відсутній. Крім цього, вказує, що жодного разу не був присутнім на оглядах дітей, жодного разу усно чи письмово станом здоров`я синів не цікавився, на прийом дітей завжди супроводжує мама. Також, відповідач не цікавиться шкільними справами дітей, не відвідує батьківські збори, у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.03.2022 року складає 90 998 грн. Зазначає, що з боку відповідача відношення до дітей погіршилось, на думку позивачки, має місце свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до синів, незважаючи на попередження, викладене у рішенні Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року по справі № 607/6871/15-ц, фактично ставлення до дітей стало байдужим. Стверджує, що вона не створює йому перешкод у спілкуванні та побаченні з дітьми, проте відповідач цього не бажає і не робить. За вказаних обставин, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 09.05.2022 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.08.2022 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті, про що зазначено у протоколі судового засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Ізай Р. О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак просили дану справу розглядати без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі. Крім цього, надіслали до суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. У судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який є сином сторін, пояснив, що батько не виконує батьківських обов`язків, останній раз бачив його близько семи років тому, коли був ще у першому класі. Окрім цього, зазначив, що батько також не спілкується з братом [PERSON] , не приймає у часті у їхньому житті, не відводить до школи та на гуртки, не дарує подарунки на день народження та не телефонує до них, більшу половину життя він живе без батька. Вважає, що його батька [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Свідок [PERSON] , яка є кумою позивачки, пояснила, що знає сім`ю близько 10 років, оскільки були з ними сусідами та є кумами. Позивач та відповідач розірвали шлюб через постійні сварки, після розлучення відповідач кудись виїхав, можливо закордон, близько 7-ми років вона його не бачила. Вказала, що він не приймає участі у житті та вихованні дітей, не забезпечує їх матеріально, не телефонує до них та не вітає із святами, діти при спілкуванні не згадують про батька, батька їм замінює теперішній чоловік позивачки [PERSON] , який і виконує усі батьківські обов`язки щодо дітей. У судовому засіданні свідок [PERSON] , який є чоловіком позивачки, ствердив, що діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні з 2015 року, він займається їхнім вихованням. Вказав, що хлопці вважають його своїм батьком. З 2016 року відповідач жодного разу не навідував дітей, не телефонує до них, матеріально не забезпечує та не сплачує аліментів. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 14 жовтня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2014 року. У даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29 липня 2008 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 січня 2012 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Відповідно до довідки №65 від 17.02.2022, виданої [PERSON] , 1986 р. н., яка проживає у [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою проживають [PERSON] , 1975 р. н., - чоловік; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , 1963 р. н., - мати. [PERSON] навчається в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 у 4-В класі. [PERSON] навчається в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 у 7-В класі. Батько дітей - [PERSON] не бере участі у вихованні синів, не цікавиться шкільними справами дітей, не забирає зі школи, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями. Вказане підтверджується довідками №№16/02-20, 17/02-20 від 22.02.2022, виданими Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4. Згідно з відповіддю №155 від 16.02.2022 КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», на обліку в лікаря педіатра КНП «ТМДКЛ» знаходяться діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З рапорту лікаря - педіатра відомо, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку: хронічний гастродуоденіт із збереженою кислотоутворюючою функцією. [PERSON] знаходиться на обліку в лікаря - офтальмолога: міопія слабкого ступеня. Згідно інформації лікаря - педіатра батько дітей не був присутній на оглядах дітей лікарем, усно чи письмово станом здоров`я дитини не цікавився. На прийом дітей завжди супроводжує мама. Відповідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 24.03.2022 №11-21/18, Відділу ДВС у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), згідно з матеріалами виконавчого провадження №58291408, відкритого 06.02.2019 на виконання судового наказу по справі №607/26043/18 від 30.01.2019 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третини) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, що пред`явлено 05.02.2019, станом на 01.03.2022 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 90 998 грн. 09 коп. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №509 від 22.05.2021 затверджено висновок служби у справах неповнолітніх та дітей про підтвердження місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для їх тимчасового виїзду за межі України. Термін дії рішення - один рік з дня набрання ним законної сили. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2017 року у справі № 607/3025/16-ц, яке набрало законної сили 24.10.2018, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - відмовлено; попереджено [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , покладено на Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Згідно з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням №698 від 13.07.2022, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із вимогами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Також, вимогами частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно із вимогами ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно із вимогами статей 9,18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (п.54) зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Зокрема, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом установлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу, а саме з 2017 року, не цікавиться життям дітей, не підтримує із дітьми жодного спілкування, не цікавиться їхнім станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги. Установлені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітніх дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей. За результатами розгляду справи по суті судом встановлена відсутність будь-якого спілкування відповідача з синами досить тривалий час по відношенню до віку дитини, існування реальної можливості виконання батьківських обов`язків, проте їх свідоме не виконання. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] не надав жодних заперечень проти викладених у позові обставин. За вказаних обставин, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, з метою забезпечення прав неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виходячи саме із інтересів неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є підставними та підлягають до задоволення. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного та

Outcome: approved