Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У липні 2022 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив зобов`язати розкрити АТ «ПРАВЕКС БАНК» інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 29.09.2020 року по 07.02.2022 року на розрахунковому рахунку № [NUMBER] в АТ «ПРАВЕКС БАНК», за період з 29.09.2020 року по 07.02.2022 року на розрахунковому рахунку № [NUMBER] в АТ «ПРАВЕКС БАНК» та за період з 02.12.2020 року по 07.02.2022 року на розрахунковому рахунку № [NUMBER] в АТ «ПРАВЕКС БАНК», що знаходяться за адресою: Кловський узвіз, буд. 9/2, м. Київ, 01021 із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з метою використання при проведенні перевірки. Ухвалою судді від 02.08.2022 у справі відкрито провадження. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, направив до суду про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи АТ «Правекс Банк» у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення якого повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заінтересована особа ПП-ФО [PERSON] також не з`явився у судове засідання, про яке повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви з процесуальних питань не надходили. За приписами частини 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З наданих матеріалів судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області перебуває платник податків - фізична особа [PERSON] (ПП-ФО [PERSON] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . ПП-ФО [PERSON] у відповідності до діючого законодавства взято на облік у податкових органах 30.09.2019 року. ПП-ФО [PERSON] має розрахункові рахунки в АТ «ПРАВЕКС БАНК» (МФО 380838) а саме: [NUMBER] ; [NUMBER]: [NUMBER] ,. що знаходиться за адресою: Кловський узвіз, буд. 9/2, м. Київ. 01021. Відповідно до пунктів 16.1.2, 16.1.3 ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права, що наведені в ст. 20 Податкового кодексу України. Згідно п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи ДПС мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання. Згідно положень ст. 1076 Цивільного кодексу України та ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», будь - яка інформація, що стосується клієнта, якою банк володіє на законних підставах, є банківською таємницею (за винятком, якщо така інформація складає держави) таємницю). У відповідності до п. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України, відомості, що складають банківську таємницю, можуть бути надані банком органам державної влади та їх посадовим особам виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Підстави для отримання інформації, що містить банківську таємницю, передбачені пунктами 1-4 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Органи державної фіскальної служби мають право отримати будь - яку інформацію, віднесену законом до банківської таємниці на підставі пунктів 1 (з дозволу власника цієї інформації) та 2 (за рішенням суду) ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Разом з тим, пунктом 3.5. Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267. передбачено, що банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнта, якщо інше не зазначено в дозволі клієнта іншого банку або вимозі, рішенні (постанові) суду. Враховуючи наведене, інформація про клієнтів іншого банку може бути надана в разі вказівки про це у рішенні суду. Статтею 61 Податкового кодексу України визначено поняття функції податкового контролю у діяльності органів ДПС. а саме зазначено, що це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Підпунктом 62.1.3 ст. 62 Податкового кодексу України визначено одним із способів податкового контролю - проведення перевірок та звірок відповідно до вимог Податкового кодексу України, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. До Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшли відомості із Єдиного державного реєстру щодо припинення підприємницької діяльності ПП Ф`О [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. З метою проведення відповідних заходів, на підставі ст. ст. 20. 73 Податкового кодексу України ПП ФО [PERSON] було направлено лист від 29.12.2021 року №3203/Ж12/25-01-07-09-12 щодо закриття розрахункових рахунків в банківських установах та надання всіх документів пов`язаних з господарською діяльністю за період з 30.09.2019 року по 01.10.2021 року. Вказаний лист, відповідно до поштового повідомлення 05.01.2022 року було вручено [PERSON] особисто. У п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України зазначено, що платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. Необхідно звернути увагу суду на п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.09.2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», зазначено, що розгляд справ про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, за заявою органу державної податкової служби суду слід звернути увагу, зокрема, на таке. Відсутність у справі рішення (наказу) керівника відповідного органу державної податкової служби про проведення документальної планової або позапланової виїзної або невиїзної перевірки платника податку не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки ці документи, як докази у справі, оцінюються судом поряд з іншими наданими доказами. Враховуючи зазначене, у контролюючого органу наявні обґрунтовані підстави для звернення до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, з метою здійснення податкового контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таким чином, інформація по руху коштів на розрахункових рахунках ПП ФО [PERSON] надасть змогу Головному управлінню ДПС у Чернігівській області належним чином виконати покладені на неї Податковим кодексом України повноваження, встановити фінансово - господарські взаємовідносини ПП ФО [PERSON] з іншими суб`єктами господарювання і буде використана як доказова база під час проведення перевірки платника податків з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. У відповідності до частини 3 статті 350 та пункту 6 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved