Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У вересні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , 2007 року народження. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка до канцелярії суду подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позов про розірвання шлюбу підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач в телефонному режимі повідомив, що позов визнає, згоден на розірвання шлюбу, справу просив розглянути в його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №278, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу та надання строку для примирення, відповідач погодився на розірвання шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved