Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 29.01.2022 року о 14 год. 45 хв. у с. Горенка, Бучанського району, Київської області по вул. Кулішова, 22, з вини водія автомобіля «КАМАЗ 53212», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт», відбулася ДТП в якій пошкоджено належний йому на праві власності транспортний засіб «AUDI Q3», д.н.з. [NUMBER] . Оскільки внаслідок указаної пригоди він зазнав майнових втрат, пов`язаних із пошкодженням його майна, страхове відшкодування страховою компанією йому не виплачено, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» 66 725 грн. 55 коп. страхового відшкодування. У судове засідання [PERSON] не з`явився, представник позивача - адвокат Пустовий Б.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Представник ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки на зареєстровану адресу місця знаходження, а тому вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу марки «AUDI», модель Q3, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 4-5). 29.01.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «КАМАЗ 53212», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «AUDI Q3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.05.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Цією постановою суду, яка набрала законної сили установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що [PERSON] 29.01.2022 року о 14 год. 45 хв. по вул. Кулішова, 22 в с. Горенка Бучанського району Київської області, керуючи автомобілем «КАМАЗ 53212», д.н.з. [NUMBER] , при перестроюванні праворуч не переконався в безпечності здійснення маневру, не надав переваги в русі автомобілю «AUDI Q3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, в тій смузі на яку [PERSON] мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. При зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с. 7-8). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «КАМАЗ 53212», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» згідно електронного договору ОСЦПВНТЗ №ЕР/206377696 за яким ліміт за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. 00 коп., франшиза - 2 600 грн. 00 коп. 08.02.2022 року [PERSON] через свого представника Пустового Б.В. повідомив ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» про настання страхового випадку, подавши заяву про виплату страхового відшкодування шляхом направлення її засобами поштового зв`язку (а.с. 10). Відповідно до звіту №20/02/22 про оцінку матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу від 17.02.2022, згідно замовлення [PERSON] визначено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «AUDI Q3», д.н.з. [NUMBER] , розмір якого станом на 10.02.2022 року становить 69 325 грн. 55 коп. (а.с. 11-29). 03.06.2022 року Пустовим Б.В. в інтересах [PERSON] направлено у Національний банк України та Моторне (транспортне) страхове бюро України скаргу у зв`язку з тим, що ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» не здійснило страхову виплату (а.с. 30). У відповіді №4-03/12044 від 14.06.2022 року МТСБУ зазначило, що у випадку незгоди з прийняти ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» рішенням, спір може бути вирішений у судовому порядку. Для забезпечення досудового врегулювання справи юридичним департаментом МТСБУ направлено відповідний запит до ПАТ «СК «Український Страховий Стандарт» (а.с. 31). Національний банк України, розглянувши скаргу зазначає, що у разі незгоди з діями/бездіяльністю страховика заявник має право звернутися до суду за захистом свої законних інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У розумінні практики ЄСПЛ термін «майно» має широке тлумачення, під ним зокрема розуміють «активи», які можуть виникнути, зокрема, на підставі позову про відшкодування шкоди, який виникає з її заподіянням («Прессос Компанія Нав`єра С.А. та інші проти Бельгії». Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 6 Закон України № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved