Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 03.11.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] підписано Анкету №37935 на отримання ліміту по кредитній картці. 03.11.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Додаток про відкриття кредитної лінії №ПКК/37935 від 03.11.2020 р. до Заяви-Договору №2625201536226/980/РК від 03.11.20220 р.(далі - Додаток до відкриття кредитної лінії). На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №ПКК/37935 від 03.11.2020 р. станом на 06.12.2021 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 131 276,25 грн., що складається із: -Неповернута сума кредиту - 96849,01 грн.; -Прострочені відсотки - 34427,94 грн. Щодо солідарного відповідача - 2 зазначає наступне. 03.11.2020 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву №ПКК/37935 на отримання ліміту по кредитній картці, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] . У Анкеті-заяві №ПКК/37935 зазначено, що шляхом підписання цієї Анкети-заяви Позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя. Зазначає, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. Вказує, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором №ПКК/37935 від 03.11.2020 р. у розмірі 131276,95 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 96849,01 грн.; заборгованості за відсотками - 34427,94 грн. Ухвалою від 14.01.2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 14.01.2022 року клопотання представника позивача акціонерного товариства «Кредобанк» про витребування доказів задоволено. Витребувано у відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кіровоградській області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , або копію іншого документа, який підтверджує факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбних відносинах. Представник позивача АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надіслали. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зважаючи на те, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подали, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за їх відсутності та згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 03.11.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] підписано Анкету-Заяву №37935 на отримання ліміту по кредитній картці (а. с. 30). 03.11.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Додаток про відкриття кредитної лінії №ПКК/37935 від 03.11.2020 р. до Заяви-Договору №2625201536226/980/РК від 03.11.20220 р. (далі - Додаток) (а.с. 31). Згідно п. 1.3.2.3.2.1 Додатку - розмір процентів за Кредитним договором: 30 % річних. Згідно п. 1.3.2.3.3 Додатку - орієнтована реальна річна процентна ставка 46,09 %. Згідно п. 1.3.2.8 Додатку - Пеня. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором Клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення , розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Клієнта, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Клієнта. 03.11.2020 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 6 якого - штрафи. У разі невнесення або внесення платежу в сумі меншій, ніж сума Мінімального обовязкового місячного платежу, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, у розмірі 100 грн за кожен випадок порушення (а.с.32). Згідно Руху коштів по рахунку з 03.11.2020 по 06.12.2021;рахунок № [NUMBER] , [PERSON] - відображено рух коштів по рахунку. Останній рух коштів 12.11.2021 року в сумі 50 грн., збільшення заборгованості по кредитній картці (а.с. 7-29). Згідно розрахунку суми заборгованості по ПКК/37935 [PERSON] - сума заборгованості станом на 06.12.2021 року - 131276,95 грн, що складається: 96849,01 грн - неповернута сума кредиту; 34427,94 грн - прострочені відсотки (а.с. - 6). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач АТ «Кредобанк» умови договору виконало, а саме шляхом відкриття відповідачу кредитної лінії У порушення умов договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 131276,95 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором ПКК/37935 від 03.11.2020 року. Щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] та [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог статті 1056 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог частин першої - третьої статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог частин першої, другої, четвертої статі 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані банком письмові докази не дають підстав визнати доведеним той факт, що кредитний договір укладений [PERSON] в інтересах сім`ї, оскільки, як слідує зі змісту цього договору, він укладений з метою отримання коштів на поточні потреби. У той же час, у даній справі, один з подружжя - [PERSON] згоди на укладення кредитного договору [PERSON] не надавала, що підтверджується анкетою-заявою №37935 на отримання ліміту по кредитній картці (а.с. 30), Додатком про відкриття кредитної лінії №ПКК/37935 від 03.11.2020 р. до Заяви-Договору №2625201536226/980/РК від 03.11.20220 р. (а.с. 31), Паспортом споживчого кредиту (а.с. 32). Будь які інші докази, які б підтверджували цю обставину у справі відсутні. З огляду на це, суд вважає, що позов про солідарне стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню. Розподіл між сторонами судових витрат. Витрати по оплаті судового збору та за надання правничої допомоги слід покласти на [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено наступне. Позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. (а.с. 5). Враховуючи той факт, що позов задоволено частково, а саме заборгованість по Кредитному договору стягнуто з [PERSON] в повному обсязі, суд при ходить до переконливого висновку, що з останнього на користь АТ «Кредобанк» слід стягнути 2270 грн. за сплату судового збору по даній справі. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просив стягнути з відповідачів у розмірі 10 % від ціни позову, а саме 13127, 69 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу представником позивача надано витяг з Договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладено між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право». Суд зазначає, що такий витяг з Договору не містить положень які вказують на витрати, пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі та написання позовної заяви та супровід представника в судових засіданнях, вартість договору про надання правової допомоги, розмір гонорару, тощо (а.с. 102). Крім того, суд зазначає, що представником позивача не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене, витрати на професійну правову допомогу на користь АТ «Кредобанк» в сумі 13127,69 грн не підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі статей 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial