Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~31.08.2022 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначила, що 05.12.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння та розбіжностей у поглядах на життя, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У зв`язку з чим, вона вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 13.09.2022 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з роз`ясненням сторонам порядку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 23.09.2022 року відповідач [PERSON] , з метою збереження сім`ї, звернувся до суду з письмовим клопотання про надання строку для примирення. Ухвалою суду від 26.09.2022 року сторонам надано строк для примирення подружжя. 17.11.2022 року позивач звернулася до суду із заявою в якій наполягає на розірванні шлюбу. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, враховуючи повідомлені сторонами позиції щодо вирішення спору, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.12.2003 року відділом РАГС Балтського районного управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 153, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, позивач на розірванні шлюбу наполягає в категоричній формі, не бажає примирення, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Згідно ст. 51 Конституції України\~та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у зв`язку з чим, відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач не вказала на якому прізвищі бажає залишитись після розірвання шлюбу, тому суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Виходячи з наведеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім`ї неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved