Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

29 вересня 2022 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 липня 2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини та цінності, обов`язки з ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння між ними та довіри. Відповідач не приймає участі у житті та вихованні дітей, не бажає з ними спілкуватися. Між позивачем і відповідачем виникають постійні сварки та конфлікти, які залагодити не вдається і, як вказує позивач, їх шлюб існує лише формально. З жовтня 2021 року сімейні відносини між ними фактично припинені, вони не спілкуються, не ведуть спільне господарство, втратили між собою всі фізичні та духовні зв`язки. У цих стосунках позивач не відчуває себе щасливою, вони приносять їй страждання і стомили. Тому вона бажає їх припинити, вважаючи, що збереження сім`ї з відповідачем неможливе і суперечить її інтересам. Тому позивач змушена звернутися до суду з зазначеним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 11.10.2022 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак\~ подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.27/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає». /а.с.19, 24/. При цьому, ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом також вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи іншими, доступними суду методами, з використанням засобів мобільного зв`язку шляхом направлення СМС-повідомлення, за його згодою, як передбачено ч.13 ст.128 ЦПК України /а.с.22,23,26/. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак\~ в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними і тому справа розглянута у його відсутність. Судом були\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 01 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №32 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають п`ятеро дітей, у тому числі четверо неповнолітніх: доньок - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ;\~ та синів - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] /а.с.8.9,10,11,13/. Згідно з довідкою Маяківського старостинського округу №6 Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, виданої [PERSON] , остання досить тривалий час, а саме з жовтня місяця 2021 року, не проживає зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , як одна сім`я /а.с.12/. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час\~ розірвання шлюбу. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, з жовтня 2021 року проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе і перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та, згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved