Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» (далі - КНП КЛ «Психіатрія») звернулось до Подільського районного суду м. Києва з заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , у КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у примусовому порядку для лікування відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява обґрунтована тим, що 18.11.2022 о 15:00 до КНП КЛ «Психіатрія» за направленням спеціалізованої психіатричної бригади № 14 та рапортом поліції госпіталізовано [PERSON] , [INFO] . Підставою для госпіталізації стало: агресивна та неадекватна поведінка, обумовлена галюцинаторно-параноїдною симптоматикою. 21.11.2022 о 10:00 [PERSON] оглянута комісією лікарів - психіатрів (далі - ЛКК) у складі голови ЛКК Лебедєва Д.С., завідувача відділення №3 Терентьєвої Л.С., лікаря-психіатра Бабич М.І., у зв`язку з відмовою від стаціонарного лікування. Згідно заключення ЛКК комісією встановлено, що пацієнтка [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: «Маячний розлад. Галюцинаторно-параноїдний синдром F - 22.0». У зв`язку з категоричною відмовою пацієнтки від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, остання потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». 21.11.2022 ухвалою суду заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Представник заявника КНП КЛ «Психіатрія», лікар-психіатр Бабич М.І. у судовому засіданні заяву підтримала з мотивів, викладених у ній, підтвердила, що пацієнтка становить небезпеку для себе та оточуючих. У судовому засіданні [PERSON] заперечувала проти заяви, вважаючи, що вона не потребує стаціонарного лікування. У судовому засіданні прокурор підтримала заяву КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» про госпіталізацію особи у примусовому порядку для лікування, просила її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що о 15:00 18.11.2022 до КНП КЛ «Психіатрія» за направленням спеціалізованої психіатричної бригади № 14 та рапортом поліції госпіталізовано [PERSON] , [INFO] . Підставою для госпіталізації стала агресивна та неадекватна поведінка, обумовлена галюцинаторно-параноїдною симптоматикою. Пацієнтка письмової згоди на проведення психіатричного огляду та госпіталізацію до психіатричного закладу не надала. 21.11.2022 о 10:00 [PERSON] оглянута комісією лікарів - психіатрів (далі - ЛКК) у складі голови ЛКК Лебедєва Д.С., завідувача відділення №3 Терентьєвої Л.С., лікаря-психіатра Бабич М.І., у зв`язку з відмовою від стаціонарного лікування. Згідно заключення ЛКК комісією встановлено, що пацієнтка [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: «Маячний розлад. Галюцинаторно-параноїдний синдром F - 22.0». Враховуючи те, що [PERSON] вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність внаслідок тяжкого психічного розладу, вона потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві у примусовому порядку. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ст. 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Відповідно до ч. 6 ст. 284 Цивільного кодексу України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України, Законі України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Законі України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до них. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оцінивши докази у справі за внутрішнім переконанням, суд зазначає, що наявні достатні та переконливі підстави вважати, що [PERSON] страждає на психічний розлад, остання відмовляється приймати лікування та не надає згоду на госпіталізацію. Матеріали справи підтверджують необхідність її госпіталізації у психіатричному закладі з метою лікування у стаціонарних умовах, оскільки вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність внаслідок тяжкого психічного розладу. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання щодо наявності підстав, передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для примусової госпіталізації [PERSON] до КНП КЛ «Психіатрія». Згідно з частинами 1 та 2 статті 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved