Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

29.11.2021\~року Позивач,\~Акціонерне товариство\~«Державний ощадний\~банк України»,\~звернувся до\~Заводського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області з\~цивільним позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості в\~розмірі 22896,21 грн., яка складається з заборгованість за основним боргом (кредитом) 17996,63 грн., проценти за користування кредитом 3732,70 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 315,48 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 87,09 грн.,витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 606,55 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 187,76 грн.. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 29.11.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. 01.12.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська справу було призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12.02.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 5654/0314. Відповідно до п.2.1. Договору, Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачений строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до п.п. 2.2 та 2.4.1. Договору, Банком надано кредиту у загальному розмірі 22000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11 лютого 2025 року … сплачуючи Банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена процентна ставка у договорі є фіксованою. Відповідач 12.02.2020 року отримав кредит. Відповідач прострочив виконання зобов`язань за договором на строк понад 58 календарних днів. Банком перед Позичальником зобов`язання були виконанні в повному обсязі, а саме надані грошові кошти (Кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Однак,відповідачем належним чином не виконувались належним чином взяті на себе зобов`язання. Станом на 22.11.2021 року заборгованість відповідача перед банком складає 22896,21 грн., яка складається з: -Заборгованість за основним боргом (кредитом) 17996,63 грн.; -Проценти за користування кредитом 3732,70 грн.; -3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 315,48 грн.; -3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 87,09 грн.; -витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 606,55 грн.; -витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 187,76 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами\~ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на останню відому суду адресу і в силу\~ст.131 ЦПК України\~вважається доставленою, на підставі\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає причини неявки відповідачки неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачкою відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України\~визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2020 року відповідач підписав з позивачем Договір про споживчий кредит № 564/0314 (а.с. 12-22). Банком надано виписку по картковому рахунку [PERSON] за період з 12.02.2020 року по 22.11.2021 рік (а.с .31-38). З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує і протягом тривалого часу не здійснює погашення кредиту, внаслідок чого у позичальника перед банком утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 22.11.2021 рік становить 22 896 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто шість) гривень 21 копійка, згідно розрахунку банку (а.с. 8-11). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд вважає, що у даних правовідносинах слід застосовувати норми\~Цивільного кодексу України\~та норми\~Закону України «Про споживче кредитування»\~оскільки між сторонами склалися правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частино першою\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4\~ст.16 Закону України «Про споживче кредитування»\~у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь у зазначеному вище розмірі. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved