Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Ємець А.Ю. звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову мотивовані тим, що 09.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис № 4227 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» у загальній сумі 54\~410,26 грн. Разом з цим, стягувачем не надані належні та допустимі докази безспірності заборгованості Надані до виконавчого напису документи не є належним чином оформленою випискою по банківському рахунку, а є по суті розрахунком заборгованості. Відповідно до п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Таким чином, стягувач повинен був надіслати боржнику письмову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Але нотаріусом в цій частині не були дотримані вимоги закону, за таких обставин виконавчий напис підлягає скасуванню. Крім того, враховуючу ту обставину, що позивач жодних кредитних договорів, які б посвідчувалися нотаріально, приватним нотаріусом виконавчий напис № 4227 від 09.10.2020 було вчинено незаконно на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. Позивач наголошує, що стягувачем не доведено факту відступлення права вимоги за кредитним договором. Жодного разу її не повідомляли про заміну кредитора у зобов`язанні. Зазначене свідчить про те, що сума яку заявляє до стягнення відповідач є оспорюваною. Тому просить визнати виконавчий напис від 09.10.2020 № 4227, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 54\~410,26 грн. з [PERSON] , таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2022 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) учасників справи у судове засідання (а.с. 22). 08.11.2022 від представника відповідача - Філько А.Р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на те, що\~23.05.2018 року між позивачем та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» був укладений кредитний договір № МФ-3501800000818. 22.08.2018 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено Договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло право вимоги до [PERSON] за договором № МФ-3501800000818 від 23.05.2018. Разом з цим, всі зобов`язання за договором не виконувалися, що призвело до того, що за вказаним договором виникла прострочена заборгованість. У зв`язку із чим, ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» звернулось до приватного нотаріуса, та 09.10.2020 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким стягнуто заборгованість з [PERSON] , у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору. Відповідач у відзиві наголошує, що позивачем не було надано будь-яких доказів належного виконання зобов`язань, не надавались докази сплати коштів, не зазначались обставини, які спростовують наявність заборгованості. Фактично кредитний договір не був виконаний гр. [PERSON] . Крім того від\~ [PERSON] , жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності будь-яких заперечень не надходило. Позивач не пред`явила жодних претензій чи заперечень після дати переуступлення кредитного договору. Контррозрахунку не надала, не надала підтверджень належного виконання нею своїх зобов`язань, про які вона знала, оскільки особисто укладала даний договір та закріплювала його своїм підписом. Наразі виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Шавлукової З.А. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом були дотримані вимоги ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, а тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі.\~ Треті особи пояснень щодо позову суду не надали. Позивач [PERSON] \~\~та\~\~представник\~\~позивача\~\~в судове засідання не з`явилися,\~\~про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача, адвокат Ємець А.Ю. 18.11.2022\~\~звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просить суд розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 09.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4227 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» заборгованості, що виникла за кредитним договором № МФ-3501800000818 від 23.05.2018, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «БІ Джи Мікрофінанс» та [PERSON] . Згідно оспорюваного виконавчого напису вбачається, що правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «БІ Джи Мікрофінанс» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на підставі Договору факторингу № 1 від 22.08.2018. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.08.2018 по 01.10.2020. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за кредитом (основна сума) 20\~000,00 грн.; заборгованості за відсотками 19\~600,00 грн.; пені 9\~800,00 грн.; заборгованості за комісією 2\~200,00 грн.; 3% річних застосовані до основної суми та відсотків 2\~510,26 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300,00 грн. Загальна сума заборгованості позивача [PERSON] становить 54\~410, 26 грн. (а.с. 12). Встановлено, що 04.02.2021\~\~приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64381007 з примусового виконання виконавчого напису № 4227 вчиненого 09.10.2020\~приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В.,\~\~про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» заборгованості за кредитним договором у розмірі 54\~410,26 грн. (а.с. 17). При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. За своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником щодо суми боргу, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Суду не надано доказів, що стягувачем та нотаріусом було дотримано вимоги необхідні для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі № 137/1666/16-ц. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такого боргу. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Суду не надано відповідачем доказів тому, що приватному нотаріусу Личуку Т.В.\~\~ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції»\~\~для вчинення виконавчого напису надавалися: - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як встановлено судом, кредитний договір\~\~№ МФ-3501800000818 від 23.05.2018, було укладено в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Суду не надано доказів і тому, що боржник [PERSON] була повідомлена за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення нею кредитних зобов`язань з пропозицією ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Крім того, зі змісту оскаржуваного виконавчого напису не вбачається обґрунтувань розміру заборгованості по несплаченим відсоткам на суму\~\~19\~600,00 грн., пені 9\~800,00 грн., комісії 2\~200,00 грн та 3% річних, що були застосовані до основної суми та відсотків у сумі 2\~510,26 грн.\~\~ Отже, на переконання суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, крім того виконавчий напис вчинено відносно нотаріально не посвідченого кредитного договору, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються\~\~у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача\~\~судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992,40\~\~грн. - за подачу позовної заяви (а.с. 2).\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved