Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ізяславської міської ради, комунального некомерційного підприємства «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначив, що 29 квітня 2021 року Ізяславським районним судом Хмельницької області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у твиді позбавлення волі на 6 років6 місяців. Вказаний вирок набрав законної сили 14.07.2021 року. Вироком встановлено, що 28.07.2020 року близько 11 години, потерпілий [PERSON] спільно з свідком [PERSON] зайшли до [PERSON] , який являється їх знайомим, щоб спільно розпивати алкогольні напої за місцем його проживання, що по [ADDRESS] . Разом з цим, вже близько 11 години 40 хвилин 28.07.2020 року, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщені веранди та сидячи за столом, на грунті раптово виниклих непрязних відносин до [PERSON] , вирішив спричинити йому тяжкі тілесні ушкодження. З цією метою, [PERSON] , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , взявши в праву руку складний ніж, який був при собі, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння та передбачаючи його сусільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар в область живота, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини в нижній ділянці жовота зліва із зовнішньою та внутрішньою кровотечею, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Тим самим,\~своїми умисними\~діями,\~що виразились\~у спричиненні\~умисного тяжкого\~тілесного ушкодження\~ [PERSON] ,\~небезпечного для\~життя в\~момент заподіяння,\~ [PERSON] \~вчинив кримінальне\~правопорушення,\~передбачене ч.\~1\~ст.\~121\~КК України. У зв`язку з отриманими травмами потерпілий проходив лікування у КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня», вартість лікування склала 3440 грн. 97 коп., які позивач просить стягнути із відповідача на користь КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня». В судовому засіданні прокурор Шудра Ю.В. позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що потерпілий сам спровокував конфліктну ситуацію. Судом встановлено, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання: - за ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, - за ч. 1 ст. 121 КК України 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити [PERSON] покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вироком встановлено, що 28.07.2020 року близько 11 години, потерпілий [PERSON] спільно з свідком [PERSON] зайшли до [PERSON] , який являється їх знайомим, щоб спільно розпивати алкогольні напої за місцем його проживання, що по [ADDRESS] . Разом з цим, вже близько 11 години 40 хвилин 28.07.2020 року, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщені веранди та сидячи за столом, на грунті раптово виниклих непрязних відносин до [PERSON] вирішив спричинити йому тяжкі тілесні ушкодження. З цією метою, [PERSON] , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , взявши в праву руку складний ніж, який був при собі, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння та передбачаючи його сусільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар в область живота, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини в нижній ділянці жовота зліва із зовнішньою та внутрішньою кровотечею, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Тим самим, своїми умисними діями, що виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження [PERSON] , небезпечного для життя в момент заподіяння, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.04.2021 року щодо [PERSON] залишено без змін. Вирок набрав законної сили: 14.07.2021 року. Відповідно до довідки КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» № 260 від 29.04.2022 року вартість лікування [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні: у відділенні анестезіології інтенсивної терапії та хірургічному відділенні з 28.07.2020 року по 05.08.2020 року упродовж 10 ліжко-днів становить 3440,97 грн. Згідно ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Ст. 1166 Цивільного кодексу України\~визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету ї їх використанні, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Відповідно до вищевказаного Порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Як вбачається із пункту 6\~постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Під час розгляду справи встановлено, що між злочинними діями відповідача [PERSON] , який спричинив тяжке тілесне ушкодження потерпілому [PERSON] , та перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок. Суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 3440,97грн. Суд вважає, що згідно вимог ст.\~88\~Цивільного процесуального\~Кодексу України і Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідач являється інвалідом ІІ групи, його слід звільнити від сплати судового збору.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved