Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . За час шлюбу, а саме [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Полтави, ухваленим у 2005 році, вирішено стягувати з позивача аліменти на утримання його вказаної дочки у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного доходу громадян щомісячно до досягнення вказаною дитиною повноліття. Через наявну заборгованість по сплаті аліментів постановою міського відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції серії AM № 910004 від 19.05.2009 року. на все належне позивачу майно накладено арешт із забороною його відчуження. Однак, 03.04.2017 року позивач повністю погасив вказану заборгованість. Того ж дня державним виконавцем вказаного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з закінченням строку для даного виду стягнення. Тому позивач просить зняти вказаний арешт із забороною відчуження майна. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 02.12.2022 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити їх в повному обсязі (а.с.33). Представник відповідача, державний виконавець вказаного відділу державної виконавчої служби Косівчук Р.Б. в судове засідання не з`явився, 14.11.2022 року подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.24). Третя особа в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин своїх неявок суду не повідомила, не звернулась із заявою про розгляд справи в її відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з даними постанови про відкриття виконавчого провадження №30442425 від 23.11.2006 року таке провадження відкрито на виконання виконавчого листа, виданого 27.09.2005 року на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави, ухваленого в 2005 році в справі 2-3275, яким вирішено стягувати з позивача на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного доходу громадян щомісячно на утримання їх дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття (а.с.7). Відповідно до відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 23512293 на підставі постанови серії АМ № 910004, винесеної державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Диксою І.Ф. 19.05.2009 року, зареєстроване публічне обтяження у виді арешту всього майна позивача із забороною відчуження майна (а.с.8). Згідно з відомостями з цього ж Державного реєстру № 51677279 на підставі постанови серії АМ № 30442425, винесеної головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області Косівчуком Р.В. 10.03.2017 року, зареєстроване публічне обтяження у виді арешту всього рухомого майна позивача із забороною відчуження майна (а.с.9). Згідно з даними відповіді № 24841 від 22.07.2022 року, наданої зазначеним відділом державної виконавчої служби, 03.04.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строку для даного виду стягнення. В цій відповіді позивачу роз`яснено нижченаведені положення ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав зняття арешту (а.с.6). Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, частиною 4 якої визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві право самостійно знімати арешт, а частиною 5 цієї статті передбачено можливість заінтересованої особи звертатися до суду за зняття арешту в інших випадках, не вказаних в ч.4 даної статті. Зокрема, відповідно до п.7 ч.4 ст.59 цього Закону підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до правил, передбачених ч.5 цієї статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, з урахуванням того, що у вказаному відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є позивач, то наявність такого оспрюваного обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації його законних прав та інтересів. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для зняття арешту із всього майна позивача. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд враховує межі позовних вимог, які стосуються лише обтяження, накладеного 19.05.2009 року. На підставі ст. ст. 321, 386, 391 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» та,

Outcome: approved