Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами втрачені почуття любові, на час звернення до суду з даним позовом шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Крім того, оскільки відповідач не бажає сплачувати аліменти добровільно, позивач просить стягнути з нього аліменти у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник відповідача надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, 24 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний запис №187. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Шлюб позивача та відповідача виявився невдалим, за час сумісного проживання в них не склалися гармонійні сімейні стосунки, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим. Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведені обставини, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Щодо вимоги про стягнення аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України). Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнав. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд бере до уваги те, що відповідач працездатного віку, працює та має постійний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно. На підставі викладеного, беручи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно з п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.42\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, по позовній вимозі щодо розірвання шлюбу, 50 відсотків судового збору відшкодовується позивачу за рахунок відповідача та 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. По позовній вимозі про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, слід стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, 50 відсотків судового збору компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved