Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

21.09.2022 до суду надійшло клопотання адвоката Кошліченко Ніни Валеріївни про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках цивільної справи за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. В обґрунтування поданої заяви представник відповідача зазначає, що в провадженні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. перебувала цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. 18.08.2022 в рамках цієї справ винесено рішення, яким Концерну «Міські теплові мережі» відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. З метою отримання правової допомоги в рамках цієї справи, між адвокатом Кошліченко Н.В. та відповідачем [PERSON] 07.09.2021 було укладено договір про надання правничої допомоги № 210807-01, додаткова угода № 2 до Договору №\~210807-01 від 07.09.2021, якими узгоджено та затверджено гонорар адвоката. На виконання вимог цього Договору та додаткової угоди, 09.10.2021 та 22.08.2022 відповідачем [PERSON] сплачено адвокату Кошліченко Н.В. гонорар у розмірі 3\~000,00 грн та 6\~000,00 грн відповідно. Разом з цим, у заяві про перегляд заочного рішення відповідачем ставилось питання щодо відшкодування їй витрат зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн за звернення до суду з відповідною заявою. У заяві про перегляд заочного рішення, а також у клопотанні про відшкодування судових витрат, адвокатом Кошліченко Н.В. було зазначено про подання доказів понесених витрат в порядку та строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Від представника Концерну «Міські теплові мережі» надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката з тих підстав, що сума, заявлена адвокатом до відшкодування, є необґрунтованою та значно завищеною, а тому вона повинна бути зменшена до доведеного та розумного розміру, на підтвердження чого повинні бути надані відповідні документи. Представник позивача просить відмовити у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу. Справу просить розглядати без її участі. Від представника [PERSON] адвоката Кошліченко Н.В., надійшла заява про розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення без її участі, просить вимоги клопотання задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №\~19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, що слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.\~137 ЦПК України). У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.\~5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду у справі №\~910/4881/18 від 18.12.2018, у справі № 920/653/19 від 03.04.2020. Таким чином, суд дійшов до висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Судом встановлено, що участь адвоката, який представляє інтереси відповідача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: копією договору про надання правничої допомоги № 210807-01 від 07.09.2021; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЗП № 001195; копією ордера про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Кошліченко Н.В. Кравченко (Аравіцькій) О.В Серії АР № 1048921; копією додаткової угоди № 2 від 07.09.2021 до Договору про надання правничої допомоги № 210807-01 від 07.09.2021; копіями актів прийому-передачі виконаних робіт від 09.10.2021 на суму 6\~000,00 грн та від 22.08.2022 на суму 3\~000,00 грн; детальним розрахунком вартості адвокатського гонорару від 16.09.2022 на загальну суму 9\~000,00 грн, квитанціями до прибуткового касового ордера № 98 від 09.10.2021 на суму 3\~000,00 грн та №\~64 від 22.08.2022 на суму 6\~000,00 грн. Як вбачається з актів прийому-передачі виконаних робіт і послуг від 09.10.2021 та 22.08.2022, адвокатом було виконано всього робіт та надано послуг на суму 3\~000,00 грн та 3\~000,00 грн відповідно. Загальна сума складає 6\~000,00 грн (а.с. 140-141). Однак, згідно з квитанціями до прибуткового касового ордера № 98 від 09.10.2021 (а.с. 139) та № 64 від 22.08.2022 на суму 6 000,00 грн (а.с. 139) , відповідачем адвокату було фактично сплачено 9\~000,00 грн. Детальний опис наданих послуг на вказану суму наведений у детальному розрахунку (а.с. 142). Крім того, з матеріалів справи, зокрема, із заяви про перегляд заочного рішення та пояснень адвоката, наданих вже при розгляді справи по суті після перегляду заочного рішення, вбачається, що правова позиція відповідача не змінювалась, тобто доводи, викладені в них, є ідентичними за обґрунтуванням. Отже, підготовка цих документів до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial