Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що 08.09.2017 Зачепилівським районним судом Харківської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до його повноліття. За вказаним рішенням видано відповідний виконавчий лист № 620/473/17, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 56407801в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Однак, внаслідок невиконання відповідачем вказаного рішення, за період з 01.08.2017 по 01.07.2022 утворилася заборгованість по аліментах у розмірі 207 088,24 грн. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду із даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 202\~950,57 грн.. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, у запропонований йому строк відзиву на позов до суду не надав.\~\~\~Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.\~280,281 ЦПК України\~підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. В ході судового розгляду встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 08.09.2017 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2017 і до досягнення сином повноліття. Відповідач не сплачує аліменти на утримання сина у визначеному за вищевказаним рішенням суду розмірі. Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.07.2022 становить 207\~077,24 грн. З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст.196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Частиною 1 ст.196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. В силу ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Так, позивачкою в позовній заяві проведено розрахунок пені, за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до розрахунку позивачки, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.08.2017 по 01.07.2022 становить 1\~654\~412,70 грн. При цьому позивачка просить стягнути з відповідача суму неустойки в розмірі 202\~950,57 грн. Відповідач відзиву на позов не надав та не навів доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього (об`єктивних) причин, тобто підстав для зменшення розміру неустойки у суду немає. За таких обставин, суд погоджується з позицією позивачки про те, що згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментах, тому вважає, що сума пені за прострочення сплати аліментів повинна бути стягнута з відповідача у розмірі 202\~950,57 грн., що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментах. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 2 029,50 грн. (1 відсоток ціни позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved