Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

19.05.2021 [PERSON] звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису №99 від 18.09.2014 про народження [PERSON] , [INFO] , та актового запису №100 від 18.12.2014 народження [PERSON] , 12.12.2014, вчинених відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.10.2009 року він уклав шлюб з [PERSON] , проте сімейне життя у них не склалося і 02.04.2021 року вони розлучилися. В шлюбі [INFO] у [PERSON] народились двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що не являється батьком дітей відповідача [PERSON] та стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON] , [INFO] і [PERSON] . [INFO] , на час реєстрації його батьком дітей, він не знав, що не є їх біологічним батьком та дізнався про це у кінці березня 2021 року, коли довідався про результати тестів ДНК на батьківство. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2022 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 30.06.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 01.12.2021 призначено у справі судову молекулярно генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 30.03.2022 поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням до суду повідомлення судового експерта А.Р. Зинь від 01.03.2022 № СЕ-19/114-22/22-БД про неможливість проведення експертизи у зв`язку із тим, що сторони у справі разом з дітьми не прибули на відібрання зразків для проведення експертизи. Ухвалою суду від 09.06.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Мукан І.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, проте позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] \~в судове засідання не з`явилася, проте 24.10.2022 подала суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає повністю та просить справу розглядати у її відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області Микуляк Р. в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, 17.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №41. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » ( а.с.8). Під час даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області. Батьком дітей було записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с.11,12). Як вбачається з копії рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.04.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). Згідно\~ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Статтею 122 СК України\~визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~цього Кодексу,\~має право\~оспорити своє\~батьківство,\~пред`явивши\~позов про\~виключення запису\~про нього\~як батька\~з актового\~запису про\~народження дитини. У\~разі доведення\~відсутності кровного\~споріднення між\~особою,\~яка записана\~батьком,\~та дитиною\~суд постановляє\~рішення про\~виключення відомостей\~про особу\~як батька\~дитини з\~актового запису\~про її\~народження. Оспорювання\~батьківства можливе\~лише після\~народження дитини\~і до\~досягнення нею\~повноліття. Оспорювання\~батьківства неможливе\~у разі\~смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до\~частини першої статті 123\~цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ),\~ -\~шляхом пред`явлення\~позову про\~виключення відомостей\~ про\~ неї\~ як\~батька \~з \~актового \~запису про\~народження дитини,\~ а\~також жінка,\~котра народила\~дитину в\~шлюбі \~(ст.\~ 138\~ СК),\~ -\~ звернувшись\~ із\~позовом \~про виключення\~із цього\~запису відомостей\~про її\~чоловіка як\~батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Відповідно до наявних в матеріалах справи звітів по тесту на батьківство ID28175 від 30.03.2021 «GENORAMA LLC» (Естонія), результати тесту ДНК показали, що [PERSON] , [INFO] , виключається як біологічний батько дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , ймовірність батьківства 0% ( а.с.13-16). Відповідачка визнала позов, про що звернулася до суду з відповідною заявою, в якій зокрема зазначила, що погоджується з експертним дослідженням наданим позивачем. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач, згідно з вимогами частини першої\~статті 206 ЦПК України, може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. Частиною четвертою\~статті 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищенаведене, суд, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідачка позовні вимоги визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, приходить до висновку, що згідно положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved