Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

У січні 2022 року Житлово-будівельний кооператив «Політехнік-2» (позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу «Політехнік-2» 16731,48 грн заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, 1809,51 грн - 3 % річних та інфляційні, 2270,00 грн судового збору, а також зобов`язати орган, який здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати проценти по день виконання рішення згідно п.п.10, 11 ст. 265 ЦПК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Житлово-будівельний кооператив «Політехнік-2» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування вказаного житлового будинку. Відповідач не виконує свої обов`язки по своєчасному внесенню плати за житлово-комунальні послуги, за управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 20.12.2021 р. в сумі 16731,48 грн. Крім цього, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував 3% річних та інфляційні в сумі 1262,51 грн та просив зобов`язати орган, який здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати проценти по день виконання рішення згідно п.п.10, 11 ст. 265 ЦПК України. Ухвалою судді від 02.06.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2021 р. Житлово-будівельний кооператив «Політехнік-2» згідно статуту є обслуговуючим кооперативом, а кожен член кооперативу та співвласник будинку зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати житлово-комунальні послуги, а також внески на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно ст. ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української РСР, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім`ї наймача , які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки , що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуг (постанова Верховного Суду від 18.03.2019 р. у справі №210/5796/16-ц) Вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за надані та спожиті послуги з утримання будинків і прибудинкових територій щодо квартири [ADDRESS] , за період з листопада 2019 р. по 20.12.2021 р. становить 18540,99 грн, з яких: 16731,48 грн - основна заборгованість, 547,00 грн - 3 % річних, 1262,51 грн- інфляційна складова боргу. Відповідачем належними та допустимим доказами не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості за надані та спожиті послуги з утримання будинків і прибудинкових територій. Вказаний розрахунок детально відображає нарахування, оплати, тому є належним та допустимим доказом та встановлює надання та споживання таких послуг. Варто також зазначити, що до матеріалів справи не надано доказів того, що відповідач звертався до позивача про перерахунок заборгованості у зв`язку з недотриманням вимог закону. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем не надано. Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач є споживачем послуг, який не виконував належним чином свої зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу «Політехнік-2» 16731,48 грн заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, 1809,51 грн - 3 % річних та інфляційні. Між тим, щодо позовної вимоги про стягнення 3 % річних до моменту виконання рішення варто зазначити наступне. Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування є правом суду, а не його обов`язком. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норм, суд не вбачає підстав для її задоволення. Крім того, особа на користь якої ухвалено рішення суду про стягнення боргу, на який нараховано відсотки не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом за захистом свого порушеного права, у разі невиконання відповідачем рішення суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 2270,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial