Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача та, з урахуванням останніх змін до позовної заяви, просили припинити право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] позивачів та відповідача. Поділити в натурі будинок [ADDRESS] виділивши [PERSON] з [PERSON] 2/3 частини жилого будинку, шлакобетонний, жилою площею 103,00 кв.м., зазначений в плані під літ. А квартира [ADDRESS] (2-1 - 2-11); [PERSON] 1/3 частину жилого будинку, шлакобетонний, жилою площею 103,00 кв.м., зазначений в плані під літ. А, квартира [ADDRESS] (2-1 - 2-11). Усунути перешкоди у користуванні майном, виселити [PERSON] з членами її родини із частини будинку, яку вона займає та вселити [PERSON] з [PERSON] на належну їм площу. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] в порядку спадкування за заповітом успадкував 45/300 частин жилого будинку [ADDRESS] . [PERSON] в порядку спадкування за заповітом успадкував 45/300 частин жилого будинку [ADDRESS] . Як зазначили позивачі, зі слів відповідача вона також успадкувала частину будинку. Спадкове майно позивачів складається з 90/300 частин будинку (по 1/2 частині кожному). Відповідачу належить 45/300 частин будинку. Разом 135/300, що становить по 1/3 частці жилого будинку [ADDRESS] кожному з співвласників. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 1820 кв.м. [PERSON] вирішив подарувати свою частку своєму сину, однак відповідач замість належних їй 34,3 кв.м. фактично займає 54 кв.м., а позивачі на двох замість належних їм 68,6 кв.м., фактично займають площею 49 кв.м. Відповідач відмовляється в добровільному порядку виселитись із незаконно займаної нею площі вказаного будинку та відмовляється здійснити поділ житлового будинку та нотаріально його посвідчити. Вважають, що вони мають право на виділ своєї частки в натурі, а тому просили позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лозинської М.І. віл 22.10.2013 року у справі відкрито провадження та справу призначено у попереднє судове засідання. У судовому засіданні 24.02.2014 року прийнято змінену позовну заяву. 02.04.2014 року від представника позивачів надійшло клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи. 23.07.2014 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів. 02.09.2014 року від представника позивачів надійшло клопотання про забезпечення доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.09.2014 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. 14.10.2014 року від КНІДСЕ надійшло повідомлення про необхідність погодження терміну виконання та оплати експертизи, направлення клопотання експерта. 10.12.2014 року від представника позивачів надійшла уточнена заява про забезпечення доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2014 року справу направлено до КНІДСЕ відповідно до ухвали суду від 02.09.2014 року та зобов`язано учасників справи вчинити певні дії. 11.12.2014 року від КНДІСЕ надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи. Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 21.04.2015 року головуючим у справі визначено Бобровника О.В. 18.06.2015 року та 10.08.2015 року від КНДІСЕ надійшли клопотання експерта. 13.11.2015 року від КНДІСЕ надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 10.11.2015 року за №2596/15-43/19231/19232/15-43/19233/15-43. 10.03.2016 року від представника позивача надійшла уточнена заява про забезпечення доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2016 року заяву представника позивачів задоволено. 11.04.2016 року від Київського міського Бюро технічної інвентаризації надійшли належним чином завірені копії поверхових планів, експлікацій та схем-планів з інвентаризаційної справи №26905 за адресою: вул. Народна, 42. 17.05.2016 року від представника позивачів надійшло повторне клопотання про забезпечення доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. 29.06.2016 року від КНІДСЕ надійшло повідомлення про необхідність погодження строку виконання та направлення клопотання експерта. 20.01.2017 року від КНІДСЕ надійшло повідомлення про направлення клопотання експерта. 17.02.2017 року від КНІДСЕ надійшло повідомлення про направлення клопотання експерта. 15.05.2017 року від КНІДСЕ надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 12.05.2017 року. 22.06.2017 року від представника позивачів надійшла змінена позовна заява яка прийнята судом у судовому засіданні 22.06.2017 року. 17.08.2017 року у судовому засіданні заявлено клопотання про забезпечення доказів та призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.08.2017 року у справі призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу та витребувано докази, зупинено провадження у справі. 20.11.2017 року від КНДІСЕ надійшло повідомлення про необхідність погодження строку виконання, оплати експертизи та направлення клопотання. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2018 року головуючим у справі визначено Лазаренко В.В. 03.08.2018 року від КНДІСЕ надійшло клопотання експерта. 29.11.2018 року від КНДІСЕ надійшло клопотання експерта. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2019 року поновлено провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 25.02.2019 року від КНДІСЕ надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2019 року головуючим у справі визначено суддю Оксюту Т.Г. 22.04.2019 року від представника позивачів надійшло клопотання про забезпечення доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.04.2019 року клопотання представника позивачів про забезпечення доказів задоволено. 03.06.2019 року від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське Бюро технічної інвентаризації» надійшли належним чином завірені копії (за виключенням ескізів та погашеної документації) з матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: вул. Народна, 42. 22.10.2019 року від представника позивачів надійшла уточнена заява про забезпечення доказів та призначення будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та зобов`язано учасників справи не чинити перешкод та надати вільний доступ експерту в усі приміщення. 27.01.2020 року від КНДІСЕ надійшло повідомлення експерта про необхідність погодження строку виконання та оплати експертизи. 09.09.2020 року від КНДІСЕ надійшло клопотання експерта. 22.10.2020 року від КНДІСЕ надійшло повідомлення про неможливість надання висновку. 23.03.2021 року від представника позивачів надійшло клопотання про витребування доказів та призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. 21.10.2021 року від КНДІСЕ надійшло клопотання експерта. 27.10.2021 року від КНДІСЕ надійшов рахунок на оплату експертизи. 01.12.2021 року від КНДІСЕ надійшло клопотання експерта. 19.01.2022 року від представника позивача надійшла запитувана інформація. 02.02.2022 року від КНДІСЕ надійшло клопотання експерта. 16.06.2022 року від КНДІСЕ надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта. 31.10.2022 року від представника позивачів надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта №66/22 будівельно-технічної експертизи від 07.10.2022 року ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива». Також представник позивачів з урахуванням вказаного висновку експерта просила припинити право спільної часткової власності на спірний будинок шляхом поділу і виділу в натурі способом визначеним у додатку №1 висновку експерта, а також стягнути з [PERSON] на користь позивачів компенсацію за відступ від ідеальних долей у розмірі 90246,00 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.10.2022 року у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. В судове засідання представник позивачів не з`явилась, просила справу розглядати без її участі та задовольнити позовні вимоги з урахуванням висновку експерта №66/22 будівельно-технічної експертизи від 07.10.2022 року ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива». Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторонами в справі надані пояснення та заперечення, підстави, визначені законом для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, врахувавши заяву представника позивачів, дослідивши та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2005 року, виданого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №6-305, спадкоємцем 1/2 частки зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме жилого будинку [ADDRESS] , є позивач [PERSON] . Відповідно до даного свідоцтва спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 90/300 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належали померлій: 45/300 частин - на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 07.06.1989 р.н. Р№9н-906, зареєстрованого в КМБТІ 26.05.1990 року за №3550 та 45/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 14.04.1990 року Р№6н-7231, зареєстрованого в КМБТІ 20.05.1991 року за №3550. Жилий будинок, шлакобетон, жилою площею 103,00 кв.м., зазначений в плані під літ «А», вбиральня під літ «Е», №1-7, І спорудження. Відповідно до відмітки в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 31.03.2005 року, 45/300 частин житлового будинку по [ADDRESS] зареєстровані 26.04.2005 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на праві приватної власності за [PERSON] (реєстрова книга №д62-153, реєстровий номер 3550). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2005 року, виданого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №6-306, спадкоємцем 1/2 частки зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є позивач [PERSON] . Відповідно до даного свідоцтва спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 90/300 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлій: 45/300 частин - на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 07.06.1989 року Р№9н-906, зареєстрованого в КМБТІ 26.051990 року за №3550 та 45/300 частина підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 14.04.1990 року Р№6-н-7231, зареєстрованого в КМБТІ 20.05.1991 року за №3550. Жилий будинок, шлакобетон, жилою площею 103,00 кв.м., зазначений в плані під літ. «А», вбиральня під літ. «Е», №1-7, І спорудження. Відповідно до відмітки на свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 31.03.2005 року, 45/300 частин житлового будинку по [ADDRESS] , зареєстровані 26.04.2005 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на праві приватної власності за [PERSON] (реєстрова книга №д62-153, реєстровий номер 3550). Співвласником 1/3 частини вказаного будинку також є відповідач [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку по [ADDRESS] . З висновку експерта №66/22 будівельно-технічної експертизи, складеного 07.10.2022 року ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» вбачається, що поділити приміщення квартири [ADDRESS] на дві окремі ізольовані квартири між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] з урахуванням часток, а саме 1/3 частина [PERSON] та 2/3 частини [PERSON] , [PERSON] технічно можливо. Варіанти поділу квартири [ADDRESS] на дві окремі ізольовані квартири між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , описані в дослідницькій частині висновку та схематично зображені в додатках №№2, 3 до висновку. Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Оцінивши висновок експерта №66/22 будівельно-технічної експертизи, складеного 07.10.2022 року ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Судом встановлено, що висновок експерта містять докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Зважаючи на викладене, висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі. Позивачі просили припинити право спільної часткової власності на спірний будинок шляхом поділу та виділу в натурі способом, визначеним у варіанту №1 (додаток №2 до висновку) висновку експерта та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] компенсацію за відступ від ідеальних долей у розмірі 90246,00 грн. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник, також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Вимоги позивачів ґрунтуються на положеннях ст. ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу домоволодіння та виділу його частки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Слід звернути увагу на практику розгляду справ про поділ житлового будинку та земельної ділянки Верховним судом України, з метою забезпечення правильного і однозначного застосування судом норм матеріального права, які регулюють даний спір, зокрема. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Також, згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до неможливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивачі мають право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу своєї частки в натурі, відповідно до часток кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Отже, є всі правові підстави для виділення в натурі частини житлового будинку позивачам із спільної часткової власності з відповідачем, з припиненням за ними права спільної часткової власності на нього. При виділі позивачам частини житлового будинку в натурі, що знаходиться по [ADDRESS] , суд враховує висновок експерта №66/22 будівельно-технічної експертизи, складеного 07.10.2022 року ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» та вважає за доцільне здійснити виділ частини будинку позивачам по варіанту №1 (додаток №2 до висновку) з компенсацією на користь позивачів за відступ від ідеальних долей у розмірі 90246,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачі довели ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] судового збору в сумі 835,63 грн. та на користь [PERSON] суми судового збору в розмірі 950,33 грн.

Outcome: approved