Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівського району Львівської області, про: - Визнання недійсним розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 02.12.2022 за №721 в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1.3935 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - Визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №056855, виданий 26.12.2002 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №194, скасувавши в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності земельних ділянок відповідно: площами 1,0947 га (кадастровий номер 4620983900:04:000:0026) 0,1168 га (кадастровий номер 4620983900:24:000:0195), 0,1820 га (кадастровий номер 4620983900:34:000:0154). - Визнати за нею права на земельну частку (пай), площею 1.54 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату ЛВ №144702 виданого 21.04.1997 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за №488, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог, позивачка посилається на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3935 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту ІІ-ЛВ №056855 виданого на підставі розпорядження голови Городоцької РДА від 02.12.2001 за №721 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю за №194, тобто після смерті спадкодавця. Вона проживала з матір`ю без реєстрації, фактично вступила в управління спадковим майном, є єдиною спадкоємицею після смерті матері. Між тим, коли вона звернулась до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на вищеозначену земельну ділянку, листом нотаріуса від 17.06.2022, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що державний акт видано після смерті спадкодавця. Посилаючись на відсутність спору щодо вказаної земельної ділянки, інших спадкоємців, те, що державний акт виданий після смерті спадкодавця, що вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, змушена звертатися до суду із позовом про визнання вказаного державного акта та розпорядження в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки недійсними та про визнання права на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 19.07.2022 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Позивачка 15.11.2022 подала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач у справі представник Городоцької міської ради Львівської області, у судове засідання не з`явився, надіслав до суду пояснення, у якому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову, та просить справу розглядати без участі представника Городоцької міської ради та покладається на думку суду. Треті особи у справі у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки у судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.\~124,\~129 Конституції України\~і ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. Так,\~ст. 524 ЦК України\~передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.2\~ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог\~ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, з огляду на зазначену правову норму, вбачається, що позивачка прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак, не оформила своїх спадкових прав нотаріально, через те, що правовстановлюючі документи на землю видані після смерті спадкодавця. Так, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7\~визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд встановив, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Таке підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.10.1997, серії [NUMBER] , актовий запис №36. Після її смерті відкрилася спадщина на майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Керницької сільської ради Львівської області площею 1,3935 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту ІІ-ЛВ №056855 виданого 26.12.2002 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №194, що стверджується копією державного акту (а.с.14). Між тим, як вбачається із витягу з книги реєстрації на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Керницька сільська рада) Львівської області, [PERSON] належало право власності на земельну частку (пай) площею 1,54 умовних кадастрових гектари на підставі Сертифікату ЛВ №144702, та зареєстрованого за №488 від 21.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації №589 від 22.07.1996 (а.с. 25). У довідці від 21.06.2022 №206 виданій старостою Керницького старостинського округу Городоцької міської ради Львівської області зазначено, що до дня смерті матері позивачки [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з нею проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , онуки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зокрема, підтверджується, що [PERSON] (позивачка) фактично вступила в управління спадковим майном (а.с. 12). Після смерті матері, позивачка фактично вступила у спадщину, так як постійно проживала з нею без реєстрації, що підтверджується вказаною довідкою. Однак, коли звернулась до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на земельну ділянку, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину листом нотаріуса з тих підстав, що Державний акт видано після смерті спадкодавця (а.с.13). Таким чином, розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1.3935га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що видане після її смерті в цій частині слід визнати недійсним. Також, на підставі вказаного розпорядження був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, тому, такий Державний акт теж необхідно визнати недійсним та скасувати запис про реєстрацію права власності в Поземельній книзі. Зокрема, як вбачається із витягу з книги реєстрації сертифікатів за 06.07.2022, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 1,54 умовних кадастрових гектари на підставі Сертифікату ЛВ №144702 виданого та зареєстрованого за №488, такий виданий на підставі розпорядження голови Городоцької районної ради №589 від 22.07.1996, що свідчить про те, що [PERSON] , ще за життя була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст.\~4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із Постановою Верховного суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-319 цс-15, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку». З огляду на наведене, беручи до уваги підставність позовних вимог та обґрунтованість їх належними допустимими та достатніми доказами у справі, позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору, залишає такий за позивачкою.

Outcome: approved