Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 24.12.2021 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона в період з 20.12.2014 року по 29.10.2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 29.05.2019 року і на час звернення з позовом до суду сторони проживають окремо. Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2019 року стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини до досягнення ними повноліття. На підставі вказаного судового наказу державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження. Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.12.2021 року по справі №333/389519 визначено місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . З цих підстав, [PERSON] не має законних підстав на отримання аліментів на утримання спільних дітей. З огляду на викладене, [PERSON] просить суд звільнити її від сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які стягнуто на підставі судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2019 року по справі №333/3513/19, починаючи з 01.12.2019 року. Ухвалою суду від 17.02.2022 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 29.08.2022 року та 12.10.2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заяви про зупинення провадження по справі до розгляду заяви про скасування судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 року про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розглянувши зазначені вище заяви [PERSON] , судом враховано, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують факт перебування в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяви [PERSON] про скасування судового наказу від 21.12.2021 року, а також те, що на даний час відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, про яку зазначає відповідач, суд дійшов до висновку про відсутність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження по справі №333/9243/21. У зв`язку з чим, судом відмовлено у задоволенні заявлених [PERSON] клопотань. В судовому засіданні від 21.06.2022 року представник позивача\~ [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, пояснив, що станом на 24.12.2021 року відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей. [PERSON] переховується разом з дітьми, не дає позивачу бачитись з ними. В порушення норм чинного законодавства, третьою особою продовжується виконання судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2019 року по справі №333/3513/19. Позивач зверталась зі скаргою на дії державного виконавця, але судом було відмовлено у відкриття провадження. В подальшому позивач та\~її представник\~ [PERSON] до зали судового засідання не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності [PERSON] , в якій просив суд прийняти рішення на розсуд суду. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] про звільнення її від сплати аліментів, та долучити до матеріалів справи постанову Верховного Суду від 06.07.2022 року по справі №333/3895/10. Дослідивши матеріали справи та наявній в ній письмові докази, суд дійшов до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.\~141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що 20.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1310. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2019 року по справі №333/3544/19 шлюбі між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначене рішення набуло законної сили 29.11.2019 року. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.06.2019 року серії [NUMBER] , актовий запис №428, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.06.2019 року серії [NUMBER] , актовий запис №345. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з проживанням неповнолітніх з батьком, 27.06.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ №333/3513/19 про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного вище судового наказу державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №59562104. Частиною 2 ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~від 15 травня 2006 року № 3, суд за передбачених\~ст. 197 СК України\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила про відсутність правових підстав для стягнення з неї аліментів на підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 01.12.2021 року. Судом встановлено, що на розгляді в Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №333/3895/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2020 року по цивільній справи №333/3895/19 у задоволенні зазначеного вище позову відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.12.2021 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2020 року скасовано, визначено місце проживання неповнолітній дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . При цьому, постановою Верховного Суду від 06.07.2022 року по справі №333/3895/19 постанову Запорізького апеляційного суду від 01.12.2021 року скасовано, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2020 року залишено без змін. Прийняття такої постанови Верховний Суд мотивує тим, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після розлучення сторін постійно проживають разом з батьком, при цьому відсутні будь-які дані про неналежне виконання батьком своїх батьківських обов`язків, а також позивачем не надано доказів та належно не обґрунтовано переваги для інтересів дітей проживання разом з нею, підстави для визначення місця проживання дітей з матір`ю відсутні. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 181 СК України, а також не надання позивачем доказів, що малолітні діти фактично проживають з нею, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про звільнення її від сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які стягнуто на підставі судового наказу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2019 року по справі №333/3513/19, починаючи з 01.12.2019 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed