Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

08 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №31590 від 04.10.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (код ЄДРПОУ: 40842831), заборгованості за кредитним договором № 3221112233/351083 в загальній сумі 13158,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 04.11.2021 року він дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем ведеться виконавче провадження № 67346785 з примусового виконання виконавчого напису № 31590 від 04.10.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованості за кредитним договором № 3221112233/351083 у сумі 13158,00 гривень. Позивач стверджує, що про існування оскаржуваного напису він дізнався отримавши поштою лист від виконавця. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: Позивач стверджує, що виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на скасування судом п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, який було внесено Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року, яка в цій частині визнана незаконною та нечинною судовими рішеннями у справі № 826/20084/14, що набрали законної сили і є обов`язковими. Позивач зазначає, що за відсутності оригіналу кредитного договору підписаного Сторонами та виписки з банківського рахунку позивача із зазначенням номера рахунку та інших передбачених законом реквізитів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. був позбавлений можливості встановити безспірність вимог, у тому числі суму основної заборгованості позивача, так само як і похідні суми. Приватний нотаріус Бригіда В. О. був зобов`язана відмовити у вчиненні Виконавчого напису, оскільки: \~ \~ \~ \~відповідно до вищезазначеного кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог, \~ \~ \~ \~відповідачем не могло бути надано доказів згоди, або навіть факту повідомлення позивача про існування заборгованості, \~ \~ \~ \~нотаріусу не було подано оригінал кредитного договору, оскільки позивач його не підписував, подані нотаріусу документи не відповідали законодавству України, \~ \~ \~ \~відповідач не міг надати виписку з банківського рахунку позивача, а довідка складена кредитором не може вважатись випискою з рахунку позивача. Позивач зазначає, що лише наявність електронних цифрових підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Позивач зазначає, що відповідачем не могло бути надано приватному нотаріусу Бригіда В. О. оригіналу Кредитного договору в електронній формі з визначеними істотними умовами кредитування, дослідження якого надало б нотаріусу та Суду змогу ідентифікувати підписувачів документів та підтвердити цілісність і незмінність їх даних (змісту) в частині істотних умов договору. Надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В. О. паперова копія електронного документа без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання не є оригіналом кредитного договору і не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом безспірної заборгованості, тому що нотаріус не міг перевірити достовірність та незмінність змісту, що згідно ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення копії цього електронного доказу. Вчинення напису не на оригіналі кредитного договору, а на його копії, не відповідає ст. 87 Закону та п. 5.1. Глави 16 Порядку та нормам законодавства про електронні правочини. Враховуючи відсутність у позивача електронного цифрового підпису, кредитний Договір у даному випадку не був підписаний, у зв`язку з чим нотаріусу не можливо достовірно встановити умови, на яких він був укладений. Позивач не визнає нарахованих комісій, процентів та неустойки, оскільки не погоджував їх розміру, власного екземпляру договору у момент його укладення не отримував. Договір є таким, що не прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі та в силу приписів статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним в силу закону і не створює правових наслідків. Позивач заперечує проти нарахованих відповідачем сум, насамперед нарахованих процентів та комісії, які не були погоджені у письмовій формі і взагалі не були доведені до його відома відповідачем. Після настання строку виконання зобов`язань у повному обсязі позикодавець не мав права продовжувати нараховувати проценти та комісію, а мав право лише на стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Натомість в оскаржуваному виконавчому написі строк, за який проводиться стягнення заборгованості, визначений поза межами строку кредитування. Відповідно до вищезазначеного, Товариству з обмеженою відповідальністю «Кошельок» для стягнення заборгованості з позивача, у разі її наявності, слід було звернутись до суду з цивільним позовом про стягнення заборгованості, з правовим обґрунтуванням своїх вимог, надавши докази дійсного укладення кредитного договору на конкретних умовах та їх погодження. Позивач зазначає, що умови кредитного договору укладеного сторонами (у тому числі погодженого сторонами розміру процентів, комісій, які відповідно до ст.ст. 547, 1048, 1055 ЦК України могли бути визначені виключно у письмовій формі), тоді як позивач ніяких письмових договорів з відповідачем не укладав і електронного цифрового підпису не має. Натомість дії відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» щодо обраного механізму стягнення грошового зобов`язання свідчать про приховування від позивача (враховуючи що, позивач не має ні оригіналу, ні копії кредитного договору) дійсних обставин, договору та нарахованих на його основі відсотків та штрафних санкцій. Позивач не визнає заявленої заборгованості і, оскільки був позбавлений будь-якої можливості заявити такі заперечення раніше, викладає їх у цьому позові. На думку позивача виконавчий напис підлягає скасуванню і через спірність заборгованості, і через порушення Відповідачем та нотаріусом вимог законодавства щодо підстав та порядку його вчинення. Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 04.10.2021 за №31590 про стягнення із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] заборгованості за кредитним договором №3221112233-351083 в сумі 13158 грн 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» у виконавчому провадженні № 67346785, що ведеться приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 153). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», повідомлене належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не забезпечило явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомило. Надало до суду відзив на позовну заяву , який долучено до матеріалів справи і відповідно до якого заперечують проти позову [PERSON] та просять відмовити в повному обсязі в його задоволенні (а. с. 139-152). Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства України (а. с. 114). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідачам Товариству з обмеженою відповідальністю «Кошельок», приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді Володимиру Олександровичу третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимиру Леонідовичу, відповідно до вимог ЦПК України були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву та заперечень. Третій особі запропоновано надати до суду письмові пояснення по справі щодо позову або відзиву. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича належним чином засвідчену копію виконавчого напису №31590 від 04.10.2022 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" ЄДРПОУ 40842831 заборгованості за кредитним договором №351083 в загальній сумі 13158,00 грн. та засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи по його вчиненню; у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №67346785 з примусового виконання виконавчого напису №31590 від 04.10.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" заборгованості за кредитним договором №351083 в загальній сумі 13158,00 гривень; у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" засвідчені копії: договору про надання кредиту з підписом [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] з усіма додатками та додатковими угодами до нього; повідомлення з вимогою про погашення [PERSON] суми боргу з доказами його направлення і отримання [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] до вчинення виконавчого напису; виконавчого напису від 04.10.2021 року №31590, що вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" ЄДРПОУ 40842831 заборгованості за кредитним договором №351083 в загальній сумі 13158,00 грн. та усіх документів, поданих нотаріусу для його вчинення. Таким чином, відповідачам направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, відзив надійшов від відповідача ТОВ «Кошельок», від відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В. О. відзив не надходив. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович та третья особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович надали до суду витребувані ухвалою суду від 10 серпня 2022 року витребувані документи. Третьою особою до суду заперечення, письмові пояснення по справі щодо позову не надано. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 04 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, вчинено та зареєстровано в реєстрі за № 31590 виконавчий напис, про стягнення з позивача на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованості за Кредитним договором № 3221112233-351083 від 24.05.2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» за період з 24 травня 2021 року по 23 вересня 2021 року у сумі 12558 гривень, що складається з: - \~ \~ \~ \~простроченої заборгованості за сумою кредиту, яка становить 3 900,00 гривень; - \~ \~ \~ \~простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, яка становить 8 658,00 гривень. За вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 600,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача (а.с. 19). Тобто, загальна сума, що підлягає стягненню - 13158,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження 67346785 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису (а.с. 20). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 04.10.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, оскільки кредитний договір № 3221112233-351083 від 24.05.2021 року, на який посилається приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, у спірному виконавчому написі укладений позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» у простій письмовій формі (а. с. 70-81). Проте, згідно пункту 1 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, визначено, що для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені угоди. В матеріалах справи відсутні (не надано до суду учасниками справи) докази/документи, які б підтверджували, що укладений між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» кредитний договір № 3221112233-351083 від 24.05.2021 року є нотаріально посвідченим. Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» разом із заявою про вчинення виконавчого напису Вих. 1/329 від 23.09.2021 р. приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В. О. було надано наступні документи: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; повідомлення від 24.05.2021 року про перерахунок коштів на картку клієнта; копію платіжного доручення від 24.05.2021 року; довідку про ідентифікацію боржника (а. с. 116-124) Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Укладений між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» кредитний договір № 3221112233-351083 від 24.05.2021 року, не посвідчений нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок», надана приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді Володимиру Олександровичу, заборгованість в сумі 13158,00 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 31590 від 04.10.2021 року нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та як встановлено судом заборгованість не є безспірною. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіди Володимира\~Олександровича № 31590 від 04.10.2021 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду повинен вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В порядку статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) \~ \~ \~ \~у разі задоволення позову - на відповідача; 2) \~ \~ \~ \~у разі відмови в позові - на позивача; 3) \~ \~ \~ \~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 992 грн 40 коп., та сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн при подачі заяви про забезпечення позову. Оскільки позов підлягає задоволенню, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідачів на користь позивача стягнути судові витрати в сумі 1488 грн 60 коп., що складаються із сплаченого позивачем судового збору за подачу позову до суду та подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 18, 262, 1212 ЦК України, ст. 15, 16, 18, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved