Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

І. Короткий зміст заявлених вимог Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2022 позовні вимоги [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП задоволено частково. Разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про продовження строку подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Оскільки питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішено, просить суд винести додаткове рішення про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі 274/1906/22 передано судді Большаковій Т.Б. Сторони в судове засідання не з`явилися про день, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача просить суд розглядати клопотання про винесення додаткового рішення за його відсутності. Представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення витрат на професійну допомогу. В обґрунтування клопотання зазначає, що суд має виходити з критеріїв реальності, співмірності. Заявлені витрати на правничу допомогу у сумі 30000,00 грн є завищеними та абсурдними, зважаючи на малозначність справи. До того ж, з огляду на обставини справи, які є не складними, підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, адже позовна заява є простою, типовою, просить відмовити в задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд заяви про винесення додаткового рішення за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосування Згідно з п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно достатті 137 ЦПК України,за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентуєтьсястаттею 141 ЦПК України. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України,при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України,розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.11.2022 у справі №274/1906/22 позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Грант» на користь [PERSON] 81582,79 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з її лікуванням. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Грант» на користь [PERSON] 108000,00 грн страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою її працездатності. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Грант» на користь [PERSON] 9479,14 грн страхового відшкодування моральної шкоди за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілої. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Грант» на користь держави судовий збір у розмірі 1990,62 грн. Враховуючи, що представник позивача у передбачений ч.8 ст. 141 ЦПК України строк направив до суду докази понесення позивачами судових витрат, а також те, що під час ухвалення рішення у справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає наявними підстави для ухвалення додаткового рішення у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пункту 4 частини 1статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон № 5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1статті 1 Закону № 5076-VIвстановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно достатті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивачу надавалась правнича допомога адвокатом Ляховим О.В., який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7311/10 від 01.03.2019, виданого Радою адвокатів Київської області та представляв інтереси позивача за договорами про надання правової допомоги від 13.07.2021 за №186/5032. Представником позивача було заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу заявником подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги на суму 30000,00 грн; договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 13.07.2021 за №186/5032; замовлення на надання професійної правничої допомоги від 01.02.2022; довіреність Котової Т.Ю.; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АО «Автопоміч Україна», ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АІ №1226656. Відповідно до пункту 4.1 Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 13.07.2021\~за №186/5032 вартість послуг Адвокатського об`єднання та порядок їх сплати передбачено в додатку до договору. Згідно із замовленням на надання професійної правничої допомоги (Додаток №1 до договору) Адвокатське об`єдання на виконання пункту 1.1. Договору виконує наступні роботи (надає такі послуги): консультація; підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд; підготовка та подання позовної заяви в суд; ведення справи в суді за позовом клієнта до страхової компанії про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`я потерпілого; оскарження рішень (в тому числі ухвал та постанов) судів у цивільній справі за позовом клієнта до страхової компанії про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілої в апеляційній та/або касаційній інстанціях; вжиття заходів для здійснення добровільного чи примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили, у цивільній справі за позовом клієнта до страхової компанії про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілої. Вартість правничої допомоги Адвокатського об`єднання, вказаної у пункті 1 цього Замовлення, визначається шляхом множення кількості затрачених Адвокатським об`єднанням годин на вартість однієї нормо-години роботи, яка становить 3000,00 грн. Клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг Адвокатського об`єднання, визначеного пунктом 1 цього Замовлення, у розмірі вказаному у пункті 2 цього Замовлення, протягом п`яти робочих днів з дня отримання Клієнтом та/або його представником грошових коштів в якості відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю потерпілої. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги від 9.11.2022, адвокатом Адвокатського об`єднання було надано наступні послуги: 1) консультація клієнта щодо порядку, строків та розміру відшкодування, який можливо отримати тривалістю 1 год., вартість якої 3000,00 грн.; 2) підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд, які складаються з: з`ясування обставин (фактів), що мали місце, про які вказав Клієнт, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування інших фактичних даних, що мають значення для вирішення справи, та доказів на їх підтвердження; визначення правовідносин, які склались між сторонами та впливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду; збору необхідних доказів для підтвердження позовних вимог; аналізу судової практики; подання адвокатських запитів про витребування доказів тривалістю 2 години, вартість яких 6000,00 грн.; 3) підготовка та подання позовної заяви в суд, яка складається з: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; розрахунку ціни позову та складення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; складання розрахунку судових витрат, які були понесені; написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують; сканування та додавання до позовної заяви копії всіх документів та доказів на підтвердження позовних вимог; відправлення позовної заяви з додатками в суду засобами поштового зв`язку 3 години, вартість яких 9000,00 грн; 4) судовий розгляд справи, що складається з участі в судовому засіданні 13.06.2022 (30 хв), участь в судовому засіданні 8.09.2022 (1 год), участь в судовому засіданні 9.11.2022 (1 год), підготовка та подання в суд заяви про стягнення судових витра (1,5 год), тривалістю 4 години, вартість яких 12000 грн. Загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги клієнтам становить 10 годин, відповідно вартість наданих послуг, при вартості однієї нормо-години в 3000,00 грн., становить 30000,00 грн.\~\~ Згідностатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У пунктах 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013р., ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021р. по справі № 925/1137/19 наголосив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19. З урахуванням викладеного, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, з аналізу наведених норм законодавства встановлено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду № 810/3213/16 від 04 серпня 2020 року, № 640/15803/19 від 05 серпня 2020 року. У постанові від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахування вищевикладеного, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial