Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачці належать автомобіль Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER] . На початку квітня 2020 року вона вирішила його обміняти на вантажний автомобіль Мерседес, який належав [PERSON] 09.04.2020 року в приватного нотаріуса Моісєєнко Д.О. складено довіреність про право керування автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER] і на прохання відповідача в довіреність було вписано [PERSON] . Після приїзду до свого місця проживання позивач виявила недолік у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу належного відповідачу, через який вона не могла його використовувати за призначенням. Тому, позивач повідомила відповідача про розірвання їх угоди. Також, 05.05.2020 року [PERSON] анулювала свою довіреність про право керування автомобілем та 12.05.2020 року нею подано позов про витребування з незаконного чужого володіння автомобіля Volkswagen та 03.06.2020 року судом накладено арешт на зазначене авто з метою забезпечення прозову. 21.01.2021 року в судовому засіданні їй стало відомо про те, що відповідачі уклали Договір комісії №01647 від 04.05.2020 року із ФОП [PERSON] . Того ж дня, комісіонер укладає договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого покупцем є [PERSON] відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником автомобіля Volkswagen Crafter, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] є [PERSON] . Отже, покупець [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №01647 від 04.05.2020 зобов`язаний був зареєструвати авто протягом 10 днів після придбання. Тобто, [PERSON] до 14.05.2020 року не зареєстрував автомобіль, а це означає що договір купівлі-продажу був фіктивним та укладався задовго після вказаної в договорі дати. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд повністю відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що спірні договори не можуть бути виконані, оскільки позивачка відкликала довіреність, на підставі якої вони укладались, тому здійснити перереєстрацію транспортного засобу відповідачі в будь-якому випадку не зможуть, а отже відсутній предмет спору. Окрім того зазначив, що вини відповідача [PERSON] у виникненні спору немає, оскільки технічна помилка допущена сервісним центром при видачі замість втраченого нового свідоцтва про реєстрацію і може бути виправлена шляхом звернення з відповідною заявою. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ч.3 ст.10, ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що 09 квітня 2020 року [PERSON] за попередньо досягнутою домовленістю довіреністю уповноважила [PERSON] та [PERSON] бути її представниками у відповідних сервісних центрах та всіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності з питань, пов`язаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу (за ціну та на умовах за їх розсудом) належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 1842 12.03.2020 року, автомобіля марки Volkswagen Crafter, номер шасі [NUMBER] , спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний-в, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 1842 12.03.2020 року строком на три роки. 05 травня 2020 року ФОП [PERSON] (комісіонер) та [PERSON] (комітент) в особі [PERSON] уклали Договір комісії №01647 про вчинення правочинів щодо продажу транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen Crafter, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Договір купівлі-продажу транспортного засобу №01647 від 04.05.2020 року укладено між ФОП [PERSON] та [PERSON] про продаж транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen Crafter, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 05 травня 2020 року [PERSON] своєю заявою скасувала довіреність на представництво інтересів та розпорядження транспортним засобом транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen Crafter, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , видану нею на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки ТСЦ №1842 від 21.05.2020 №6 за [PERSON] станом на 20.05.2020 року зареєстровано автомобіль Volkswagen Crafter, реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS, д/н [NUMBER] . Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області від 01.04.2022 року №31/16-9-616, відповідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 1831 L», номер шасі « [NUMBER] » був зареєстрований 31.07.2008 та зазначено тип кузова бортовий. 08.08.2015 після проведення перереєстрації зазначеного автомобіля, адміністратором Лохвицького ВРЕР ДАІ (на той час) було помилково зазначено тип кузова буровий. Для виправлення вказаної помилки необхідно звернутися до найближчого територіального сервісного центру МВС. При вирішенні спору суд керується правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 22 січня 2019 року у справі №145/145/17. Загальний порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин визначено у\~главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200\~(далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком № 1200 оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерством внутрішніх справ (далі МВС) і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями\~глави 17 ЦК України. Згідно з частиною третьою\~статті 244 ЦК України\~довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша\~статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Згідно з пунктом 1\~постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18 листопада 2015 року № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 650 ЦК України\~передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Верховний Суд у даній справі зазначив, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля було укладено між сторонами у простій письмовій формі, не у сервісному центрі МВС України та без присутності адміністратора такого органу. Оскільки сторони не дотрималися порядку укладення договору купівлі-продажу автомобіля, то оспорюваний договір є неукладеним, а за фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків. Як вбачається з наданих копій договір комісії №01647 та договір купівлі-продажу №01647 від 04.05.2020 року укладено між сторонами у простій письмовій формі, не у сервісному центрі МВС України, тому є неукладеними. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Outcome: dismissed