Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

позивач ТОВ «НОВОБУДОВА» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 13 109,30 грн, з яких: 12 504,11 грн - основний борг; 138,83 грн - 3% річних; 466,36 грн - інфляційні втрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . Позивач вказує, що зазначений будинок перебуває на обслуговуванні та утриманні ТОВ «НОВОБУДОВА», відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №142 від 16.06.2004 року та АВІЗО №216 від 01.11.2004 року. До будинку, зокрема і квартири відповідачів безперебійно надаються житлово-комунальні послуги, однак відповідачі не сплачують житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.01.2021 року по 01.10.2022 року утворилася заборгованість в розмірі 13 109,30 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 13 109,30 грн, з яких: 12 504,11 грн - основний борг; 138,83 грн - 3% річних; 466,36 грн - інфляційні втрати. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.10.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.\\ На момент розгляду справи відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву та не подали заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідачів, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2002 року. Судом встановлено, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №142 від 16.06.2004 року та АВІЗО №216 від 01.11.2004 року зазначений будинок перебуває на обслуговуванні та утриманні ТОВ «НОВОБУДОВА». Також, судом встановлено, що 31.01.2020 року між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку було укладено договір №8 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 151,156 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Як встановлено судом, відповідачі належним чином не виконали свого обов`язку з оплати за спожиті послуги, внаслідок чого відповідно до розрахунку, наданого позивачем у останніх виникла заборгованість за період з 01.01.2021 року по 01.10.2022 року утворилася заборгованість в розмірі 13 109,30 грн, з яких: 12 504,11 грн - основний борг; 138,83 грн - 3% річних; 466,36 грн - інфляційні втрати. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. В силу положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом, не зважаючи на наявність або відсутність договірних відносин між сторонами. Зазначений обов`язок є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем, відповідачами не надано, в тому числі, не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved