Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

В серпні 2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просила стягнути з [PERSON] у своє розпорядження аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати в розмірі 30\~825 грн. Мотивувала тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні матері. Відповідач не виконує свій обов`язок з утримання синів, що являється підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 03.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивачки заявлені вимоги підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги із підстав наведених у ньому. Відповідач у судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У визначені судом строки відзиву не надав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13 та звор. сторона). Сторони розірвали шлюб 08.02.2021 року, що підтверджується рішення Вінницького міського суду (а.с. 8, 9). [PERSON] уклала договір про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти із Вінницьким медичним фаховим коледжем ім. акад. Заболотного. Відповідно до якого заклад надає освітні послуги [PERSON] за спеціальністю 221 стоматологія. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання 61 650 грн Фінансування навчання здійснюється за рахунок фізитчних чи юридичних осіб вартість освітних послуг в 2021 році - 10275 грн, в 2022 році 20550 грн, в 2023 році - 20 550 грн, в 2024 році - 10 275 грн. замловник вносить плату щороку не пізніше 1 вересня за 1 семестр і 1 лютого за 2 семестр.(а.с.14-15). [PERSON] володіє на праві приватної власності квартирою за адресою: [ADDRESS] , будинком з верндою та господарськими будівлдями в с. Коханівка Липовецького району Вінницької області(а.с. 17-18). У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами, якими є розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо, на що потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Отже, додаткові витрати на дитину присуджуються за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку певних здібностей у дитини , талантів, чи необхідністю лікування ,реабілітації у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини аліментів, які стягуються на утримання дитини, тобто на звичні для неї потреби - харчування ,одяг, розваги, тощо. Наявність і потребу в додаткових витратах має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. При цьому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ст. 128 КЗпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Визначаючись щодо розміру аліментів на утримання дітей враховуючи, обставини передбачені ст. 182 СК України, а також звичайні потреби дитини, рівність обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд дійшов до висновку про задоволення у частині вимог та стягнення з [PERSON] у розпорядження [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що витрати на навчання у коледжі не обумовлені особливими обставинами, зокрема, вони не покликані розвивати здібності дитини, оскільки це звичайне навчання, чи її таланти, не викликані тяжкою хворобою чи каліцтвом дитини у розумінні статті 185 СК України і не виходять за рамки звичайних витрат на утримання дитини також стороною позивача не надано доказів того, що розмір аліментів не буде покривати розмір витрат понесених як плата за навчання. З огляду на це, у частині стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 992,40 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. Представник позивачки зобов`язалася протягом встановлено терміну надати підтвердження витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial