Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області, про зняття із зареєстрованого місця проживання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що їй на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка кімнати №10 загальною площею 16,4 кв.м. в гуртожитку по [ADDRESS] . Проте, за вказаною зареєстровані 4 особи: а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, [PERSON] та [PERSON] не являються членами її сім`ї, не проживають разом з нею і не ведуть спільне господарство. Відповідачі ніколи не проживали в кімнаті [ADDRESS] , не сплачували комунальні платежі, в утриманні житла участі не брали, особистих речей в кімнаті не має і взагалі кімнатою вони не цікавляться. Отже, [PERSON] та [PERSON] виявилися зареєстрованими в належній їй на праві спільної часткової власності кімнаті №10 загальною площею 16,4 кв.м. в гуртожитку по [ADDRESS] , в наслідок зміни нумерації кімнат, а саме кімната № 66 була змінена на № 10 , за якою відповідачі до зміни нумерації були зареєстровані. Внаслідок реєстрації відповідачів в належній їй кімнаті, порушено її право на мирне володіння своїм майном, гарантоване наведеними вище положеннями чинного законодавства України. Тому просила зняти відповідачів із зареєстрованого місця проживання. Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначення підготовчого засідання. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснили обставини, викладені в позові. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області в заяві до суду просив справу слухати без їх участі, при винесенні рішення поклались на думку суду. Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частка кімнати №10 загальною площею 16,4 кв.м. в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно ордеру на жилу площу в гуртожитку № 103, виданого виконавчим комітетом Роменської міської ради від 07.10.2010 р., [PERSON] надано право зайняття з сім`єю з трьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS] розміром 16,4 кв.м.(а.с. 12). Відповідно до листа №04-14/154 від 20.01.2022 року, виданого Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані 4 особи: а саме: [PERSON] , 1997 року народження, [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 1977 року народження, [PERSON] , 1991 року народження(а.с. 8). Згідно довідки Комунального підприємства "Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації" №1283 від 12.10.2010 року по [ADDRESS] проведено первинну інвентаризацію гуртожитку. Нумерація кімнат проводиться згідно по поверхового плану окремо по кожній квартирі у порядку руху за годинниковою стрілкою, починаючи від входу відповідно до "Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. №582/5773(а.с. 11). Як вбачається з довідки Комунального підприємства "Житло-експлуатація" №31 від 26.02.2020 року в 2010 році КП "Роменське МРБТІ" було проведено первинну інвентаризацію гуртожитку. Нумерація кімнат було змінено. Кімната за №66 змінена на №10. Згідно по квартирної картки форма "Б" на період проведення інвентаризації в зазначеній кімнаті було зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 317 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першоїстатті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. На підставі статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Крім того, пунктом 33 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова), судам роз`яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 29 ЦК місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлено в законі. Місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організа¬цією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , підтвердили, кожен окремо, що в кімнаті [ADDRESS] проживають лише [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою ніколи не проживали. За матеріалами справи підтверджено, що відповідачі не є власниками кімнати, яка належить позивачу та [PERSON] , [PERSON] , проте в ній зареєстровані, що порушує права власника житла, який на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Таким чином, суд вважає, що позов про зняття з реєстрації відповідачів з кімнати [ADDRESS] доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved