Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року у справі №572/1162/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття, вирішивши питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивачем зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2007 року. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Даним рішенням стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. , починаючи з 31 березня 2015 року і до повноліття дитини. У вказаному розмірі аліменти стягуються і на даний час. Позивач вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та чинне законодавство не містить норми, яка б забороняла змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а тому, враховуючи, що на даний час відповідач є працездатним, що дає змогу визначити розмір стягуваних з нього аліментів у частці від заробітку. В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час слухання справи належним чином, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Позивачем заявлено клопотання, відповідно до якого вона просить проводити розгляд справи у її відсутність, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини та з приводу обов`язків подружжя по утриманню. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які підлягають до задоволення. Позивач зазначала, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Досліджена судом копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 03 червня 2008 року), доводить, що його батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення позивача із цим позовом до суду дитина є неповнолітньою. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року встановлено, що вказаним судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] стягнуто з [PERSON] на її користь по 1500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 31 березня 2015 року до повноліття дитини. На підставі даного рішення Сарненським районним судом Рівненської області 03 грудня 2015 року був виданий виконавчий лист №572/1162/15-ц , відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] по 1500 гривень щомісячно, починаючи з 31 березня 2015 року до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Так, відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом враховано, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку, визначивши розмір аліментів, як 1/4 частина від заробітку відповідача щомісяця. Вказаний розмір аліментів, відповідно до змісту ст.183 СК України, не є завищеним та буде забезпечувати належний рівень життя неповнолітньої дитини. Відповідачем, відповідно до статті 81 ЦПК України, частиною 1 якої визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом не надано відзиву на позовну заяву та доказів належного утримання неповнолітньої дитини. Крім цього, згідно із постановою Верховного Суду №759/10277/18 (провадження №61-22317св19) від 11 березня 2020 року обирати спосіб стягнення аліментів є виключним правом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідача інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню на даний час з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, через що є можливим визначення розміру аліментів, що стягуються з відповідача, у частці від заробітку останнього. Таким чином, враховуючи досліджені судом докази, з огляду на обґрунтування вимог позивачем, яка вказувала на необхідність зміни стягуваних з відповідача аліментів, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 гривень, виходячи зі ставки судового збору на день подання позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181, 192 СК України,

Outcome: approved