Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Білозерської міської ради, [PERSON] , про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті [INFO] бабусі [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності. Ще при житті 04.05.2018 року бабуся склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом є його батько [PERSON] , якому було відомо про складений бабусею заповіт, і саме тому з заявою про прийняття спадщини він не звертався, інших спадкоємців немає. Поховавши бабусю позивач продовжив проживати, користуватися та розпоряджатися квартирою. Також зазначив, що своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки був впевнений, що прийняв спадщину, так як проживав разом з бабусею до моменту її смерті та продовжує проживати до теперішнього часу, хоча офіційно зареєстрований за іншою адресою. Окрім того, вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні було запроваджено карантин. Лише коли карантинні обмеження були послаблені 20.11.2020 року звернувся до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. з заявою про прийняття спадщини, однак, 10.12.2020 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як було пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з вищевикладеним, позивач просив визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.02.2022 року було відкрито провадження по справі та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідачам було надано строк для подання до суду відзивів на позовну заяву. У встановлений судом строку відзивів на позовну заяву до суду подано не було. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Разом із тим позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, судові витрати по справі просив залишити за ним. Від представника позивача жодних заяв на адресу суду не надходило. Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від представника Виконавчого комітету Білозерської міської ради в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі, заперечень щодо позовних вимог не має, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження його батька [PERSON] серії [NUMBER] , та копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с. 6, 9). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 11.07.1995 року, виданого бюро по приватизації житла при Добропільському управлінні житлово-комунального господарства виробничого об`єднання «Добропіллявугялля», квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] 21,3м2, [PERSON] -21,3м2. Загальна площа\~квартири становить 42,6 кв.м. (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори Шакун О.В., зареєстрованого в реєстрі за номером № 3258, спадкоємцем майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , 1941 р.н., у тому числі з урахуванням 2/3 частин майна, від якого відмовилися [PERSON] та [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з: 1/2 частини квартири [ADDRESS] , даний фак також підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 13, 21). Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.10.2008 року [PERSON] на праві приватної власності, частка 1/2, належить квартира, яка складається з двох жилих кімнат і допоміжних приміщень за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 15). Згідно копії заповіту від 04.05.2018 року, посвідченого секретарем виконкому Білозерської міської ради, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №190 (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 20.11.2020 року [PERSON] відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 19). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7" про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно постанови\~Кабінету Міністрів\~України від 11.03.2020р.\~№ 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до\~ст. 29\~Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України установив з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. Відповідно до постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р.\~№ 211\~Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р.\~№ 392\~Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р.\~№ 641\~Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029). Таким чином, суд приходить до висновку, що причина пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме те, що позивач був впевнений, що прийняв спадщину, оскільки проживав з бабусею до моменту смерті та те, що в Україні було введено карантин, перешкодило йому своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність спадкоємців які прийняли спадщину, відсутність заперечень відповідачів щодо задоволення позовних вимог позивача, і відсутність спору про право на спадщину, суд прийшов до висновку про наявність підстав, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його\~бабусі [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в заяві судові витрати просив залишити за ним. Враховуючи викладене та

Outcome: approved