Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого посилалась на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який було розірвано за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.03.2020 року у справі №203/4369/19. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 10.08.2020 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у справі №203/2648/20 було видано судовий наказ, за яким з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 таких прожиткових мінімумів, починаючи з 23.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. 15.09.2020 року на підставі вказаного судового наказу державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було відкрито виконавче провадження №62995547. Посилаючись на те, що відповідач аліменти не сплачує та станом на 01.06.2022 року має заборгованість в сумі 54341 грн. 19 коп., позивачка у відповідності до ст.196 СК України просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2020 року по 01.06.2022 року в розмірі 54341 грн. 19 коп. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2022 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 10.11.2022 року проти позову заперечував, посилаючись на те, що в жовтні 2022 року заборгованість по аліментам ним була сплачена в повному обсязі, а раніше аліменти не сплачувались, в зв`язку із тим, що державним виконавцем було накладено арешт на його кошти на картковому рахунку. В наступне засідання, призначене на 30.11.2022 року відповідач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. 10.08.2020 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у справі №203/2648/20 було видано судовий наказ, за яким з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 таких прожиткових мінімумів, починаючи з 23.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. 15.09.2020 року на підставі вказаного судового наказу державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було відкрито виконавче провадження №62995547. Згідно ч.ч.1,2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19) викладено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої ст.196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Суд відхиляє заперечення відповідача, зокрема про те, що він не мав можливості сплачувати аліменти через арешт його коштів на рахунку державним виконавцем, оскільки у відповідності до ст.ст.12,81 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження відповідних доводів та обставин, які б виключали його вину у виникненні заборгованості по аліментам, або давали підстави для зменшення розміру неустойки, відповідачем суду представлено не було. Також суд враховує, що погашення відповідачем заборгованості по аліментам в повному обсязі, не звільняє останнього від відповідальності у вигляді сплати пені за період прострочення сплати аліментів. В зв`язку з цим, з відповідача на користь позивачки у відповідності до ст.196 СК України підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2020 року по 01.06.2022 року в розмірі 100% заборгованості. Заявляючи вимогу про стягнення пені за зазначений вище період в розмірі 54341 грн. 19 коп., позивачка посилалась на розрахунок заборгованості державного виконавця станом на 01.06.2022 року. Поряд з цим, згідно наданого відповідачем під час розгляду справи розрахунку державного виконавця станом на 13.10.2022 року, вбачається, що останнім було проведено перерахунок щомісячний платежів та визначено розмір заборгованості відповідача по аліментам за період з 01.07.2020 року по 01.06.2022 року в сумі 41758 грн. 08 коп. Вказаний розрахунок позивачкою не оспорювався та його правильність не спростована. В зв`язку з цим, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки відповідно до ч.1 ст.196 СК України пені за період з 01.07.2020 року по 01.06.2022 року в сумі 41758 грн. 08 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial