Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до Територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування вимог зазначала, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на транспортний засіб марки марки Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, який належав на праві власності матері позивача. Позивач, як спадкоємець першої черги спадщину після смерті прийняв шляхом фактичного вступу, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою: по [ADDRESS] , що належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу. За життя спадкодавця вони разом з позивачем, проживаючи разом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, після смерті матері автотранспортний засіб перебуває в користуванні позивача даний факт може бути підтверджений в судовому засіданні свідками, 23 червня 2021 року позивач звернулася до нотаріуса з відповідною заявою щодо оформлення свідоцтва про право на спадкове майно, проте, згідно постанови від 06.07.2021 року за № 126/02-31, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», п. 1 та 3 глави 13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. За наведених обставин позивачка змушена звернутися до суду з позовом щодо встановлення факту, що вона з 2018 року постійно проживала зі спадкодавцем - своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, на день її смерті [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] , оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , на транспортний засіб - марки Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, який належав їй на праві власності, що підтверджується технічним паспортом [NUMBER] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 08.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кріль Олександра Михайловича, належним чином завірену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . 06.09.2022 року до суду надійшла копія спадкової справи №18/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] 08.09.2022 року від Запорізької міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем позов не доведено. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.09.2022 року закрито підготовче провадження по справі, призначено розгляд справи по суті. Клопотання позивача про виклик свідків задоволено. Викликано свідків: [PERSON] , . [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, від уповноваженого представника до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити його. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідки [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, подали до суду через канцелярію письмові пояснення, в яких зазначили, що вони про кримінальну відповідальність за 384 КК України за дачу завідомо неправдивих показів попереджені. Дослідивши матеріали справи, письмові показання свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили той факт, що дійсно [PERSON] проживала разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на момент її смерті, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [INFO] померла мати Позивача [PERSON] , [INFO] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме - транспортний засіб - марки Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, який належав їй на праві власності, що підтверджується технічним паспортом [NUMBER] . За життя [PERSON] заповіт не складала, інші спадкоємці [PERSON] відсутні, що встановлено із матеріалів спадкової справи № 18/2021. Отже, Запорізька міська рада є належним відповідачем по справі, інших спадкоємців, які б у відповідності із законом прийняли спадщину не встановлено, а\~\~відповідно до\~Постанови Пленуму ВСУ\~від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач постійно проживала з матір`ю понад рік до смерті останньої, оскільки з огляду на похилий вік мати потребувала постійної допомоги та піклування, однак зареєстрована за іншою адресою ( [ADDRESS] ), що підтверджується копією паспорту. Факт постійного проживання позивача з матір`ю на день смерті підтверджено показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Згідно показів [PERSON] остання повідомила, що з [PERSON] вона знайома з 2016 року, вони були співробітниками, а потім стали спілкуватися. Вона дуже багато разів приходила в гості до [PERSON] , де вона останні роки проживала з хворою матір`ю. Їй відомо, що мати [PERSON] [PERSON] померла в 2020 році. За станом здоров`я матері [PERSON] переїхала до неї за адресою: [ADDRESS] та проживала з [PERSON] декілька років до смерті матері. [PERSON] зважаючи на стан здоров`я, хворіла і потребувала сторонньої допомоги, а тому [PERSON] дбала про матір, вони вели спільне господарство, харчувалися разом. У [PERSON] більше нікого не було, крім дочки. Ще свідку відомо, що після смерті [PERSON] в користуванні [PERSON] перебуває автомобіль Форд, р.н. [NUMBER] . Згідно показів свідка [PERSON] остання повідомила, що знайома з [PERSON] з 2000 року, разом працювали та спілкувалися. Вона багато разів бувала у [PERSON] за місцем мешкання також і дуже добре знала її мати [PERSON] , яка померла у 2020 році. За її житття приблизно за два роки до смерті, разом із нею за адресою: [ADDRESS] мешкала разом [PERSON] , її донька. [PERSON] зважаючи на стан здоров`я, оскільки хворіла на цукровий діабет і пневмонію потребувала догляду та піклування, тож її донька [PERSON] постійно мешкала разом і матір`ю, дбала про неї, в них було спільне господарство, вони харчувалися разом, мешкали постійно однією родиною до смерті [PERSON] . Інших дітей та близьких у [PERSON] не було. Після смерті [PERSON] у користування [PERSON] перебуває автомобіль матері Форд. 23 червня 2021 року позивач звернулася до нотаріуса з відповідною заявою щодо оформлення свідоцтва про право на спадкове майно, проте, згідно постанови від 06.07.2021 року за № 126/02-31, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», п. 1 та 3 глави 13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1220 ЦК України\~встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до\~ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~розгляд справ про встановлення факту віднесено до компетенції суду. Згідно п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За позицією Верховного Суду України, викладеною в абз.2 п.2\~постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту Так, факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджують показання свідків та наявними у матеріалах справи доказами. У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст.\~12,\~13,\~78,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином суд вважає доведеним той факт, що\~ [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом першої черги, постійно мешкала зі\~спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] на момент смерті\~та\~прийняла спадщину після смерті\~ [PERSON] та в неї виникло право на\~зазначену спадщину. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину після смерті матері. За викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. В справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] \~позивач по справі. Зважаючи на ту обставину, що відсутність інформації про реєстрацію місця проживання за іншою адресою позбавляє позивача можливості оформити це спадкове майно на себе через нотаріальну контору, тому слід встановити факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем та визнати за позивачем право власності на транспортний засіб- автомобіль марки Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved