Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 12 грудня 2018 року відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача, станом на 11 листопада 2021 року, становить 13462,51 грн. Просить стягнути з відповідача борг за договором та судовий збір. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак конверт було повернуто до суду з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання», відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР - ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №ЛВ10-00366 від 12 грудня 2018 року (а.с.4). Згідно умов договору, позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 4000,00 гривень, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 801,86 грн., відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17% за кожні 30 днів користування (204 % річних). Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 7 грудня 2019 року. Відповідач був ознайомленим з графіком внесків за договором, що підтверджується його підписом у додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №ЛВ10-00366 від 12 грудня 2018 року (а.с.5). Відтак, позивачем було у повному обсязі отримано інформацію про умови кредитування. На виконання вищезазначеного договору, позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 12 грудня 2018 (а.с. 6). Відповідно до п. 1.7 договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитора (в т. ч. через термінальну мережу) відповідно до "Графіку внесків за Договором", що є Додатком 1 до цього Договору, єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів. Відповідно до п. 2.5 Договору шляхом підписання цього договору сторони погоджують наступну черговість погашення позичальником своїх грошових зобов`язань, які виникають за цим договором та яка нараховується кредитором в наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування, у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу сплачуються штрафні санкції. Відповідно до п. 2.6 договору, проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитором на фактичний залишок заборгованості кредитних коштів, відповідно до ставки, про яку вказано в п. 1.6 цього Договору. Відповідно до п. 2.7 договору у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжувати нарахування процентів за користування коштами у розмірі встановленому п. 1.6 договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника, припинити нарахування процентів за простроченим кредитом. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконував. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданим представником позивача розрахунком\~(а.с.9)\~станом на 11 листопада 2021 року становить 13462,51 грн. З метою досудового врегулювання спору 15 листопада 2021 року позивачем на адресу відповідача направлено\~повідомлення-претензії вих.номер 245 з вимогою в трьох-денних термін з моменту отримання даного повідомлення погасити заборгованість по кредиту та процентах, що підтверджується копією даного\~повідомлення-претензії\~(а.с.8) та копією квитанції. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. У встановлені договором строки відповідач [PERSON] не виконує умови договору від 12 грудня 2018 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved