Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , 14.08.2020 р. звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 22 грудня 2017 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого відповідач отримав у позику грошову суму у розмірі 20000,00 гривень, що підтверджується розпискою власноруч написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. В забезпечення вимог [PERSON] за договором позики від 22.12.2017 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 22.12.2017 року. Крім того, в забезпечення вимог [PERSON] за договором позики від 22.12.2017 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 22.12.2017 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення умов зазначених договорів відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі здійснюють платежі в погашення суми позики та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту станом на 14.08.2020 року в сумі 19445, 24 гривень. Крім того також утворилась заборгованість за процентами за користування позикою за період з 22.12.2017 року по 22.12.2019 року у розмірі 3873,01 гривень, процентами, згідно з п. 4.3. Договору позики за період з 23.12.2019 року по 14.08.2020 року у розмірі 34484,37 гривень, інфляційними втратами за період з січня 2020 року по червень 2020 року у розмірі 391,30 гривень Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився. 20.07.2022 року від представника позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. У судовому засіданні відповідач [PERSON] просив суд відкласти розгляд справи на іншу дати, оскільки хотів спір врегулювати у позасудовому порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, у судове засідання не з`явились, поважну причину неявки суду не повідомили, відзив не надали, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, вислухавши думку відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір позики від 22.12.2017 року, згідно умов якого відповідачу [PERSON] було надано позику у розмірі 20000,00 гривень. Згідно умов зазначеного договору відповідач [PERSON] зобов`язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати позикодавцеві проценти за користування позикою та повернути основну суму позики, в порядку визначеному цим договором. Позивач виконав свій обов`язок перед відповідачем [PERSON] відповідно до умов договору, надавши позику у сумі 20000,00 гривен, що підтверджується написаною власноруч розпискою [PERSON] від 22.12.2017 року. В забезпечення вимог [PERSON] за договором позики від 22.12.2017 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 22.12.2017 року. Крім того, в забезпечення вимог [PERSON] за договором позики від 22.12.2017 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки від 22.12.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, на протязі строку дії договору позики відповідачі порушували умови договору, позику не повертали, проценти за користування позикою сплачували не в повному обсязі. У зв`язку з чим, станом на 14.08.2020 року у відповідачів утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 19445, 24 гривень. Крім того також утворилась заборгованість за процентами за користування позикою за період з 22.12.2017 року по 22.12.2019 року у розмірі 3873,01 гривень, процентами, згідно з п. 4.3. Договору позики за період з 23.12.2019 року по 14.08.2020 року у розмірі 34484,37 гривень, інфляційними втратами за період з січня 2020 року по червень 2020 року у розмірі 391,30 гривень, а всього 58193,92 гривень. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказані суми, а всього 58193, 92 гривень. Крім того, суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи на іншу дату, для врегулювати спору у позасудовому порядку слід відмовити виходячи з наступного. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення боргу надійшло в провадження суду 14.08.2020 року. Справа неодноразово на протязі двох років призначалась у судові засідання, однак відповідачем [PERSON] подавались заяви про відкладення розгляду справи за різними об ставниками. У даному судовому засіданні відповідачем [PERSON] також було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, для врегулювати спору у позасудовому порядку, однак суд критично відноситься до вищенаведеного клопотання, вважає його таким, що затягує розгляд справи. Оскільки, за час знаходження справи у суді (більше двох років) відповідачами заборгованість за кредитним договором не погашалась та суду не було надано доказів того, що відповідачі намагалися врегулювати спір у позасудовому порядку. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved