Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, відповідно до якої просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Старомлинівка Великоновосілківського району Донецької області, яка померла [INFO] в місті Маріуполь. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що матір заявника [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті, тобто станом на [INFO] проживала у селі Старомлинівка (Волноваський район, Донецька область, Старомлинівська сільська територіальна громада). 07 жовтня 2022 року [PERSON] знаходячись за адресою свого зареєстрованого місця проживання отримала травми в результаті бойових дій від вибухів та уламків та того ж дня госпіталізована до Міської лікарні № 2 м. Маріуполь. 26 жовтня 2022 року [PERSON] , знаходячись на стаціонарному лікуванні у Міській лікарні № 2 м.Маріуполь, померла. Після смерті [PERSON] заявником було отримано довідку про причину смерті до форми № 106/у № 2444 від 28 жовтня 2022 року та лікарське свідоцтво про смерть № 2447 від 28.10.2022 року. Зазначені документи були видані «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы» Мариупольское отделение. днр», що створені та підпорядковані окупаційній російській владі. Свідоцтво про смерть видано не було, оскільки у місті на той час закінчилися бланки свідоцтв. Встановлення факту смерті необхідне для здійснення реєстрації факту смерті в органах реєстрації актів цивільного стану та для подальшого оформлення спадщини, що зумовило [PERSON] звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2022 року, головуючим суддею у розгляду вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 15 листопада 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у вказаній цивільній справі з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання заявник не з`явилася, натомість через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується документами, копії яких заявником надано до заяви про встановлення факту смерті. Так, із копії свідоцтва про народження заявника вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] після укладання шлюбу 20 червня 2015 року [PERSON] змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З викладеного вбачається, що громадянка [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] . На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявником надано лікарське свідоцтво про смерть № 2447 від 28 жовтня 2022 року, що видана медичним закладом на тимчасово окупованій території із зазначенням причини смерті інтоксикація, двостороння гіпостатична пневмонія, вибухова травма осколкове поранення лівого стегна та довідку про причину смерті до форми № 106/у № 2447 від 28 жовтня 2022 року. За приписами п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені\~ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення\~факту смерті\~особи на\~території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~може бути\~подана членами\~сім`ї померлого,\~їхніми представниками\~або іншими\~заінтересованими особами\~(якщо\~встановлення факту\~смерті особи\~впливає на\~їхні права,\~обов`язки чи\~законні інтереси)\~до будь-якого\~місцевого суду\~України,\~що здійснює\~правосуддя,\~незалежно від\~місця проживання\~(перебування)\~заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), станом на 23 серпня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 в редакції наказу від 26.08.2022 № 193, Маріупольська міська територіальна громада включена до вказаного переліку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, є недійсними і не створюють правових наслідків. Встановлення факту смерті [PERSON] про що просить заявник, необхідно їй для проведення державної реєстрації смерті померлої, а також для подальшого прийняття спадщини. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] [INFO] в місті Маріуполь Донецької області, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Таким чином, оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті матері на тимчасово окупованій території, а також реєстрація смерті громадянки [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, а копія лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті не створює правових наслідків на території України, свідоцтво про смерть не видавалося у заявника існують перешкоди в оформленні спадкових правовідносин, суд доходить висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , померлої [INFO] в місті Маріуполь Донецької області. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved