Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 19 січня 2010 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Швайківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Протягом останнього року сімейне життя між ними стало поступово погіршуватись, що призвело до припинення шлюбних відносин. На даний час ведення сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому він просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з ним. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує, щоб дітей залишити проживати з батьком. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 19 січня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Швайківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сімейне життя між сторонами стало поступово погіршуватись, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. На даний час спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Верховний Суд в постанові від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами на даний час відсутній спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей, оскільки жодна із сторін не пред`явили до суду відповідний позов з цього приводу, а тому в даній справі суд лише констатує, з ким із батьків залишаються проживати діти після розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 992,40 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 63428054 від 19 жовтня 2022 року, що становить 496,20 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved