Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у зв`язку із несплатою аліментів та витрат, пов`язаних з лікуванням дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/8379/18 від 22.10.2019, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Проте [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. Станом на 01.08.2022, згідно довідки наданої Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкас, борг по аліментах за боржником [PERSON] становить 59548,92 грн. Відповідно до наданого Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкаси розрахунку боргу, розмір неустойки (пені), за період з 01.09.2021 по 01.08.2022 становить 57481,83 грн. Вказує, що відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а їй одній складно забезпечити у повному обсязі потреби дитини. Крім того, 09.12.2021 [PERSON] потрапила на стаціонар до КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», де було проведено хірургічну операцію 14.12.2021 Металоостеосинтез кісток стопи пластиною, права сторона, у зв`язку з діагнозом закритий внутрішньо суглобовий уламковий перелом о/ф І пальця правої стопи зі зміщенням, на що було затрачено згідно чеків 5290, 95 грн. Тож вважає, що половина витраченої суми у розмірі 2645,475 грн. має бути відшкодована відповідачем. З огляду на викладене вище, звернулася до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 57481,83 грн. за період з 01.09.2021 по 01.08.2022. А також стягнути з відповідача на її користь половину витрат пов`язаних з лікуванням закритого перелому зі зміщенням у сумі 2645,475 грн. Ухвалою суду від 02.09.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, до початку надала заяву від 24.10.2022, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи думку позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.03.2019 у справі № 711/8379/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 04.04.2019 На виконання вказаного рішення суду 22.04.2019 було видано виконавчий лист, який передано на виконання до Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відкрито виконавче провадження № 58999782. Відповідно до розрахунку складеного головним державним виконавцем Придніпровського відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко В.А від 09.08.2022 № 35320, який є актуальним на час розгляду справи, заборгованість по сплаті аліментів боржника [PERSON] станом на 01.08.2022 становить 59548,82 грн. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені\~Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст.78 ЦПК України). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до\~ст. 196 СК України,\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 28.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц: ?р=(А1 х 1 %Q 1 )+(А2х 1 %Q2)+ (An х 1% х Qn), де ?р загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову. Визначаючи кількість прострочених днів зі сплати аліментів, суд виходить з того, що аліменти є щомісячними платежами, які підлягають сплаті до останнього дня кожного календарного місяця. Таким чином, періодом прострочення є період з першого числа кожного наступного місяця після несплати аліментів по 01.08.2022. Таким чином, за вересень 2021 року пеня за несплату (за несвоєчасну та не в повній мірі сплату аліментів) становить 10380,72 грн, за жовтень 2021 року 10196, 16 грн., за листопад 2021 року (аліменти сплачені частково в сумі 3288,81 грн.) 178, 65 грн., грудень 2021 року 8150,22 грн., січень 2022 року 7110,48 грн., лютий 2022 року 6070,74 грн., березень 2022 року 5131,62 грн., квітень 2022 року 4091,88 грн., травень 2022 року 3085,68 грн., червень 2022 року 2045,94 грн., липень 2022 року - 1039,74 грн. Загальна сума пені за несплату аліментів за період з 01.09.2021 по 01.08.2022 становить 57481,83 грн. Крім того, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1\~ст. 196 СК України\~в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу\~ст. 5 ЦК України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів. Враховуючи інтереси дитини, наявність актуальної інформації про стан заборгованості, періодичну несистематичну сплату аліментів в довільному розмірі відповідачем, яка прослідковується із наданих розрахунків державного виконавця, з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 57481,83 грн. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. 7\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства"). Так,\~відповідно до\~ст.\~141\~СК України,\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Як передбачено\~частинами 1\~та 2\~статті 18\~ЦПК України,\~судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові для\~всіх органів\~державної влади\~і органів\~місцевого самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України,\~а у\~випадках,\~встановлених міжнародними\~договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,-\~і за\~її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст.6 Конвенції, якою передбачені гарантії, надані сторонам, справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у зв`язку із несплатою аліментів є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме у сумі 57481,83 грн. До того ж, що стосується позовних вимог про стягнення половини витрат у розмірі 2645,475 грн на лікування доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з проведенням хірургічної операції 14.12.2021 Металоостеосинтез кісток стопи пластиною, права сторона, відповідно до діагнозу закритий внутрішньо суглобовий уламковий перелом о/ф І пальця правої стопи зі зміщенням, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8907 від 28.12.2021, суд зазначає наступне. Відповідно до\~частин 1\~та 2\~ст.\~27\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789ХІІ\~(78912)\~від 27\~лютого 1991\~року та\~набула чинності\~для України\~27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на\~рівень життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батьки або\~інші особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних для\~розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Таким чином, з`ясувавши обставини справи в частині стягнення з відповідача додаткових витрат у зв`язку з лікуванням (хірургічним оперативним втручанням) у розмірі 2645,47 грн. разово та дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що матеріали справи містять достатні належні, допустимі та переконливі докази для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір за обидві позовні вимоги у розмірі 1994,80 грн. (992,40 грн.+992,40 грн).

Outcome: approved