Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що народилась та проживає у селі Гійче Жовківського району (на даний час Львівського району) Львівської області. Зазначає, що 21 квітня 1994 року виконавчим комітетом Гійченської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області їй було видано свідоцтво про право особистої власності на будівлі. Згідно даного свідоцтва будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є заявниця, [PERSON] на праві особистої власності, однак вказане свідоцтво видане на ім`я [PERSON] , а не як вірно згідно паспортних даних, [PERSON] . Наголошує, що допущена помилка в свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 21 квітня 1994 року унеможливлює її право розпоряджатися та користуватися приватною власністю, а в подальшому на укладення заповіту, визначивши згадану будівлю як спадкове майно для спадкоємців. Вказує, що підтвердженням факту, що свідоцтво про право особистої власності на будівлі від 21 квітня 1994 року приналежне та стосуються саме їй - [PERSON] , а не як помилково зазначено у свідоцтві [PERSON] , є наступні документи: -\~паспорт громадянина\~України серії\~ [NUMBER] ,\~виданий Жовківським\~РВ УМВС\~України у\~Львівській області\~01\~березня 1999\~року,\~в якому\~вірно зазначені\~анкетні дані\~-\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в селі Гійче Львівського району (раніше Жовківського району) Львівської області, що співпадає з відомостями місця її проживання, вказаними у свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 21 квітня 1994 року; - картка фізичної особи - платника податків, видана ДПІ у Жовківському районі, в якій вірно зазначено прізвище та імя заявниці - [PERSON] ; - свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане Гійченською сільською радою Нестерівського району Львівської області від 20 травня 1972 року, в якому зазначено, що після укладення шлюбу заявниця змінила своє прізвище на [PERSON] ; - ощадна книжка серії [NUMBER] , в якій вказані правильні анкетні дані, та з якого слідує, що така видана на імя заявниці - [PERSON] ; - технічний паспорт від 02 лютого 2022 року, в якому також вірно вказано прізвище та імя. Стверджує, що вищенаведені документи являються документальним обґрунтуванням того, що відомості в свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 21 квітня 1994 року стосуються саме її, [PERSON] . Окрім цього зазначає, що розбіжність у написанні прізвища та імені у згаданому вище свідоцтві про право особистої власності на будівлі та паспорті громадянина України є перешкодою у реалізації її права на користування, володіння та розпоряджання її будинком, а встановлення факту належності даного свідоцтва необхідно для реєстрації будинку у ЦНАПІ для переведення даних про право власності зі старого реєстру у новий. У звязку з чим заявниця звернулася до суду з даною заявою та просить таку задоволити. Заявниця в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] . Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другійстатті 315 ЦПК України. Відповідно до пункту 6 частини першоїстатті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практикув справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16). Враховуючи наведене, встановлені судом обставини, те, що між заявницею та заінтересованою особою відсутній спір про право, те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа жодним чином не може вплинути на виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків у третіх осіб, внаслідок задоволення відповідної заяви, а тому суд розглядає справи в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась та проживає у селі Гійче Жовківського району (на даний час Львівського району) Львівської області, що видно з копії паспорта серії [NUMBER] (а.с.6). 21 квітня 1994 року виконавчим комітетом Гійченської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області було видано свідоцтво про право особистої власності на будівлі на ім"я [PERSON] , що вбачається з копї такого (а.с.13). З копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 01 березня 1999 року, вбачається, що прізвище, імя та по-батькові заявниці - [PERSON] . З копії картки фізичної особи - платника податків, виданої ДПІ у Жовківському районі, вбачається, що така видана [PERSON] . З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Гійченською сільською радою Нестерівського району Львівської області від 20 травня 1972 року (а.с.7) вбачається, що після укладення шлюбу заявниця змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . В той же час у свідоцтві про право особистої власності на будівлі видане 21 квітня 1994 року на підставі рішення виконавчого комітету Гійченської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 10 березня 1994 року за № 6 зазначено, що таке видано [PERSON] . Тобто, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у вказаному свідоцтві про право особистої власності на будівлі невірно зазначено ім`я та прізвище заявниці [PERSON] , замість вірного [PERSON] . З врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, приходжу до висновку, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, є обґрунтованими та підтвердженими дослідженими доказами. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявниці [PERSON] .

Outcome: approved