Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

\~\~\~ У вересні 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідачі зареєстровані за адресою житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, які надає ТОВ «Білоцерківвода». Відповідачі всупереч вимогам чинного законодавства не виконують належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно діючих тарифів становить 11 165,89 грн. за період з 01.08.2020 по 01.08.2022. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» 11 165,89 грн. боргу за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), із яких: 5 754,14 грн. боргу за надані послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та 2 481,00 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті 25 жовтня 2022 року о 11:00 год. 20 жовтня 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання з проханням розглянути справу за відсутності позивача по наявних у справі матеріалах. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Розгляд справи призначений на 25 жовтня 2022 року відкладено на 16 листопада 2022 року у зв`язку з неявкою відповідачів. 26 жовтня 2022 року від [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розгляд справи проводити за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. 01 листопада 2022 року від [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Позов визнали в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно відомостей про нарахування та оплату з централізованого постачання холодної води та водовідведення, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] . За вказаною адресою рахується заборгованість за спожиті послуги з 01.08.2020 по 01.08.2022 в розмірі 11 165,89 грн. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.10.2006 [PERSON] квартира, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Білоцерківвода» здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №177 від 15.02.2018 року. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 3 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії) за індивідуальним договором складається в тому числі, плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства. Частиною 1 статті 10 Закону передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п.3 ч.2 ст.6 Закону). Згідно з п.5 частини 2 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статі 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Надана позивачем інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2021 року № 288485918 містить відомості про власників квартири, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З матеріалів справи вбачається про наявність заборгованості за надані послуги в розмірі 11 165,89 грн., що утворилась в період з 01.08.2020 по 01.08.2022. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачі, являючись власниками квартири, всупереч вказаних вимог не виконують належним чином своїх зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 11 165,89 грн. за період з 01.08.2020 по 01.08.2022. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, відповідачі, як споживачі послуг, отримуючи та використовуючи послуги з водопостачання та водовідведення, зобов`язані дотримуватися ст.162 ЖК України, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачі суду не надали. Натомість звернулися до суду з заявою про визнання позовних вимог. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п.1 ч.1, 2 ст.41 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ч.2 ст. 142 ЦПК України. Позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481,00 грн., які документально підтверджені, тому такі витрати,\~ підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах з кожного. Проте, враховуючи те, що відповідач в повному обсязі визнали позовні вимоги до початку судового засідання у справі, з них на користь позивача підлягає стягнення 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, з одночасним поверненням позивачу 50 відсотків від сплаченого збору з державного бюджету.

Outcome: approved