Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

19.10.2022 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , який засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області до покарання у виді позбавлення волі і відбуває покарання у Державній установі "Бердичівська виправна колонія №70)". Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.11.2009 року. Мають сина [PERSON] , [INFO] . Відносини між подружжям не склалися, через різні погляди на життя. Крім того, вона зустріла іншого чоловіка, бажає створити нову сім`ю. Їх з відповідачем сім`я фактично розпалась, носить формальний характер. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 20.10.2022 в справі відкрито окреме провадження ( а.с.24-25). Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Наполягає на розірванні шлюбу. [PERSON] в судове засідання не доставлявся, клопотання про відеоконференцію не заявляв. Направив суду заяву, в якій заперечує проти розірвання шлюбу. Мотиви заперечення не зазначив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Спільне господарство сторони не ведуть. Вироком Бородянського районного суду Київської області [PERSON] засуджений до покарання у виді позбавлення волі і відбуває покарання у Державній установі "Бердичівська виправна колонія №70)"(а.с.11-21). Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке не має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого провадження за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу , суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " сою" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на прд"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved