Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.07.2020 року в м. Києві по вул. Луговій водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Honda» д.н.з. [NUMBER] , не виконав вимоги забороненого (червоного) сигналу світлофору та виїхав на регульоване перехрестя, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. [NUMBER] та з автомобілем «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження всіх транспортних засобів. [PERSON] порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху. 30.07.2020 року постановою Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , власником є позивач [PERSON] . Вартість матеріального збитку становить 39 539,52 грн. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з лімітом відповідальності 130000грн. Заяви про настання страхового випадку та про відшкодування шкоди, отриманої внаслідок ДТП до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» позивачем було подано у встановлені законодавством строки. Однак виплату страхового відшкодування не здійснено. Винуватець ДТП [PERSON] - також жодним чином шкоду не відшкодував. Внаслідок ухилення відповідачів від відшкодування майнової шкоди, позивач вимушений був збирати велику кількість документів, звертатися за юридичною допомогою, багаторазово звертатися до страхової компанії, що призвело до погіршення взаємовідносин у сім`ї, внаслідок чого позивач зазнав душевних страждань та просить стягнути з відповідачів 5 000грн. моральної шкоди. Ухвалою суду 15 лютого 2022 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Проте станом на 15 листопада 2022 року відповідачами письмові відзиви не подано. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.07.2020 року в м. Києві по вул. Луговій водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Honda» д.н.з. [NUMBER] , не виконав вимоги забороненого (червоного) сигналу світлофору та виїхав на регульоване перехрестя, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , та з автомобілем «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження всіх транспортних засобів. [PERSON] порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху. 30.07.2020 року постановою Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , власником є позивач [PERSON] . Вартість ремонту автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. [NUMBER] становить 39 539,52 грн. включаючи вартість робіт та матеріалів у розмірі 36 109,50 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт (наданих послуг) №15/12 від 15.12.2021 року (а.с. 18) та вартість запчастин у розмірі 3 430,02 грн., що підтверджується видатковими накладними №17191 від 06.08.2021 року та №18816 від 30.08.2021 року. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з лімітом майнової відповідальності 130 000,00 грн. Страхова компанія не відшкодувала заподіяну позивачу шкоду. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив: Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вартість матеріального збитку та ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну, що становить 130 000 грн., суд вважає необхідним стягнути з відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у заподіянні збитків, неоплачене страхове відшкодування в розмірі 39 539,52 грн. З огляду на це, за основу для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу суд бере Акт виконаних робіт (наданих послуг) №15/12 від 15.12.2021 року та видаткові накладні №17191 від 06.08.2021 року та №18816 від 30.08.2021 року, відповідно до яких вартість ремонту становить 39 539,52 грн. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У зв`язку з викладеним вище, суд вважає правильним стягнути з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» розмір несплаченого страхового відшкодування у розмірі 39 539,52 грн. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ч.1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги той факт, що позивачу дійсно було завдано майнової шкоди винною у ДТП особою, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з пошкодженням його майна та порушенням звичайного способу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає задовольнити моральну шкоду в розмірі 500 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача з відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved