Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29 листопада 2021 року Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи № 509/3428/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] були передані до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 207 розірвати; залишити [PERSON] , [INFO] на виховання батьку. Свою заяву обґрунтовує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 207. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Вказує, що протягом 8 років стосунки не підтримують, син проживає з ним. Спільне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом стосунки почали псуватися. З`ясувалося, що вони мають різні погляди на життя, духовні та моральні цінності. Почали виникати сварки, що призвело до повного непорозуміння. Спільно не проживають та господарство не ведуть. Таким чином, враховуючи що збереження шлюбу суперечить його інтересам, він і звернувся із вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 06 січня 2022 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. Матеріали справи містять заяву позивача, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 листопада 2022 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази до справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 207. /а.с. 5/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . /а.с.6/ Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, протягом 8 років стосунки з відповідачем не підтримують, син проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом стосунки між ними почали псуватися. З`ясувалося, що мають різні погляди на життя, духовні та моральні цінності. Почали виникати сварки, що в кінцевому результаті призвело до повного непорозуміння. Спільно позивач і відповідач не проживають та господарство не ведуть. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно вимог\~ст. 77 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог\~ст. 78 ЦПК України,\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини\~\~справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог \~ст. 79 ЦПК України,\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимоги про залишення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на виховання батьку судом встановлено наступне. Матеріали справи не містять жодного підтвердження того, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] наразі проживає з батьком, знаходиться на його вихованні, тобто позивачем [PERSON] . Позивач [PERSON] не надав до суду жодного належного та допустимого доказу підтвердження про проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з ним та те, що неповнолітній знаходиться на його вихованні та повному утриманні, чим порушив вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі вищевикладеного вимога [PERSON] про залишення неповнолітньої дитини [PERSON] на його виховання, задоволенню не підлягає.

Outcome: partial