Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 12.09.2015. В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] . [PERSON] зазначила, що подружнє життя спочатку складалося добре, однак поступово відносини між ними погіршилися, між ними почали виникати конфлікти та сварки, що призвело до того, що вони стали чужими людьми. 16.02.2022 чоловік покинув її та разом із дитиною перейшов проживати в с. Копанки в житло своїх батьків. Позивач вказує, що на даний час вони практично не спілкуються. Вважає, що вони не змогли створити міцної сім`ї через несумісність характерів та різні погляди на життя. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », дочку залишити на вихованні чоловіка. Також просить судові витрати покласти на неї. Ухвалою суду від 15.07.2022 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 13.09.2022 провадження в справі було зупинено та призначено подружжю строк для примирення терміном 2 місяці. Ухвалою суду від 14.11.2022 провадження в справі поновлено та призначено розгляд справи на 09.30 год. 14.11.2022. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав заяву про визнання позову. Розгляд справи просив проводити в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.09.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Калуському району реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Суд встановив, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї. Сімейні відносини мають негативний характер, разом фактично не проживають та не підтримують подружні відносини, що призвело до розпаду сім`ї. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи думку позивача, суд вважає за доцільне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, [PERSON] просить визначити місце проживання дитини з батьком. Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] з батьком, суд виходить з того, що на час розгляду справи спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. Відповідачем було подано до суду заяву, в якій він зазначив про повне визнання позову. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 16.02.2022 № 617085 дочка [PERSON] зареєстрована та проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). Висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини до суду не надано. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання, звернення до органу опіки та піклування з цього приводу, засідання комісії та надання висновку з вказаного питання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач подавав до суду заперечення проти залишення дитини проживати разом з ним та сторони зверталися з вказаного приводу до органу опіки та піклування в порядку ст. 161 Сімейного кодексу України. [PERSON] вказує, що дитина реально проживає з батьком, та просить суд визначити її місце проживання з відповідачем. Батько дитини не вимагав зміни її місця проживання. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша та четверта статті 12 ЦПК України). Відсутність спору має наслідком залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 200//952/18 (провадження № 61-14859св19) та від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809-св21). При цьому, суд звертає увагу, що можливість залишення дитини проживати з одним з батьків при розірванні шлюбу, не є тотожним вимозі про визначення місця проживання дитини, розгляд якої судом можливий лише за наявності спору. Наведене також відповідає правовим висновкам, що викладені Верховним Судом у постанові від 22.12.2021 у справі № 339/143/20. Зважаючи на те, що сторони не позбавлені звернутися із вимогою про визначення місця проживання дитини у разі наявності спору до суду або ж до органу опіки та піклування, що відповідатиме вимогам ст. 161 СК України, а наявність чи відсутність спору з даного приводу на даний час жодними доказами не підтверджено, то позов в цій частині задоволенню не підлягає. Враховуючи позицію позивача щодо розподілу судових витрат, суд покладає судові витрати на неї. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed