Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.1983 року йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , який зареєстровано в Коростенському бюро технічної інвентаризації №94 від 27.12.1983р., 1/4 частину якого він відчужив своєму сину [PERSON] . В даному будинку він проживає із своєю сім`єю. Згідно будинкової книги, 29.10.2014 року за адресою: [ADDRESS] в зв`язку із складними життєвими обставинами, ним була зареєстрована знайома [PERSON] , яка фактично за вказаною адресою не проживала. Реєстрація [PERSON] спричиняє суттєві незручності, оскільки порушує його право власності. Він позбавлений можливості вільно та на власний розсуд користуватися своєю власністю. На даний момент точне місце проживання та засоби зв`язку з відповідачем не відомі. [PERSON] з 2015 року не виходить на зв`язок та не з`являється по місцю реєстрації, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в будинку не має. Також не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] підтверджує акт від 03.08.2022року , який підписаний сусідами: [PERSON] (паспорт [NUMBER] виданий 25.02.1997р. Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (паспорт [NUMBER] виданий 26.09.1997р. Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ) та керівництвом КВЖРЕП №1. Його син [PERSON] та вищезазначені сусіди можуть підтвердити, що з 2015 року відповідач не проживає в даному будинку. Такими діями відповідач порушує його право на вільне розпорядження особистою власністю. Оскільки реєстрація відповідача тягне за собою додаткові витрати на сплату комунальних послуг (вивіз сміття з прибудинкової території розраховується відповідно до кількості зареєстрованих осіб в будинку) та незручності у випадку продажу будинку. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, частиною будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Одночасно просить стягнути із відповідача на його користь судові витрати. 13.09.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації та проживання відповідача. Одночасно про розгляд справи повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи відповідачем не подано. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу правовідносин, пов`язаних з користуванням житловим приміщенням. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 24.12.1983 року державним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори Костюшко М.М. та зареєстрованого в реєстрі за №9520, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу також було зареєстровано в Коростенському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №94 кн.1 стр.27 від 27.12.1983 року. На звороті міститься інформація, що 24.11.2009 року за реєстром №5141 відчужено 1/4 частину житлового будинку на користь [PERSON] , що посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Добролежею Л.Г. З отриманої від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області слідує, що [PERSON] , уродженка с.Владівка, Малинського району, Житомирської області, значиться зареєстрованою в квартирі [ADDRESS] . Датою реєстрації останньої у вказаному житловому приміщенні зазначено 29.10.2014 року. Згідно акту від 03.08.2022 року, складеного та підписаного сусідами позивача: [PERSON] та [PERSON] , який затверджено начальником КВЖРЕП №1, слідує, що [PERSON] , [INFO] , з 2015 року по теперішній час, в будинку [ADDRESS] не проживає. Отже, в матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житловим приміщенням, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги. У встановлений строк відповідач доказів про те, що вона не втратила інтерес до житла, в якому зареєстрована, змінила місце проживання не з власної волі та не користується житловим приміщенням з поважних причин, не подала. Пакет документів, який було направлено відповідачу за адресою: [ADDRESS] , а також за адресою: [ADDRESS] , було повернуто на адресу суду без вручення адресату з відміткою про те, що адресат за вказаними адресами відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності. Підстави втрати права користування житлом визначені ст. 405 ЦК України. Так, частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З огляду на встановлені обставини, а саме тривале не проживання в житловому приміщенні відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги власника майна та визнати відповідача такою, що втратила право користування належним позивачу житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви подано квитанцію банку на суму 992,40 гривень.

Outcome: approved