Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Позивач АТ «Альфа-Банк» 19.07.2022 звернувся в Київський районний суд м. Полтави суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 11399785000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 45000 доларів США. У зв`язку з невиконанням умов договору за позовом АТ «УкрСиббанк» рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2010 стягнуто з відповідача на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості в розмірі 346007,66 грн. Також позивач зазначав, що 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта банк» право вимоги по кредитних договорах, укладених між АТ «УкрСиббанк» та фізичними особами. 09.12.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» відступило АТ «Альфа-Банк» права вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами. Позивач вважає, що в результаті невиконання умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підстав ч. 2 ст. 625 ЦК України станом на 05.01.2022 в розмірі 110710,24 грн, що складається з суми заборгованості за ставкою 3 % - 31140,69 грн, суми заборгованості за інфляційними втратами на суму 79569,55 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 110710,24 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2022 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою АТ «Альфа-Банк» з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] 11.10.2022 подала до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 заяву [PERSON] із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подавався. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 17.10.2008 між\~ АКІБ „УкрСиббанк та [PERSON] укладено кредитний договір № 11399785000, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 45000 дол. США, зі сплатою процентів за користуванням кредитними ресурсами у розмірі 16% річних, строком користування до 16.10.2015. Встановлено, що банком зобов`язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2010 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~ на користь ПАТ «УкрСиббанк»\~ заборгованість по кредитному договору\~ № 11399785000 від 17 жовтня 2008 року у розмірі\~ 346007 грн. 66 коп., 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, а всього 347\~827 грн. 66 коп. Також встановлено, що 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта банк» право вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та фізичними особами. 09.12.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» відступило АТ «Альфа-Банк» права вимоги по кредитних договорах. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Встановлено, що в результаті невиконання умов кредитного договору виникла заборгованість, розрахована на підстав ч. 2 ст. 625 ЦК України станом на 05.01.2022 в розмірі 31140,69 грн, що складається з суми заборгованості за ставкою 3 %. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» необхідно стягнути заборгованість, розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦПК України за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 11399785000 в розмірі 31140 грн. 69 коп. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за інфляційними втратами в розмірі 79569,55 грн суд виходить з того, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі № 130/2604/18. Оскільки відповідачем [PERSON] порушено грошове зобов`язання, предметом якого є грошові кошти в іноземній валюті, позовні вимоги про стягнення інфляційних страт позивачем заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн.

Outcome: partial