Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

У жовтні 2021 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 25 вересня 2020 року посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської під №1463, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В зазначеному будинку на даний час проживають його батьки [PERSON] та [PERSON] . Відповідач зареєстрований в зазначеному вище будинку, але не проживає в будинку з 2018 року. Крім того, відповідач згідно договору купівлі-продажу мав знятися з реєстраційного обліку до 01 жовтня 2020 року. Оскільки відповідач порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, а також позбавляє реалізації його законних прав та інтересів, тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 08 листопада 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без руху та надано позивачу термін 7 днів з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 12 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року, занесеної до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріли справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 вересня 2020 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10-14). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] протягом 2 років не проживає в будинку [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] близько 2 років 6 місяців не проживає в будинку [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вже більше 2 років, не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, а тому його на підставі ч.1 ст.71 ЖК УРСР слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 383, 391, 405 ЦК, ст.71, 150 ЖК України

Outcome: approved