Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є її сином, внаслідок психічного розладу є особою з інвалідністю першої групи «А» з дитинства. Від народження син не може самостійно себе обслуговувати в побутових речах: не може самостійно вдягнутися, приготувати їжу, помити руки, не розуміє людської мови, не може керувати своїми діями та орієнтуватись в простих життєвих ситуаціях. Покликаючись на викладені обставини, просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та призначити її опікуном останнього. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просила її задовльнити. Представник заінтересованої особи Поліщук В.С. проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є інвалідом 1-А групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданої 17.03.2017 року (а.с.5). Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 180 від 09.08.2022 року у [PERSON] виявляються ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості внаслідок туберозного склерозу, обтяженого симптоматичною епілепсією. Ступінь змін зі сторони психіки така, що позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.11-12). Згідно ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.1 ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради у справі внесено подання про призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст..60 ЦПК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, його слід визнати недієздатним та призначити заявника його опікуном строком на два роки з дня набрання рішення суду законної сили.

Outcome: approved