Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] в особі законного представника [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про зняття арешту з нерухомого майна боржника, номер запису про обтяження 6412774, зареєстрованого 22.07.2014 реєстратором Максименко Л.А. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43734767, виданої 26.06.2014 Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14605627 від 22.07.2014; вид обтяження: арешт нерухомого майна; та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з обліку про обтяження відносно [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.06.2014 державний виконавець Шеремет Ю.М. Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесла постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої було накладено арешт на майно боржника, номер запису про обтяження 6412774, зареєстровано 22.07.2014 12:27:23 реєстратором Максименко Л.А. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивачки. 29.06.2021 у приватного нотаріуса КМНО Поповченко Ю.В. була заведена спадкова справа № 32/2021. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька. Згідно листа від 04.02.2022 Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції повідомляє, що при перевірці авторизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 43734767 відкрите за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва від 04.09.2012 № 2-5682/11 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Демарк» заборгованості в сумі 38 994,22 грн. Державним виконавцем винесена постанова від 28.11.2014 про повернення виконавчого провадження стягувачу на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі відсутні виконавчі провадження, за якими [PERSON] являється боржником. Вказано, що на даний час 7/12 частини квартири [ADDRESS] , які належали на праві власності батькові позивачки - [PERSON] , перебуває під обтяженням (арештом), а тому необхідно в судовому порядку здійснити зняття обмежень, а саме скасувати арешт та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження для отримання свідоцтва про право на спадщину. Зазначено, що виконавче провадження, у межах якого було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , було повернуто стягувачу, натомість, державним виконавцем під час закінчення виконавчого провадження не було вжито усіх дій щодо зняття арешту та заборони його відчуження, відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушені законні права позивачки щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним їй, як спадкоємцю, майном, тому їх необхідно поновити. З посиланням на ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 14.03.2007, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 316, 319, 321, 328, 391 ЦК України позивачка просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позов (а.с. 19, 20). Законний представник позивачки та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, суду подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.08.2022 року № 307208886, у розділі Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - Актуальна інформація зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень зареєстроване 22.07.2014 обтяження за номером запису про обтяження: 6412774 (спеціальний розділ), державним реєстратором Максименко Лесею Анатоліївною, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14605627 від 22.07.2014; вид обтяження: арешт нерухомого майна, проведене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43734767, виданої 26.06.2014, видавник: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Старший державний виконавець Шеремет Ю.М.; Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно (а.с. 6, 6 зв.). Згідно свідоцтва про народження (виданого повторно 19.05.2018 серії [NUMBER] ), [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть - а.с. 7). Відповідно довідки про склад спадкоємців виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. від 22.08.2022 № 105/02-14, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який постійно мешкав до смерті та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , заведено спадкову справу № 32/2021, номер у спадковому реєстрі 67891921, за заявою про прийняття спадщини від його дочки [PERSON] , [INFO] , яка є його спадкоємцем (а.с. 10). Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на звернення представника законного представника позивачки надало відповідь від 04.02.2022 № 4087/2-22 з повідомленням про те, що згідно інформації, наданої Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та перевіркою Авторизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконання у Відділі перебувало виконавче провадження № 43734767, відкрите за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва від 04.09.2012 № 2-5682/11 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Демарк» заборгованості в сумі 38 994,22 грн. Державним виконавцем винесена постанова від 28.11.2014 про повернення виконавчого провадження стягувачу на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999, а саме: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Також, згідно інформації, наданої Відділом, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі відсутні виконавчі провадження, за якими [PERSON] являється боржником. Відповідно пункту 2 Розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с. 11). За нормою ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами частини 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , який являвся боржником у виконавчому провадженні № 43734767 за виконавчим листом виданим Дніпровським районного суду м. Києва № 2-5682/11 від 04.09.2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Демарк» заборгованості в сумі 38 994,22 грн. При цьому постановою державного виконавця від 28.11.2014 вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 у зв`язку з відсутністю майна у боржника на яке може бути звернуто стягнення. Відповідно пункту 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час спірних правовідносин), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Доводи позивачки, що державним виконавцем безпідставно не було знято арешт з майна боржника з посиланням на ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції N 606-XIV від 21.04.1999 зі змінами, яка була чинна на час спірних правовідносин), суд не приймає до уваги, оскільки норма ст. 38 вказаного Закону визначала право державного виконавця зупинити виконавче провадження. Разом з тим, обов`язок державного виконавця щодо зняття арешту з майна боржника було визначено ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції N 606-XIV від 21.04.1999 зі змінами, що була чинна на час спірних правовідносин) саме у разі закінчення виконавчого провадження. Перелік підстав для закінчення виконавчого провадження визначено статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції N 606-XIV від 21.04.1999 зі змінами, що до спірних правовідносин застосовано бути не може, оскільки у даному випадку виконавче провадження № 43734767, відповідно ст. 49 вказаного Закону, закінчене не було, так як виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, тому стороною позивача суду не доведено неправомірних дій державного виконавця стосовно не зняття арешту. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно частин 1, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На час вирішення спору на примусовому виконанні виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] не перебувають та судом не встановлено заявлених вимог кредиторів спадкодавця до спадкоємця боржника. За викладених обставин, позовні вимоги в частині зняття арешту підлягають задоволенню, оскільки наявність обтяження на нерухоме майно [PERSON] порушує права позивачки, як спадкоємиці, на оформлення спадщини. У частині позову про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з обліку про обтяження відносно [PERSON] вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, з огляду на наступне. На відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяжень таких прав поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема ст. 26 цього закону визначено порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав. Відповідно частини 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Outcome: partial