Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

01.08.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. 10.08.2022 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 10.08.2022 року відкрито провадження по даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 04.03.2021 року Красноокнянським районним судом Одеської області прийнято судовий наказ про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, на сьогоднішній день матеріальне становище відповідача змінилося, так як він офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід. Крім того, грошових коштів для задоволення базових потреб дитини, яка росте, розвивається, постійно бракує, так як зростають потреби на матеріальне забезпечення дитини, а саме на одяг, продукти харчування, засоби гігієни, при цьому вартість продуктів харчування та одягу за останній час значно зросла. Дані обставини змусили позивача звернутися до суду. Крім того, вона на даний час не працює, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, а розміру аліментів, котрі вона отримує на потреби дитини взагалі не вистачає. Позивач, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, надала заяву, згідно якої\~ позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою місця реєстрації, у судове засідання, повторно не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надала заяву про розгляд справу у її відсутність,суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 04 від 09.01.2019 року), його батьком є [PERSON] (а.с.5). Згідно копії постанови від 24.03.2021 року ВП № 64939105, відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.02.2021 року до 04.01.2037 року. (а.с.6). Як вбачається з копії довідки (а.с.7) [PERSON] має стабільний дохід (а.с. 7). За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Пленуму) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В обґрунтування необхідності зміни способу стягнення аліментів, позивач посилається на те, що на даний час витрачає більше коштів на утримання дитини, яка росте, розвивається та постійно потрібно купувати новий одяг, взуття, в зв`язку з підвищенням цін на послуги, продукти харчування та інші необхідні речі для життя та гармонійного розвитку дитини. У зв`язку з даними обставинами позивач вважає, що визначений розмір аліментів повинен бути збільшений за рішенням суду. Зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі позивач, пред`являючи позов до відповідача. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивача, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача (з твердої грошової суми на частку від доходу) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке. Суд вважає вказані аргументи позивача обґрунтованими, та погоджується що її матеріальний стан погіршився внаслідок того, що витрати на дитину на даний час збільшилися, також бере до уваги збільшення цін, а також те, що у відповідача покращилося матеріальне становище. Враховуючи, що утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Оскільки, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Суд не погоджується з позицію позивача, щодо початку стягнення аліментів у інший спосіб (у частці від заробітку) з дня пред`явлення позову, так як, згідно роз`яснень, викладених у абз.4 п.23 постанови Пленуму, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно\~до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved