Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з лютого 2018 року по червень 2018 року у розмірі 23544,50 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у договірних відносинах щодо надання послуги користування електричною енергією. Позивач належно виконує взяті на себе зобов`язання за договором та постачає відповідачу електричну енергію. Відповідач зобов`язаний здійснювати оплати за одержану електричну енергію відповідно до показань приладу обліку, щомісячно, згідно з діючим тарифами протягом 10 днів з дня отримання рахунків. Однак, відповідач неналежно виконає взяті на себе зобов`язання щодо здійснення сплати за отримані послуги, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з лютого 2018 року по червень 2018 року у розмірі 23544,50 грн. В зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідач не сплатив заборгованість, а тому у відповідності до умов договору, ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат. Відповідачем подано відзив на позов, який містить заперечення на нього. Наводить аргументи про те, що за спірний період не зміг фізично спожити електричної енергії за адресою - [ADDRESS] у розмірі 20634 кВт/год. При цьому, за один місяць травень 2018 року було нараховано 17908 кВт/год. Підставою для здійснення нарахування плати за використану електричну енергію є покази засобу обліку, які щомісячно знімав представник позивача. Вважає, що лічильник електричної енергії перебував у несправному стані. Позивач неналежно виконував обов`язок щодо періодичної повірки, обслуговування та ремонту такого лічильника, що призвело до нарахування необґрунтованої кількості спожитої електричної енергії. Окрім цього, просить застосувати строк позовної давності за період до 05 травня 2018 року, адже такий сплинув на момент подання позову до суду, тобто 05 травня 2021 року. У зв`язку із наведеним. Просить у позові відмовити. Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій містяться пояснення щодо заперечення на позов. Наводить доводи про те, що 15 травня 2018 року та 26 червня 2018 року було здійснено контрольний огляд приладу обліку за адресою - Хмельницька область, село Дяків, вулиця Перемоги,59 та встановлено споживання електричної енергії у розмірі 20634 кВТ/год. Щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, то у заяві відповідача необхідно відмовити, адже про порушення свого права дізнався х ували суду від 26 січня 2021 року про скасування судового наказу за заявою позивача до відповідача про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Просить позов задовольнити. 16 квітня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30 липня 2021 року ухвалою суду у справі призначено судову електротехнічну експертизу, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 02 вересня 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у заявах по суті. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце проведення цього засідання; представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у їх з відповідачем відсутності, проти позову заперечують, а тому з урахуванням думки представника позивача, наявністю відзиву на позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 29 липня 2014 року між сторонами укладено договір про користування електричною енергією за адресою - [ADDRESS] (далі - договір). Предметом договору є надання позивачем постачати відповідача (споживачу) електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5,8 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійсності, безпеки і якості, а споживач зобов`язаний оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором /а.с.6-7/. Отже, відповідач [PERSON] , зареєстрований споживачем електричної енергії, особовий рахунок № [NUMBER] , що надається за адресою - [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 15 договору оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку згідно з діючого тарифу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, тариф для населення, що проживає у сільській місцевості. Розрахунок проводиться протягом 10 днів з дня отримання рахунків. Відповідно до розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] за період з лютого 2018 року по червень 2018 року спожито електричної енергії всього 20634 кВт/год, зокрема за лютий 2018 року спожито електричної енергії 2568 кВт/год, травень 2018 року - 17908 кВт/год, червень 2018 року - 158 кВт/год. Нараховано до сплати 25602,62 грн /а.с.8/. Відповідач заперечує проти нарахування спірної кількості кВт/год за вказаний період, а відтак і розмір заборгованості, у зв`язку із чим не здійснив оплату спожитої електричної енергії, внаслідок чого між сторонами виникли спірні правовідносини. Окрім цього, [PERSON] наводить доводи про те, що прилад обліку електричної енергії, який знаходиться за адресою - [ADDRESS] був у несправному стані, через що нарахування кількості спожитої електричної енергії не відповідає дійсності. Натомість позивач стверджує, що прилад обліку спожитої електричної енергії, трифазний лічильник електричної енергії НІК 2303АП2Т заводський № 0219141, був у придатному стані, що підтверджено актами від 15 травня 21018 року № 3-2925 та від 26 червня 2018 року № 3-3041 технічної повірки збереження пломб вузла обліку та виявлено наступні показники: Т1-015729, Т2-020037, Т3-009397 (акт від 15 травня 2018 року); Т1-015758, Т2-020127, Т3-009436 (акт від 26 червня 2018 року) /а.с. 63, 34/. У зв`язку із наявність заперечень із сторони відповідача щодо справності приладу обліку спожитої електричної енергії за адресою - [ADDRESS] у справі було призначено судову електротехнічну експертизу. На розгляд експерта було поставлено наступні питання: чи був трифазний лічильник електротехнічної енергії № 021914, тип нік2303АП2Т, який встановлений за адресою: [ADDRESS] , зокрема в період з лютого 2018 року по червень 2018 року у справному стані? Якщо ні, то які причини несправності? чи виникли несправності трифазного лічильника електротехнічної енергії № 021914, тип нік2303АП2Т, який встановлений за адресою: [ADDRESS] , внаслідок заводських дефектів, чи до несправностей призвела експлуатація з порушенням вимог заводу-виробника? Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 06 квітня 2022 року № 29495/21-46 за результатами проведення судової електротехнічної експертизи у дослідницькій частині експертом Полєшко Л. установлено, що в дослідницькому лічильнику несправна електронна пам`ять, що підтверджено розбіжностями у даті і часі, які висвітлюються на лічильнику, а відтак таке може призвести до збою показів величини електричної енергії під час обліку спожитої електричної енергії. За допомогою програмного забезпечення з використанням оптоголовки було здійснено вичитку спожитої електричної енергії за період з 30 квітня 2018 року по 30 червня 26 червня 2018 року. Провівши відповідні розрахунки експертом установлено, що споживач не в змозі був протягом березня 2018 року спожити електричну енергію в кількості 17198кВт/год. У зв`язку із проведеним дослідженням, наступні висновки: трифазний лічильник електричної енергії НІК 2303АП2Т заводський № 0219141, який встановлений за адресою: [ADDRESS] , зокрема за період з лютого 2018 року по червень 2018 року, не перебував у справному стані. Причиною не об`єктивного відображення відображення кількості спожитої електричної енергії є не за\-хищеність мікроконтролера лічильника від електричних перешкод, які періодично з 'являються в електричній мережі; несправності трифазного лічильника електричної енергії НІК 2303АП2Т заводський № 021914 сталися в процесі експлуатації даного лічи\-льника внаслідок помилкового обрахунку спожитої електроенергії (у бік збі\-льшення) через збій у роботі електронного компоненту, встановленого у згаданому лічильнику - блоку пам`яті, що може бути пов`язано із викори\-станням заводом виробником неякісного електронного компоненту - мік\-роконтролера при збиранні цього електролічильника. Зі сторони споживача втручання в роботу електролічильника не відбувалось. Попри те, такий висновок експерта заперечує сторона позивача, про що викладено у письмових пояснення, отриманих судом 29 листопада 2022 року. Наводить доводи про те, що експерт здійснив вичитку спожитої електричної енергії за період з 30 квітня 2018 року по 26 червня 2018 року, хоч спірний період починається з лютого 2018 року і саме цей період був зазначений у питаннях поставлених перед експертом в ухвалі суду про призначення експертизи. Наводить дані про те, що розбіжності у даті та часі, які висвітлювались на лічильнику пов`язані не з його несправністю, а з тим, що такий лічильник був відключений від зовнішньої мережі 26 червня 2018 року, а без напруги може працювати не більше 24 місяці, тоді мікроконтролер лічильника переключається в режим економії, який підтримується літієвою батарейкою. Надалі, 24 жовтня 2021 року був знятий та переданий на дослідження експерту у межах цієї справи. Відтак, з 26 червня 2018 року по 23 лютого 2022 року (день проведення експертизи) минуло більше 43 місяці. Дані висновки зроблені позивачем на підставі Інструкції по експлуатації «Лічильник електричної енергії НІК 2303. Керівництво по експлуатації. Частина 2 ААШХ.411152.010.РЄІ. Києв.2009» (далі -Інструкція). Однак, такі твердження позивача суд оцінює критично, виходячи з наступних мотивів. Відповідно до п. 1.4.8 Інструкції лічильники всіх виконань мають вбудований в мікроконтролер годинник реального часу (стабілізація кварцевим резонатором) з календарем. Дані годинника використовуються для роботи тарифної системи, формування періодів інтегрування середньої потужності та реєстрації подій з часовою міткою. Годинник має функцію переходу на зимовий і літній час. Переведення часу може здійснюватися в автоматичному режимі або за датою, яка встановлюється при параметризації. У лічильнику встановлений температурний датчик для зменшення залежності похибки годинника від навколишньої температури. Літієва батарейка живлення служить для забезпечення безперервності роботи вбудованого годинника при відключенні напруги мережі. Мікроконтролер лічильника перемикається на економний режим при відсутності напруги мережі, джерелом живлення є літієва батарея. У цьому режимі працює тільки внутрішній годинник лічильника. При включенні напруги мережі енергія літієвої батареї не використовується. Лічильник може працювати не менше 24 місяців в екстремальних умовах без напруги в мережі. Отже, доводи позивача про те, що лічильник може працювати без напругу не більше 24 місяці від дату відключення від мережі не відповідає умовам викладених у п. 1.4.8 Інструкції, де зазначено, що без електричної напруги лічильник може працювати не менше 24 місяці. Окрім цього, літієва батарейка живлення служить для забезпечення безперервності роботи вбудованого годинника при відключенні напруги мережі. Для збереження налаштувань дати та часу, перед заміною батарейки, рекомендується підключити лічильник через сервісне (резервне) джерело живлення (встановлюється додатково за домовленістю з замовником). Із рисунку № 5, який ілюстрований до висновку експерта суд установив, що станом на 23 лютого 2022 року, тобто день проведення експертизи, літієва батарейка була у розрядженому стані /а.с.110/, що відповідає символу, який містить у п. 2.2 Інструкції. При цьому, відображено дату 12 лютого 2022 року. Відтак, можна зробити висновок, що станом на 12 лютого 2022 року безперервність вбудованого годинника лічильника підтримувалась літієвою батарейкою, яка надалі була розряджена. Окрім цього, у разі виникнення сумнівів щодо висновків експерта позивачем не було заявлено перед судом клопотань про виклик експерта для роз`яснення і доповнення висновку від 23 лютого 2022 року. Відтак, суд прийшов до висновку про те, що доводи наведені представником позивача щодо неналежності доказу - висновку експерта не знайшли свого підтвердження у суді, адже не містять посилань на докази. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не доведено розмір заборгованості, адже прилад обліку спожитої електричної енергії за адресою - [ADDRESS] , не перебував у справному стані; втручання у його роботу із сторони споживача не встановлено; через збій у роботі електронного компоненту (блоку пам`яті) помилково відбувся обрахунок спожитої електроенергії у розмір 20634 кВт/год, а відтак суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги не є обґрунтованими доказами у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України. Інші доводи наведені сторонами у заявах по суті, суд надав оцінку через аналіз наявних у справі доказів, однак такі аргументи жодним чином не впливають на правильність висновків суду. Будь-яких фактичних даних, які мають значення для правильного вирішення справи, однак сторони не посилались, суд не встановив. З огляду на зазначені обставини суд прийшов до висновку про те, що у позові необхідно відмовити за необґрунтованістю. Щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин за заявою відповідача, то викладені у відзиві обставини з цього питання, спростовані позивачем належними доказами, які містяться матеріалах справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, судовий збір необхідно покласти на позивача. 04 жовтня 2022 року відповідачем подано до суду заяву про розподіл судових витрат понесених на проведення судової експертизи у розмірі 5148,30 грн, що підтверджено платіжним документом. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі відмови у позові - на позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи ( п. 2 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відтак, суд прийшов до переконань про те, що з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 5148,30 грн ,а заяву відповідача задвольнити.

Outcome: approved