Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Березанського міського суду Київської області з позовом до Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у Березанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 8893757, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-86 від 04.07.2008, виданого Березанським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 126 417,89 грн. 04.09.2008 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 15.02.2012 державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер: 3210400000:07:005:0154, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та внесено до реєстру обтяжень нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 12170890 від 15.02.2012. 15.02.2012 державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме на земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210400000:07:005:0155, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та внесено до реєстру обтяжень нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 12170939 від 15.02.2012. 03.03.2016 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть стягувача або боржника, визнання безвісно відсутнім), оскільки згідно з відповіддю ДРАЦС № 131/02.02-04-31 № 469 від 17.02.2016 стягувач [PERSON] померла [INFO] . 24.12.2004 державним реєстратором Березанської міської державної нотаріальної контори було накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1571052, за постановою АА № 744194 від 24.12.2004 Березанського МУЮ на підставі рішення Березанського міського суду Київської області. На заяву позивача про надання копії рішення про накладення арешту на майно боржника [PERSON] від 07.12.2004, яка була подана до Березанського міського суду Київської області 24.08.2022, вх. № 1522, було отримано відповідь, що матеріали цивільної справи № 2-86/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів по договору позики знищені згідно акту № 4 від 08.06.2015 за терміном зберігання, який відповідно до ст. 46 розділу ІІ Переліку становить 5 років. У вилучених при знищенні оригіналах процесуальних документів, не міститься рішення від 07.12.2004 про накладення арешту на майно боржника [PERSON] . Також у Березанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління Міністерства юстиції у Київській області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 6663413, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-748 від 23.12.2004, виданого Березанським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 46 266,57 грн. 22.08.2005 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 18.03.2008 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» згідно з письмовою заявою стягувача від 07.03.2008. Виконавче провадження № 8893757 по справі № 2-86/2008, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-86 від 04.07.2008, виданого Березанським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 126417,89 грн, завершено згідно з відомостями (ВП спецпідрозділ) Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.03.2016. Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що арешт накладений на її майно та земельні ділянки призводить до порушення її майнових прав як власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Відтак, [PERSON] просить суд скасувати арешт нерухомого майна, а саме Ѕ частини домоволодіння по [ADDRESS] , з реєстраційним номером обтяження 1571052 від 24.12.2004, накладений реєстратором Березанської міської державної нотаріальної контори за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.12.2004 відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції. Скасувати арешт нерухомого майна боржника [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210400000:07:005:0155, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесено до реєстру обтяжень нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 12170939 від 15.02.2012, реєстратор: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 8893757 від 04.09.2008 відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції. Скасувати арешт нерухомого майна боржника [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: 3210400000:07:005:0154, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесено до реєстру обтяжень нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 12170890 від 15.02.2012, реєстратор: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 8893757 від 04.09.2008 відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції. Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 06.10.2022 позовна заява [PERSON] до Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна була залишена без руху. 20.10.2022 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, про що винесено відповідну ухвалу. 09.11.2022 Березанським міським судом Київської області винесено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами і не надав відзив на позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача начальник Березанського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Броварському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ)\~Іораш С.М.\~- проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст.\~12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині 2 статті 16 ЦК України наведено способи захисту цивільних прав та інтересів. Судом встановлено, що заочним рішенням Березанського міського суду Київської області від 26.05.2008 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 126417,89 грн. Рішення набрало законної сили 05.06.2008 (а.с. 18; 37). З інформації з ВП-спецпідрозділ від 08.02.2022 вбачається, що виконавче провадження № 8893757 з примусового виконання виконавчого листа № 2-86 від 04.07.2008, виданого Березанським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 126417,89 грн було відкрито 04.09.2008. Відповідно до акту опису й арешту майна від 24.04.2011 держаним виконавцем описано й арештовано майно боржника, а саме земельну ділянку загальною площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] . 03.03.2016 винесено постанову державного виконавця про закінчення зазначеного вище виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть стягувача або боржника, визнання безвісно відсутнім), оскільки згідно відповіді ДРАЦС № 131/02.02-04-31 № 469 від 17.02.2016 стягувач [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11-12; 42-43). Інформацію аналогічного змісту 15.08.2022 у листі за вих. № 7204 було надано начальником Березанського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву [PERSON] від 01.07.2022 щодо зняття арешту майна, подану до Березанського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Крім того, у листі вказано, що виконавче провадження було закінчене в старій редакції Закону України «Про виконавче провадження», а тому відділом не виявляється можливим зняти арешт з майна боржника. Не виявляється можливим надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження, на підставі яких до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження № 36185, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції України ввід 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями» виконавчі провадження після їх завершення зберігаються три роки (а.с. 13; 45). Виконавче провадження № 6663413 з примусового виконання виконавчого листа № 2-748 від 23.12.2004, виданого Березанським міським судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 46266,57 грн було відкрите 18.03.2008. Виконавчий лист 18.03.2008 повернуто [PERSON] згідно з її заявою від 07.03.2008, що підтверджується інформаційною довідкою з ВП-спецпідрозділ від 17.08.2022 (а.с. 15; 46). Матеріали справи містять скан-копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.12.2004 серії АА № 744194, винесеної державним виконавцем Березанського міського відділу державної виконавчої служби Ліпницькою Н.Й. при примусовому виконанні ухвали Березанського міського суду від 07.12.2004 про накладення арешту на майно [PERSON] по [ADDRESS] та грошові суми в установах банків на суму 45965,86 грн. Так, вказаною постановою накладено арешт на належну [PERSON] Ѕ частину домоволодіння по [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження належної [PERSON] Ѕ частини домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 14; 47). На заяву [PERSON] про надання копії рішення про накладення арешту на майно боржника [PERSON] від 07.12.2004, яка була подана до Березанського міського суду Київської області 24.08.2022, вх. № 1522, Березанський міський суд Київської області надав відповідь, що матеріали цивільної справи № 2-86/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів по договору позики знищені згідно акту № 4 від 08.06.2015 за закінченням терміну зберігання, який відповідно до ст. 46 розділу ІІ Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, становить 5 років. У вилучених при знищенні оригіналах процесуальних документів, не міститься рішення від 07.12.2004 про накладення арешту на майно боржника [PERSON] . У зв`язку з чим Березанський міський суд Київської області не має можливості надати копію запитуваного судового рішення (а.с. 19). Як вбачається з інформаційної довідки № 305734098 від 25.07.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 24.12.2004 за № 1571052 реєстратором: Березанська міська державна нотаріальна контора зареєстровано такий тип обтяження як арешт нерухомого майна, а саме: домоволодіння, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , заявник: Березанське МУЮ, підстава обтяження: постанова АА № 744194 від 24.12.2004, Березанське МУЮ; 15.02.2012 за № 12170890 реєстратором: Київська обласна філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано такий тип обтяження як арешт нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, під забудову, площа 0,1 га, адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210400000:07:005:0154, власник: [PERSON] , обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП № 8893757, 04.09.2008, Відділ ДВС Березанського МУЮ; 15.02.2012 за № 12170939 реєстратором: Київська обласна філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано такий тип обтяження як арешт нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, для особистого селянського господарства, площа 0,05 га, адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер: 3210400000:07:005:0155, власник: [PERSON] , обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП № 8893757, 04.09.2008, Відділ ДВС Березанського МУЮ (а.с. 16-17; 40-41). Таким чином, з аналізу викладеного вище вбачається, що відповідним відділом державної виконавчої служби було відкрито два виконавчих провадження: виконавче провадження № 6663413\~з примусового\~виконання виконавчого\~листа №\~2-748\~від 23.12.2004,\~виданого Березанським\~міським судом\~Київської області,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~боргу у\~розмірі 46266,57\~грн,\~відкрите 18.03.2008\~та виконавче провадження № 8893757 з примусового виконання виконавчого листа № 2-86 від 04.07.2008, виданого Березанським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 126417,89 грн, дата відкриття: 04.09.2008. Як встановлено\~з інформаційної довідки з ВП-спецпідрозділ від 08.02.2022 в межах виконавчого провадження № 8893757 з примусового виконання виконавчого листа № 2-86 від 04.07.2008, виданого Березанським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 126417,89 грн відповідно до акту опису й арешту майна від 24.04.2011 держаним виконавцем описано й арештовано майно боржника, а саме земельну ділянку загальною площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] . Відомості про накладення арешту в межах виконавчого провадження № 8893757 на земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210400000:07:005:0155, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] містяться в інформаційній довідці № 305734098 від 25.07.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 17), однак, відповідно до інформаційної довідки з ВП-спецпідрозділ від 08.02.2022 в межах виконавчого провадження № 8893757 (а.с. 11-12) жодних виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 8893757 щодо зазначеної земельної ділянки державним виконавцем не проводилось. Документу, на підставі якого державним виконавцем накладався арешт на об`єкти нерухомого майна, зняти арешт з яких просить позивач, суду надано не було. Крім того, до суду не надходили клопотання про забезпечення чи витребування вказаних доказів. В силу приписів ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одним з\~основним принципів\~(засад)\~цивільного судочинства\~є принцип\~диспозитивності,\~закріплений у\~ст.\~13\~ЦПК України.\~Так,\~згідно з\~ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, тягар доказування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, лежить саме на ній. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» №\~1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон № 1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Предметом спору у справі є дії органу виконавчої служби під час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо накладення/зняття арешту на майно боржника у виконавчому провадженні № 8893757. Згідно з\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~49\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в\~редакції,\~чинній на\~момент винесення\~постанови державного\~виконавця про\~закінчення виконавчого\~провадження)\~виконавче провадження\~підлягає закінченню\~у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 3 ст. 49 Закну України «про виконавче провадження»). Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження) визначено наслідки завершення виконавчого провадження. Так, в силу приписів ч. 1 ст. 50 вказаного Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, питання про зняття арешту, накладеного на майно боржника, мало бути вирішене державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження, винесеній 03.03.2016 у межах ВП № 8893757. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Разом з тим, [PERSON] з такою вимогою звернулася як боржник, якому належить майно, на яке накладено арешт. При цьому з матеріалів справи не вбачається існування спору щодо права власності на це майно у іншої особи. Тобто, посилання останньої у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту права власності суд оцінює критично, оскільки нею не визначено особи, яка порушує це право, що свідчить про відсутність спору про право. [PERSON] має право в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19\~ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Така особа не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. У вказаній вище постанові Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково розглянули справу по суті та не врахували того, що арешт накладено на майно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому вона не може виступати позивачем у справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Однак, суд не погоджується з такою позицією в частині наявності правових підстав для закриття провадження у справі, оскільки, зважаючи на вимоги ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Відтак, закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. В той же час, оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, відбувається також в межах цивільного судочинства. З`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що підставами обтяження майна позивача є постанови державного виконавця у межах виконавчого провадження, у якому позивач є боржником. Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач обґрунтує свої вимоги тим, що арешт, накладений на її майно та земельні ділянки, призводить до порушення її майнових прав як власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Проте, між сторонами немає спору про право власності на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тому заява [PERSON] про зняття арешту повинна розглядатися в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині скасування арешту нерухомого майна боржника [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер: 3210400000:07:005:0155, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесено до реєстру обтяжень нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 12170939 від 15.02.2012, реєстратор: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 8893757 від 04.09.2008 відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції; скасування арешту нерухомого майна боржника [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: 3210400000:07:005:0154, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесено до реєстру обтяжень нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 12170890 від 15.02.2012, реєстратор: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 8893757 від 04.09.2008 відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції. Щодо позовних вимог в частині зняття арешту з Ѕ частини домоволодіння по [ADDRESS] , з реєстраційним номером обтяження 1571052 від 24.12.2004, суд виходить з такого. Так, матеріали справи не містять ухвали суду від 07.12.2004, на підставі якої було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.12.2004 серії АА № 744194, винесену державним виконавцем Березанського міського відділу державної виконавчої служби Ліпницькою Н.Й. На заяву [PERSON] про надання копії рішення про накладення арешту на майно боржника [PERSON] від 07.12.2004, яка була подана до Березанського міського суду Київської області 24.08.2022, вх. № 1522, Березанський міський суд Київської області надав відповідь, що матеріали цивільної справи № 2-86/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів по договору позики знищені згідно акту № 4 від 08.06.2015 за закінченням терміну зберігання, який відповідно до ст. 46 розділу ІІ Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, становить 5 років. У вилучених при знищенні оригіналах процесуальних документів, не міститься рішення від 07.12.2004 про накладення арешту на майно боржника [PERSON] . У зв`язку з чим Березанський міський суд Київської області не має можливості надати копію запитуваного судового рішення (а.с. 19). Крім того, матеріали справи не містять і рішення суду, на підставі якого було видано Березанським міським\~судом Київської\~області виконавчий\~лист №\~2-748\~від 23.12.2004 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 46266,57 грн і відкрито провадження № 6663413. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. [PERSON] , серед іншого, просить зняти арешт, накладений ухвалою Березанського міського суду Київської області від 07.12.2004. Як вбачається зі скан-копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.12.2004 серії АА № 744194, вказана постанова була винесена державним виконавцем Березанського міського відділу державної виконавчої служби Ліпницькою Н.Й. на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 07.12.2004 про накладення арешту на майно [PERSON] , тобто, можна дійти висновку, що ухвала була винесена як захід забезпечення позову. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Так, ст. 149, 152 ЦПК України (в редакції від 01.01.2004) визначені підстави для забезпечення позову та способи такого забезпечення. Частиною ж 3 ст.\~155\~ЦПК України (в редакції від 01.01.2004) визначено, що ухвала про забезпечення позову може бути скасована судом, який розглядає справу. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Статтею 158\~ЦПК України\~визначено порядок скасування заходів забезпечення позову (у редакції від 03.10.2017). Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі. Скасувати заходи забезпечення позову суд може з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. З вищевикладеного слідує, що у разі вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно боржника, такий арешт може бути знятий судом, який розглядає справу. Що стосується зняття арешту з майна, накладеного в межах виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 07.12.2004 про накладення арешту на майно [PERSON] , то вказані вище норми передбачають процедуру скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, яких позивач не дотрималась. Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх порушених прав та законних інтересів, а тому, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту Ѕ частини домоволодіння по [ADDRESS] , з реєстраційним номером обтяження 1571052 від 24.12.2004, слід відмовити. Окремо варто наголосити, що відмова у задоволенні позову не позбавляє позивача можливості звернутися до відповідного суду, який виносив ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на її майно, із заявою про скасування таких заходів. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~2\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. З огляду на відмову у задовленні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed