Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Адвокат Іванов Андрій Олександрович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс Банк» (далі - АТ «Комерційний банк «Правекс Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт»), [PERSON] , державного реєстратора Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» Рисак Олени Олександрівни про визнання недійсними договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, договорів про відступлення прав вимоги та скасування запису про іпотеку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.06.2005 Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та позивачем був укладений кредитний договір №1966-013/05Р, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 160000 євро для споживчих цілей на строк з 14.05.2005 до 14.06.2015 зі сплатою 14% річних. На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №1966-013/05Р, зареєстрований в реєстрі за №3320. Предметом договору іпотеки є квартира за адресою: [ADDRESS] , вартість якої визначено договором у розмірі 228803 євро. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10.06.2013 по справі №752/776/13-ц задоволено позов ПАТ «Правекс Банк» до позивача та звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 1211786,70 грн. 31.05.2017 ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зареєстрований в реєстрі за №490, 491, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло право вимоги до позивача за спірним кредитним договором щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті станом на 31.01.2017 у сумі 4368572,50 грн. Фактично між сторонами був укладений договір факторингу, а не договір купівлі-продажу майнових прав, у зв`язку з істотними умовами спірного договору, за якими відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до боржника, тобто уступка права грошової вимоги до позичальника. 02.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» був укладений договір про відступлення прав вимоги по спірному кредитному договору, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» набуло право вимоги до позивача за спірним кредитним договором. Оскільки розмір грошової вимоги значно перевищує ціну відступлення вимоги у спірному договорі про відступлення прав вимоги, а саме відступлення відбулось в обмін на грошові кошти за плату у вигляді дисконту, який виражений у вигляді сплати грошових коштів з можливістю стягнення боргу за спірним кредитним договором та з можливістю звернення стягнення на предмет іпотеки, що фактично свідчить про укладення між сторонами договору факторингу. 07.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» був укладений та нотаріально посвідчений договір про відступлення прав вимоги, зареєстрований в реєстрі за №508, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» набуло право вимоги до позивача за спірним договором іпотеки. У зв`язку з укладеним договором про відступлення прав вимоги від 02.06.2017 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» втратило право вимоги до позивача по спірному кредитному договору, з яким одночасно повинно було відбутися і відступлення за спірним договором іпотеки. Аналогічні висновки, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 по справі №909/968/16 та у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 по справі №161/13889/17, від 11.12.2019 по справі №761/20611/17, від 11.09.2019 по справі №489/762/17. 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] були укладені договори про відступлення права вимоги за спірними кредитним договором та договором іпотеки, за яким до [PERSON] перейшло право грошової вимоги за спірними договорами, що внаслідок аналізу положень договорів відступлення є підстави вважати їх договорами факторингу. Водночас, враховуючи положення законодавства, фізична особа [PERSON] не відноситься до фінансових установ, яким надано право бути фактором для надання фінансової послуги у формі факторингу. Аналогічний правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 по справі №465/646/11. Крім того, умовами спірних договорів, сторонами яких були відповідачі, не передбачено наступного відступлення фактором права грошової вимоги за спірними договорами третій особі, про що вказано у положеннях ч. 1 ст. 1083 ЦК України. Аналогічний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 по справі №160/8037/18. Таким чином, укладені спірні договори щодо набуття права вимог за спірним кредитним договором є фактично договорами факторингу, які були укладені з порушенням вимог ст.ст. 1077, 1079, 1083 ЦК України та ст.ст. 1, 4, 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Через визнання спірних договорів про набуття права вимоги недійсними в силу закону спричиняє недійсність таких договорів. Крім того, після визнання судом недійсними спірних договорів слід застосувати правові наслідки у вигляді повернення сторін у попередній стан, тобто реституцію, а також скасувати запис про іпотеку в державному реєстрі речових прав на спірне нерухоме майно щодо іпотекодержателя [PERSON] . Просив: визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків Інною Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №490, 491, в частині відступлення прав вимог по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005 та в частині відступлення прав вимоги по договору іпотеки №1966-013/05Р, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Тетяною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №3320; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги від 02.06.2017, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» в частині відступлення прав вимог по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005; визнати недійсним договір відступлення прав вимоги від 07.06.2017, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків А.В., зареєстрований в реєстрі за №508, в частині відступлення права вимоги по договору іпотеки №1966-013/05Р, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Тетяною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №3320; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги від 16.06.2017, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] , в частині відступлення прав вимоги по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги, який укладений 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, зареєстрований в реєстрі за №5881, в частині відступлення права вимоги по договору іпотеки №1966-013/05Р, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Тетяною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №3320; скасувати запис про іпотеку №20699882 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого іпотекодержателем визначена [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Іванов А.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалися. 20.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 20.07.2022 судом постановлено ухвалу про забезпечення позову. 30.08.2022 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. 05.10.2022 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 14.06.2005 між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1966-013/05Р, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 160000,00 євро для споживчих цілей строком до 14.06.2015 зі сплатою 14% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 14.06.2005 між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №1966-013/05Р, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрований в реєстрі за №3320, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 146,9 кв. м, яка належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., за реєстровим №3313. Згідно з пунктом 1.5 договору іпотеки сторони дійшли згоди про те, що вартість предмета іпотеки становить 228803,00 євро. 31.05.2017 між АТ «Правекс-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В., зареєстрований в реєстрі за №490,491. Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу майнових прав з урахуванням положень цього договору та відповідно до них, з отриманням зустрічної винагороди у вигляді ціни купівлі, продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати без права регресу права вимоги за кредитами, прийнявши їх та сплатити ціну купівлі. Винагорода за продаж (відступлення) продавцем покупцеві прав вимоги за кредитами становить гривневий еквівалент 555039,00 доларів США (пункт 3 договору купівлі-продажу майнових прав). Відповідно до Додатку 1 до договору купівлі-продажу відступлено права вимоги за 340 кредитними договорами. Права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за кредитами (пункт 2.2 договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами). Акт приймання-передачі за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В., зареєстрований у реєстрі за №490, 491, між АТ «Правекс-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був підписаний 31.05.2017. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у гривневому еквіваленті станом на 31.01.2017 в загальній сумі 4368572,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 2578421,21 грн, заборгованість за відсотками - 1790151,29 грн. (п. 10 додатку 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами). Вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , як виду забезпечення кредиту, станом на 31.01.2017 згідно з пунктом 22 додатку 2 договору купівлі-продажу майнових прав вимоги за кредитами, була визначена у розмірі 6127453,00 грн. 02.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» був укладений договір про відступлення прав вимоги у тому числі за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р. Пунктом 2.2 договору відступлення прав вимоги від 02.06.2017 передбачено, що в дату відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків позивача/стягувача/кредитора, що випливають з прав вимоги. У пункті 6 додатку 1 до договору відступлення прав вимоги від 02.06.2017 визначено вартість за передачу права вимоги за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р у розмірі 1184400,00 грн. (ціна переуступки). Пунктом 2.1 договору про відступлення права вимоги від 02.06.2017 передбачено, що в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги, а новий кредитор набуває права вимоги шляхом сплати кредитору вартості прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. Новий кредитор сплатив кредитору вартість прав вимоги, що відступаються в порядку та на умовах, передбачених попереднім договором про відступлення права вимоги №1 від 12.05.2017 та додатків до нього. 07.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В., зареєстрований в реєстрі за №508, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги у тому числі за договором іпотеки №1966-013/05Р, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрованим в реєстрі за №3320. Відповідно до п. 1 договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 07.06.2017 предметом вказаного договору є відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, первісний іпотекодержательвідступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку №1 до цього договору. Згідно з п. 6 додатку №1 до договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 07.06.2017 ціна переуступки за кредитним договором №1966-013/05Р від 14.06.2005 визначена у розмірі 1184400,00 грн. 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] був укладений договір про відступлення прав вимоги у тому числі за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р. 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі за №5881, утому числі за договором іпотеки №1966-013/05Р, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстровано в реєстрі за №3320. Пунктом 1 додатку 1 до договору відступлення прав вимоги за кредитами від 16.06.2017, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] , за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р визначено вартість за передачу права вимоги за кредитним договором у розмірі 1189301,85 грн. Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.08.2017 [PERSON] вказано іпотекодержателем за договором іпотеки від 14.06.2005 №1966-013/05Р, іпотекодавцем за яким є [PERSON] , номер запису про іпотеку в реєстрі 20699882, підстава внесення вказаного запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 35471251 від 31.05.2017, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу положень ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Чинним законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Зокрема, частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 3 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. Предметом договору купівлі-продажу, на підставі якого відбувається відступлення права вимоги, є право майнової (негрошової) вимоги (ч. 3 ст. 656 ЦК України). Предметом договору факторингу згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу є виключно право грошової, а не будь-якої майнової вимоги. Окрім того, згідно із ч. 1 ст. 1084 ЦК України договір факторингу розглядається як різновид купівлі фактором права грошової вимоги у клієнта. Це означає, що право грошової вимоги може бути предметом купівлі, але виключно за договором факторингу, а не за договором купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу оплата майна (товару), за загальним правилом, здійснюється після передання товару продавцем покупцеві (ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 692 ЦК України), тобто покупець сплачує грошову суму після того як отримає товар. На підставі договору факторингу фінансування завжди відбувається під відступлення права грошової вимоги, тобто спочатку фактор передає грошові кошти, а після того клієнт відступає йому своє право грошової вимоги (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). На підставі договору купівлі-продажу до нового кредитора переходить не повний обсяг прав та обов`язків сторони у зобовязанні, а лише право вимоги боргу майнового (негрошового) характеру (ч. 3 ст. 656 ЦК України). За договором факторингу фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ч.1 ст. 1084 ЦК України). Параграф 1 глави 54 Цивільного кодексу України «Загальні положення про купівлю-продаж» не передбачає надання покупцем права вимоги продавцю послуг додаткового характеру, повязаних із цією вимогою. При цьому, поняття відступлення права вимоги (цесії) є відмінним від поняття факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено відступлення прав за іпотечним договором одночасно з відступленням права вимоги за основним зобов`язанням. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 ЦК України зумовлює його недійсність. З огляду на наведене, факторинг передбачає наявність одночасно трьох обов`язкових умов: первинний кредитор поступається новому кредиторові саме грошовою вимогою в цілях здобуття фінансування; новий кредитор сплачує первинному кредитору як компенсацію певну грошову суму (фінансування); новий кредитор отримує плату за користування грошовими коштами, наданими первинному кредиторові. Способи визначення доходу нового кредитора можуть бути різними: - знижка з вартості боргу, відсотки, комісійні, їх поєднання. Відсутність цих ознак, при відступленні права вимоги вказують на те, що має місце цесія або договір купівлі-продажу права грошової вимоги (стаття 656 ЦК України). Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №909/968/16, у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №591/4552/17, від 27.03.2019 у справі №755/5751/17, від 20.02.2019 у справі №128/639/17. Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №909/968/16 зазначено, що за змістом частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а оспорюваний правочин суперечить наведеним вище приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору факторингу, то він підлягає визнанню недійсним відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України. У пунктах 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 судам роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення Статтею 216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину. Установлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Окрім повернення сторін у попередній стан (реституції) названа норма закону передбачає можливість застосування й інших правових наслідків. Згідно з ч. 3 ст. 216 ЦК України передбачені цією статтею правові наслідки застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Відповідно до абз. 3 ч .3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц) визначила, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Судом встановлено, що: - аналіз договору про відступлення права вимоги від 02.06.2017, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», та договору відступлення прав вимоги від 16.06.2017, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] , за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р, свідчить про те, що спірні договори в цій частині за своєю суттю є договорами факторингу; - фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ; - з укладенням договору про відступлення прав вимоги від 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р відбулася заміна первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» на [PERSON] , яка не може надавати фінансові послуги; - договором про відступлення прав вимоги від 02.06.2017, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р, не передбачено право ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» здійснювати наступні відступлення за кредитним договором від 14.06.2005 №1966-013/05Р, тому підстави для укладення договору про відступлення прав вимоги від 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] були також відсутні; - у зв`язку із визнанням недійсним договору про відступлення прав вимоги від 16.06.2017, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] , та договору про відступлення прав вимоги, укладеного 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №5881, в частині відступлення права вимоги за договором іпотеки №1966-013/05Р, є необхідність у застосуванні наслідків недійсності вказаних договорів шляхом скасування запису про іпотеку №20699882 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого іпотекодержателем визначена відповідач [PERSON] . Вказані висновки суду грутнуються на доводах, викладених позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, які знайшли своє підтвердження письмовими доказами, та вважаються судом доведеними, виходячи з наступного. За умовами договору купівлі-продажу майнових прав вимоги за кредитами, зареєстрованим в реєстрі за №490, 491, фактично відбувається фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника), що є основною ознакою договору факторингу. Згідно з п. 1.1 спірного договору купівлі-продажу майнових прав вимоги за кредитами визначено поняття «права вимоги за кредитами» як набуття прав виключно на всі грошові кошти, які можливо одержати у зв`язку з отриманим правом вимоги за кредитним договором, що є ознакою договору факторингу, а не договору купівлі-продажу майнових прав. При цьому, при укладенні спірного договору купівлі-продажу право вимоги відступається за номінальною ціною без стягнення додаткової плати. Аналогічний правовий висновок суду викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 у справі №909/968/16. Таким чином, спірний договір купівлі-продажу майнових прав вимоги за кредитами є за своєю сутністю договором факторингу. 02.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» був укладений договір про відступлення прав вимоги по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005, пунктом 1.1 якого визначено, що права вимоги за кредитами означає всі права вимоги продавця як кредитодавця по відношенню до позичальників, в якості позичальників, стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи, в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку існуючі або майбутні, надані продавцеві або на користь продавця, в якості кредитодавця за такими кредитними договорами), а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення. Таким чином, ціна відступлення права грошової вимоги за умовами спірного договору відступлення прав вимоги від 02.06.2017, становила 1184400,00 грн., а розмір самої грошової вимоги становив 4368572,50 грн., з яких заборгованість по кредиту 2578421,21 грн. та заборгованість по процентам 1 790 151,29 грн. Тобто, розмір грошової вимоги значно перевищує ціну відступлення вимоги. 07.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» був укладений договір відступлення права вимоги, зареєстрований в реєстрі за №508, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за договором іпотеки №1966-013/05Р. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. На підставі договору про відступлення прав вимоги від 02.06.2017 по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 02.06.2017 втратило право вимоги до позивача - [PERSON] по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005, у зв`язку з чим у ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не було жодних правових підстав укладати договір відступлення права вимоги, зареєстрованого в реєстрі за №508, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за договором іпотеки №1966-013/05Р, зареєстрованого в реєстрі за №3320, оскільки таке відступлення за іпотечним договором мало відбутися одночасно з відступленням прав вимоги по кредитному договору, тобто в день відступлення права вимоги по кредитному договору. 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] були укладені договір про відступлення прав вимоги по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005 та договір про відступлення прав вимоги, зареєстрований в реєстрі за №5881, по договору іпотеки №1966-013/05Р, за якими ціна становила 1189301,85 грн., а розмір самої грошової вимоги становив 4368572,50 грн., з яких заборгованість по кредиту 2578421,21 грн. та заборгованість по процентам 1790151,29 грн., тобто, розмір грошової вимоги значно перевищує ціну відступлення вимоги. Спірний договором про відступлення прав вимоги від 02.06.2017, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005, не передбачено право ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» здійснювати наступні відступлення по кредитному договору №1966-013/05Р від 14.06.2005, тому підстави для укладення договору про відступлення прав вимоги від 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] були також відсутні. Зазначене дає підстави для визнання недійсними оспорюваних договорів. У зв`язку із визнанням недійсними договорів про відступлення прав вимоги від 16.06.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» та [PERSON] в частині відступлення права вимоги по договору іпотеки №1966-013/05Р, є необхідність у застосуванні наслідків їх недійсності шляхом скасування запису про іпотеку №20699882 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого іпотекодержателем визначена відповідач [PERSON] . Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1290,12 грн. з кожного, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved