Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно. В своєму позові позивач зазначає, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4616190252021 ВІД 17.06.2021 року власником земельної ділянки, кадастровий номер 4621883600:02:005:0003, площею 0,0950 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . 25.06.2021 року [PERSON] (який діяв на підставі Довіреності від 18.05.2021 р. №44613187 договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч ). У разі неповернення позивачу вказаної суми коштів, [PERSON] зобов`язувався здійснити відчуження на користь [PERSON] означену вище земельну ділянку . Зазначені обставини підтверджуються розпискою від 25.06.2021 року оригінал якої зберігається у позивача. Відповідач ухиляється від візиту до нотаріуса для укладення договору купівлі продажу , чим порушує право позивача набути власність на придбану земельну ділянку. Згідно відомостей, які містяться в\~ДЗК земельна ділянка орендою не обтяжена. Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з`явились. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі та участі позивача. \~ \~ \~ \~Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, причин неявки суд неповідомили, відзиву на позовну заяву не подали, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. \~ \~ \~ \~Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст.178 ЦПК України\~так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. 25 червня 2021 року [PERSON] уклав із [PERSON] (який діяв на підставі Довіреності від 18.05.2021 р. №44613187) договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. [PERSON] зобов`язувався повернути вказану суму до 27 липня 2021 року. У разі неповернення позивачу вказаної суми коштів, [PERSON] зобов`язувався здійснити відчуження на користь [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 4621883600:02:005:0003, загальною площею 0,095 га., яка належить на праві приватної власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . На підтвердження здійснення вказаного правочину відповідач-1 власноручно написав письмову розписку, згідно змісту якої він дійсно зобов`язується повернути позивачці вказану суму грошей до 27 липня 2021 року або здійснити відчуження зазначеної вище земельної ділянки. Станом на момент подання позовної заяви Відповідач коштів не повернув. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, яка встановлює правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зіст.202ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~655\~ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.\~328\~ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~334\~ЦК України набуття права власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Outcome: approved