Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки (паю) площею 2,36 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Буської міської ради (Боложинівської сільської ради) Золочівського району Львівської області. Позивач є спадкоємицею до даного майна згідно закону, фактично прийняла спадщину, однак не може юридично завершити оформлення спадщини, оскільки втрачений сертифікат на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Крім того, у сертифікаті на землю та земельній документації спадкодавець зазначений як [PERSON] , замість [PERSON] , як у інших правовстановолюючих документах. Просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] є однією і тією ж особою та визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення СМС. Представник відповідача Буської міської ради Золочівського району Львівської області подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, позов визнають, заперечень щодо такого, не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Листом Буського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 348Ч/22.15-06-141, підтверджується факт смерті [PERSON] . Померлому [PERSON] , на праві власності належала, зокрема і, земельна частка (пай) із земель НААГ «Івана Франка» площею 2,49 умовних кадастрових га, розташована на території Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 003938 від 14.04.1997 р.). Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі, за розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 р. «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель», на [PERSON] розрахована частка 2,36 умовних кадастрових га, з них ріллі - 1,37 га, кормових угідь - 0,99 га. Така і входить до складу спадщини. Однак у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та в подальшому в листі Відділу Держгеокадастру допущено помилку в написанні прізвища спадкодавця, такий зазначеняй як [PERSON] . З довідки за № 498 від 30.11.2021 року, виданої Буською міською радою вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] одна і та сама особа, іншої такої на території ради не проживало. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є внучкою померлого, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців немає. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved