Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, зняття з реєстрації , посилаючись на те , що є власником квартири [ADDRESS] , згідно Договору купівлі -продажу квартири від 23.11.2015р. Відповідачка була тимчасово зареєстрована 25.10.2019р. на 1 рік. З березня 2020р. відповідачка в квартирі не проживає . Однак в квартирі зареєстрована, чим чинить перешкоди в користуванні власності та порушує його права. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати в відсутність. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою реєстрації , що відповідає приписам частини десятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, причини неявки свого представника суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 3-тя особа надала пояснення. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 25.10.2021р. відкрито провадження в порядку загального. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 3.08.2022р. призначено до судового розгляду. Суд , дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Встановлено , що позивач квартири [ADDRESS] , згідно Договору купівлі -продажу квартири від 23.11.2015р. Відповідачка була тимчасово зареєстрована 25.10.2019р. на 1 рік. З березня 2020р. не мешкає в квартирі, що підтверджуєься наданими позивачем доказами. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд вважає що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні квартирою , визнання відповідача такою , що втратила право користування квартирою підлягають задоволенню , оскільки встановлено , що відповідачка чинить перешкоди позивачу в користуванні квартирою. Разом з цим відповідно до ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили,про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для знаття з реєстрації місця проживання особи. Таким чином вимога позову про зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial