Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

26.09.2022 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в порядку підсудності надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», представник позивача [PERSON]., до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. 29.09.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 29.09.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 02.11.2022 року. 21.10.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 02.11.2022 року справа не розглядалась, в зв`язку з хворобою судді. Справа призначена до розгляду на 28.11.2022 року. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 28.10.2020 року в сумі 9 937.50 грн., яка складається з наступного: - 2 500.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 437.50 грн.. сума заборгованості за відсотками. А також стягнути заборгованість за кредитним договором № 3497497 від 07.11.2020 року в сумі 13 790.00 грн., яка складається з наступного: - 5 000.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8 790.00 грн.. сума заборгованості за відсотками. Та стягнути заборгованість за кредитним договором № 10537-12/2020 від 17.12.2020 року в сумі 12 457.77 грн., яка складається з наступного: - 5 100.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 357.77 грн.. сума заборгованості за відсотками. Та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 28 жовтня 2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № [NUMBER]. Кредитний договір підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача відповідно до п. 7 складеного договору. Відповідно до пп.1.1. п.1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі на умовах строковості, зворотності та платності. А клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених договором. Згідно пп.1.4 п. 1 укладеного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Відповідно до пп. 1.6 п.1 укладеного договору, Клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія ЗУ «Про споживче кредитування». 09.12.2021 року між ТОВ «КУ«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» і ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 09122021. У відповідності до умов якого ТОВ «КУ«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає ( відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «КУ«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 09.12.2021 року до Договору факторингу № 09122021 від 09.12.2021 року ТОВ«ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 9 937.50 грн., яка складається з наступного: - 2 500.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 437.50 грн.. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 09.12.2021 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № [NUMBER] від 28.10.2020 року в сумі 9 937.50 грн., яка складається з наступного: - 2 500.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 437.50 грн.. сума заборгованості за відсотками. Крім того 07.11.2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 3497497. Договір позики підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підписі) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 11 укладеного договору. Згідно п. 1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу 14/06/21 у відповідності до у мов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 4 від 16.08.2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 13 790.00 грн., яка складається з наступного: - 5 000.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8 790.00 грн.. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 16.08.2021 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 3497497 від 07.11.2020 року в сумі 13 790.00 грн., яка складається з наступного: - 5 000.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8 790.00 грн.. сума заборгованості за відсотками. 17 грудня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 10537-12/2020. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 7 укладеного Кредитного договору. Відповідно до пп. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі і на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених цим договором. 11.08.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» і ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 11082021 у відповідності до умов якого ТОВ«ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає ) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 11.08.2021 року до Договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набула права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 457.77 грн., яка складається з наступного: - 5 100.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 357.77 грн.. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 11.08.2021 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій . Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором 10537-12/2020 від 17.12.2020 року в сумі 12 457.77 грн., яка складається з наступного: - 5 100.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 357.77 грн.. сума заборгованості за відсотками. Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитними договорами. Проте відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення наданих їй кредитних коштів, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачкою наданий відзив на позовну заяву, згідно якого остання заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що за кредитним договором № [NUMBER] від 28.10.2020 року нею була сплачена сума 1 688.25 грн., 26.11.2020 року та 1 875.00 грн. 26.12.2020 року, дані суми не були враховані при розрахунку заборгованості за даним договором. За договором позики № 3497497 від 07.11.2020 року нею були сплачені наступні суми: 626.85 грн., 06.12.2020 року, 626.85 грн., 14.12.2020 року, 626.85 грн., 21.12.2020 року 1 100.00 грн., 05.01.2021 року. 2 050.00 грн., 08.02.2021 року, але позивачем не вказано, що нею була сплачена сума в даному розмірі на погашення заборгованості за договором позики. За кредитним договором 10537-12/2020 від 17.12.2020 року позивачем в розрахунку заборгованості не вказано, що нею за даним договором була сплачена сума у розмірі 5 100.00 грн., 08.02.2021 року. Таким чином нею по кожному кредиту сплачувались кошти. Тому вона вважає, що сума заборгованості по кредитам визначена неправильно. Не наданий чіткий розрахунок, де було б видно, як саме нараховуються на суму боргу за кредитом проценти. Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Згідно відповіді на відзив позивач посилається на те, що при укладенні договорів відповідачка була ознайомлена з їх умовами та порядком погашення заборгованості за кредитними договорами. Заборгованість за укладеними кредитними договорами була нарахована первісними кредиторами і позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісними кредиторами. Позивачем будь-яких додаткових нарахувань заборгованості не здійснювалось, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 жовтня 2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № [NUMBER], що підтверджується копією договору. Кредитний договір підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, а саме: R51392 і був надісланий на номер телефону відповідача відповідно до п. 7 укладеного договору. Дані обставини відповідачем не заперечуються. Відповідно до ч.1,3,4,5,6, ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» - Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» - Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1,2.3 ст. 207 ЦК України - Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким одноразовим ідентифікатором є R51392. Відповідно судом встановлено, що відповідач прийняла пропозицію укласти договір про надання позики, що підтверджується інформацією щодо порядку укладення електронного договору. Таким чином судом встановлено, що укладений Договір про надання фінансового кредиту між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України. Відповідно до пп.1.1. п.1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі на умовах строковості, зворотності та платності. А клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених договором. Згідно пп.1.4 п. 1 укладеного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № [NUMBER] вбачається, що кредит надавався строком на 30 днів. Сума кредиту склала 2 500.00 грн. Фіксована процентна ставка за день користування кредитом - 2.5%, Сума нарахованих процентів за користування кредитом - 1688.25 грн. До сплати 4 188.25 грн. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У визначені статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) вбачається, що абзац 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Згідно з положенням частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Суд зауважує, що у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що нею була сплачена сума у розмірі: 1688.25 грн. - 26.11.2020 року та 1875.00 - 26.12.2020 року. Дані доводи відповідачки підтверджуються історією по картковому рахунку з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року. Проте, сплачена сума 1688.25 грн. - 26.11.2020 року є сплатою процентів за Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № [NUMBER], а не погашення наданого кредиту в цілому. Наслідком сплати відсотків стало те, що 26.11.2020 року між відповідачкою та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» була укладена Додаткова угода № 2 від 26.11.2020 року, відповідно до якої був продовжений строку дії Договору про надання фінансового кредиту № [NUMBER] на 29 днів. Сума кредиту за даною угодою склала 2 500.00 грн., сума відсотків 1812.50 грн. Додаткова угода підписана сторонами, відповідно відповідачка погодилась із взятими на себе зобов`язаннями за даною угодою. В подальшому 26.12.2020 року відповідачкою проведена оплата в сумі 1875.00 - 26.12.2020 року, тобто знову здійснена сплата відсотків за укладеним договором. Наслідком чого стало укладення між відповідачкою та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» Додаткової угоди № 2 від 26.11.2020 року. Відповідно до якої був продовжений строку дії Договору про надання фінансового кредиту № [NUMBER] на 30 днів. Сума кредиту склала за даною Додатковою угодою 2 500.00 грн., сума відсотків 1875.00 грн. Дана угода підписана сторонами, відповідно відповідачка погодилась з умовами, визначеним в даній угоді. Доказів того, що відповідачка сплатила грошові кошти за Додатковою угодою № 2 від 26.12.2022 року суду не надано. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню: сума кредиту 2 500 грн., та відсотки за користування кредитом в сумі 1 875.00 грн. Проценти в розмірі 5 562.5 грн., стягненню не підлягають виходячи з вищенаведених обґрунтувань, оскільки нарахування встановлених в договорі відсотків після 26.01.2021 року, тобто строку на який укладалася остання Додаткова угода, повинно бути припинене, так як у первісного кредитора, а в подальшому у позивача після закінчення строку на який укладалася остання Додаткова угода до Договору про надання фінансового кредиту № [NUMBER] виникло право на отримання від позичальника інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом. Також судом встановлено, що 09.12.2021 року між ТОВ «КУ«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» і ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 09122021. У відповідності до умов якого ТОВ «КУ«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає ( відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «КУ«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників, що підтверджується копією договору факторингу. Відповідно до ст. 214 ЦК України - До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України - Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом встановлено, що між ТОВ «КУ«ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» і ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 09122021 відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № [NUMBER] від 28.10.2020 року. Відповідно до реєстру боржників від 09.12.2021 року до Договору факторингу № 09122021 від 09.12.2021 року ТОВ«ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 9 937.50 грн., яка складається з наступного: - 2 500.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 437.50 грн.. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується копією реєстру боржників. Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України - Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові. А може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким висновок відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18) Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № [NUMBER] від 28.10.2020 року, як у правонаступника первісного кредитора. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № [NUMBER] від 28.10.2020 року в загальній сумі 4 375.00 грн., яка складається з наступного: - 2 500.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1875.00 грн.. сума заборгованості за відсотками. В решті позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за даним договором задоволенню не підлягають. Також судом встановлено, що 07.11.2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 3497497, що підтверджується копією договору. Договір позики підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 2h15wbFuW і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 11 укладеного договору. З наведених вище обґрунтувань договір позики, укладений між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Згідно п. 1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 укладеного договору позики встановлено, що сума позики складає 5000.00 грн., строк позики 30 днів. Базова процентна ставка 1.99%. Орієнтована загальна вартість позики 7 985.00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу 14/06/21 у відповідності до у мов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, що підтверджується копією договору факторингу. Відповідно до реєстру боржників № 4 від 16.08.2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 13 790.00 грн., яка складається з наступного: - 5 000.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8 790.00 грн.. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується копією реєстру боржників. Позивачем надані докази до відзиву на позовну заяву про сплату за даним договором позики наступних сум: 6.12.2020 року - 626.85 грн., 14.12.2020 року - 626.85 грн., 21.12.2020 року - 626.85 грн., 05.01.2021 року 1 100.00 грн., що підтверджується наданою випискою із історії погашення за договором № 3497497 від 07.11.2020 року. копією чеку від 05.01.2021 року на суму 1 100.00 грн. Крім того відповідно до квитанції 0.0.2006689500.1 від 08.02.2021 року відповідачкою за даним договором сплачена сума 2050.00 грн. Таким чином позивачкою надані докази про погашення нею заборгованості за укладеним договором позики № 3497497 від 07.11.2020 року в загальній сумі - 5030.55 грн. Згідно умов укладеного договору позики, сума позики складала 5000.00 грн. сума процентів -2985.00 грн. Таким чином сума заборгованості відповідачки за даним договором позики склала - 2 954 грн. 45 коп. Дана заборгованість має бути віднесена до тіла кредиту, оскільки відсотки, визначені за укладеним договором відповідачкою сплачені, та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Той факт, що відповідачка порушила строки повернення позики, не має наслідком нарахування та стягнення з відповідачки відсотків, визначених за даним договором позики, оскільки вони нараховуються в межах строку дії договору позики. Порушення строків погашення відповідачкою заборгованості за договором позики має наслідком виникнення у первісного кредитора та позивача права на стягнення з відповідачки інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом. Також судом встановлено, що 17 грудня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 10537-12/2020, що підтверджується копією договору про надання фінансового кредиту. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора W86422 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до п. 7 укладеного Кредитного договору. Таким чином даний договір, укладений між сторонами, відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Відповідно до пп. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі і на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пп. 1.1-1.3 договору про надання фінансового кредиту 10537-12/2020 від 17.12.2020 року та Додатку № 1 до даного договору судом встановлено, що кредит надавався строком на 28 днів, сума кредиту - 5 100.00 грн. фіксована процентна ставка за день користування - 2.20, сума нарахованих процентів за користування кредитом- 2 359.77 грн. 11.08.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» і ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 11082021 у відповідності до умов якого ТОВ«ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає ) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, що підтверджується копією договору факторингу. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 11.08.2021 року до Договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набула права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 457.77 грн., яка складається з наступного: - 5 100.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 357.77 грн.. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується копією реєстру боржників. Відповідачем надані докази сплати 5 100.00 грн., 08.02.2021 року, що підтверджується копією квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК № 0.0.2006679876.1 від 08.02.2021 року. Таким чином судом встановлено, що позивачем погашене тіло кредиту в сумі 5 100.00 грн. проте не погашені проценти в сумі 2 359.77 грн. Дана сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як правонаступника первісного кредитора відповідно до укладеного договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021 року. Порушення відповідачкою строків повернення кредиту за даним договором, не має наслідком нарахування та стягнення з відповідачки відсотків, визначених за даним договором, оскільки вони нараховуються в межах строку дії договору про надання фінансового кредиту. Проте має наслідком виникнення у первісного кредитора та у позивача права на стягнення з відповідачки інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом. Але вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних позивачем не заявляються. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481.00 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог, так як судовий збір сплачений позивачем в мінімальному розмірі.

Outcome: partial