Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 серпня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , приватний нотаріус Котенок Тамара Василівна про встановлення факту та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, в якому позивач просила: ?Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] постійно не проживав разом на час відкриття спадщини, а саме [INFO] із спадкодавцем [PERSON] , який був зареєстрований у кв. за адресою [ADDRESS] ? Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] ., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] ? Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/3 частку кв. [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частки кв. [ADDRESS] та 1/3 частки кв. [ADDRESS] . Після смерті батька позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а її матір [PERSON] надала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь доньки [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Котенок Т.В. від 08 липня 2021 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] , оскільки у спадкоємця відсутній документ, що посвідчує право власності на спадкове майно, рекомендовано вирішити питання у судовому порядку. Так квартира [ADDRESS] була придбана її батьками в період шлюбу та оформлена на матір [PERSON] , а тому є спільною сумісною власністю подружжя, а значить частка на яку відкрилась спадщина становить Ѕ частину. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 липня 1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а отже частка на яку відкрилась спадщина є 1/3. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований разом зі своєї сином, відповідачем по справі в кв. [ADDRESS] , однак фактично проживав зі своєю дружиною за адресою [ADDRESS] . Відповідач по справі мешкає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , куди його відселили батьки у зв`язку з тим що він зловживає наркотичними засобами та має алкогольну залежність. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса відповідач не звертався, а тому вважається таким що не прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки проживав зі спадкодавцем за різними адресами (а.с. 1-4). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 17 серпня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.40-41). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.42-43). До суду 10 вересня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.44-45). Ухвалою судді від 10 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , приватний нотаріус Котенок Тамара Василівна про встановлення факту та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом (та задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 46-48). 25 січня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 111-112). 23 листопада 2022 року ухвалою суду позовну вимогу про визнання за [PERSON] , [INFO] право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] ., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] за заявою представника позивача залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася від її представника через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив, заяв клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи Кривцун Н.Д. 03 листопада 2022 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Відповідач [PERSON] є рідним братом позивача, що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] (а.с. 22 ) та Серія - [NUMBER] (а.с. 11) де їх батьками зазначено є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження виданого 13 вересня 2005 року Серія [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 36) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина: на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . [PERSON] 15 листопада 2019 року звернулася з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 67). 15 листопада 2019 року [PERSON] подала заяву приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] на користь своєї доньки [PERSON] (а.с. 68). 08 липня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] (а.с. 89 назвороті), однак постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Котенок Т.В. від 08 липня 2021 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на 2/9 частин квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутність у спадкоємця документа що посвідчує право власності спадкодавця на належну йому 1/3 частину вищезазначеної квартири (а.с. 91). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 липня 1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23) . Відповідно до довідки № 11253 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 12 листопада 2019 року в кв. [ADDRESS] співвласниками квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 78). Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вона звернулася до суду. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ч. 1 ст. 1220 ЦПК України. Стаття 1267 ЦК України передбачає, що розмір частки у спадщині спадкоємців за законом із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ст. 1261 ЦК України. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ст. 1270 УЦК України. Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦПК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено Законом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат"). Відповідно до ч. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами [PERSON] та померлого [PERSON] . Оскільки відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, часто влаштовував сварки та спільне проживання з батьками стало не можливо, батьки придбали окрему квартиру на бульварі [PERSON] та відселили його туди, після чого перестали впускати до квартири на [ADDRESS] . На підтвердження факту не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації, а саме в кв. [ADDRESS] , позивачем надано довідку голови правління Обслуговуючого кооперативу «Житлово - Будівельний кооператив №213» Сломінської Л.О. від 24 січня 2022 року відповідно до якої в квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] проживає з 2013 року [PERSON] , додатково повідомляє, що на [PERSON] , [INFO] з боку членів ОК ЖБК-213 постійно надходять скарги, у зв`язку з порушенням ним спокою мешканців, вчинення ним хуліганських дій та умисним псуванням майна ЖБК. [PERSON] постійно зловживає алкоголем, з`являється в прилюдних місцях в нетверезому стані та конфліктує з мешканцями ЖБК (а.с. 94) Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вищевказаними доказами підтверджується те, що [PERSON] , не проживав постійно на час відкриття спадщини, а саме [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , який був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом. Відповідно до матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті батька [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивач, а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON] . Відповідач по справі з заявою про прийняття спадщини не звертався. Так як нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на кв. [ADDRESS] у позивача виникло право на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності в судовому порядку. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач у встановленому законом порядку звернулася до державного нотаріуса для оформлення спадщини на нерухоме майно та їй необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на нерухоме майно, але через їх відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену квартиру. Позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. За таких обставин, враховуючи що [PERSON] відмовилась від спадщини на користь доньки [PERSON] суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] , [INFO] права власності на 1/3 частку кв. [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved