Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] , через представника - адвоката Шипілова О.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалося; шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сімї сторони вважають неможливим. Спільне домогосподарство не ведуть. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 19.09.2022 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Редіч Наталії Юріївни надійшли клопотання про обов`язкову явку позивача у судовому засіданні, відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, а також клопотання про надання строку на примирення. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач передчасно звернулася з цієї заявою. Сторона відповідача вважає, що вирішувати питання про розірвання шлюбу можливо лише після того, як позивач повернеться в Україну та лише після того, як сторони зможуть щиро поговорити про усі наявні між ними проблемні питання та дійти разом згоди про примирення і продовження шлюбних стосунків, або разом прийняти рішення про розірвання шлюбу. 23.09.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача просить не застосовувати строк для примирення сторін, оскільки подальше спільне подружнє життя неможливе, та просить задовольнити позов. 30.09.2022 від представника відповідача надійшли заперечення, згідно з якими сторона відповідача просить надати сторонам термін для примирення. У судовому засіданні судом розглянуто клопотання сторони відповідача про надання строку для примирення та відмовлено у його задоволенні, оскільки шлюб є добровільним союзом чоловіка та жінки, а позивач заперечує щодо надання строку на примирення та наполягає на розірванні шлюбу. У задоволенні клопотання про обов`язкову явку позивача у судове засідання також відмовлено, оскільки стороною відповідача не вказано підстав для визнання такої явки обов`язковою, при цьому судом враховано, що позивачка перебуває за межами України, водночас суд обмежений в можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 768, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved