Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельних ділянок: кадастровий номер 5324085200:00:007:0034 та 5324085200:00:007:0031 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки знаходяться поблизу траси Київ-Харків, і доступ, в тому числі до проїзду автомобільного транспорту та с/г техніки, до вказаних ділянок був через земельну ділянку, яка була вільною та не перебувала у будь-чиїй власності. У 2020 році на земельній ділянці, через яку позивач мала доступ до власних ділянок, розпочалися будівельні роботи, у тому числі почалось будівництво забору. Наявність забору по периметру земельної ділянки фактично позбавило її можливості вільного доступу та використання належних земельних ділянок. Земельна ділянка, якою вона раніше користувалась для проїзду, була сформована та на неї зареєстровано право власності за Полтавською облдержадміністрацією, а згодом передана в оренду [PERSON] для ведення індивідуального садівництва. Передання в оренду вказаної земельної ділянки порушує права позивача як суміжного землевласника. Посилалась на те, що розпоряджатись земельною ділянкою із цільовим призначенням для індивідуального садівництва в силу вимог закону має центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, а тому Полтавська ОДА не є належним розпорядником вказаної земельної ділянки, і відповідно не мала законних підстав для укладення договору оренди землі із [PERSON] . Укладення договору оренди земельної ділянки, 5324085200:00:007:0043, цільове призначення для індивідуального садівництва, між Полтавською ОДА та [PERSON] без проведення аукціону є окремим порушенням вимог Земельного кодексу України та підставою для визнання договору оренди недійсним. Доповнивши позов, просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5324085200:00:007:0043, категорія земель землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - для індивідуального садівництва, знаходиться на території Супрунівської сільської ради Полтавської області, що укладений між Полтавською облдержадміністрацією та [PERSON] строком на 49 років; визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 27.10.2017 року №706 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] », розподілити судові витрати. Представник співвідповідача [PERSON] адвокат Ковтун О.П. у відзиві на позов заперечував проти позову з тих підстав, що на момент передачі земельної ділянки в користування [PERSON] (розпорядження голови Полтавської ОДА від 27.10.2017 №706) Полтавська облдержадміністрація була законним розпорядником земельної ділянки. Зазначив, що позивач обрала неналежний спосіб правового захисту, оскільки визнання договору оренди землі недійсним не призведе до демонтажу огорожі навколо земельної ділянки, яка перебуває в користуванні [PERSON] , також позивач не відновить своє право на вільний доступ до належної їй земельної ділянки. Висуваючи позовну вимогу про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним позивач бере на себе не властиві їй повноваження, зокрема, втручається у правовідносини органів державної влади. Позивач не є стороною договору оренди, тому не може звертатися до суду з позовом про визнання договору недійсним. У відзиві на позов представник співвідповідача Полтавської обласної державної адміністрації заперечував проти позову, посилаючись на те, що обраний позивачем спосіб захисту порушує права та законні інтереси органу державної влади в особі Полтавської обласної державної адміністрації та громадянина [PERSON] , а обраний спосіб захисту не відновить право позивача на доступ до належних їй земельних ділянок. При визнанні договору оренди земельної ділянки недійсним у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень залишиться запис №26863937 про право оренди закріплене за [PERSON] щодо оренди земельної ділянки площею 2,5140 га кадастровий номер 5324085200:00:007:0043. У витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень залишиться запис №26863718 про право власності держави в особі Полтавської ОДА на розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер 5324085200:00:007:0043. За будь-яких обставин орендар не втратить право оренди цієї земельної ділянки, а право власності орендаря не перейде до іншої особи. Відповідно правова конструкція позовної заяви не позбавить орендаря права користування земельною ділянкою. Позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували факт обмеження доступу до належних їй земельних ділянок. Полтавська ОДА відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації з Державного земельного кадастру є належним розпорядником земельної ділянки та має право вирішувати питання щодо її використання. Позивач не надала суду жодного доказу, який би належним чином аргументував підстави для визнання укладеного правочину недійсним. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Співвідповідач [PERSON] та його представник адвокат Ковтун О.П. у судове засідання не з`явилися, представник попередньо надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник співвідповідача - Полтавської обласної державної адміністрації у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок: кадастровий номер 5324085200:00:007:0034 та 5324085200:00:007:0031, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Супрунівської сільської ради Полтавського району (а.с.6-12). [PERSON] звернувся 05.10.2015 до голови Полтавської обласної державної адміністрації з заявою про розробку проекту землеустрою орієнтовно 3,0 гектара для садівництва за межами населеного пункту на території Супрунівської сільської ради (а.с.93). Розпорядженням голови Полтавської ОДА від 02.11.2015 №573 [PERSON] наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовно 3,0 гектара для ведення індивідуального садівництва без права забудови (а.с.94). Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, у Державному земельному кадастрі 13.10.2016 зареєстрований проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 5324085200:00:007:0043, цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва, площа земельної ділянки фактично склала 2,5149 га, відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку [PERSON] (а.с.16). Розпорядженням Полтавської обласної державної адміністрації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] » від 27.10.2017 №706 вищезазначена земельна ділянка передана останньому в користування; сторонами дана обставина не заперечується. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.07.2018 державна реєстрація земельної ділянки 5324085200:00:007:0043 у реєстрі речових прав на нерухоме майно земельна ділянка здійснена 15.03.2017. У відповідності до цього ж витягу 26.06.2018 державним реєстратором КП «Реєстратор» Полтавської обласної ради зареєстрований договір оренди землі від 26.06.2018 між Полтавською обласною державною адміністрацією та [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки 5324085200:00:007:0043, площа 2,5149 га, строк оренди 49 років. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №182004642 земельну ділянку кадастровий номер 5324085200:00:007:0031, власником якої є [PERSON] зареєстровано в реєстрі 18.09.2019, що також підтверджується Інформаційною довідкою з державного земельного кадастру. Отже, на час реєстрації права власності за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5324085200:00:007:0031 відповідач [PERSON] вже більше року користувався земельною ділянкою кадастровий номер 5324085200:00:007:0043 на підставі укладеного та зареєстрованого договору оренди від 26.06.2018. Отже, ця обставина спростовує твердження позивача, що земельна ділянка кадастровий номер 5324085200:00:007:0043 була вільною та не перебувала у власності до 2020. Щодо повноважень Полтавської ОДА на розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер 532408500:00:007:0043 на укладення договору оренди. Відповідно до ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Згідно з ч.5 ст.122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Відповідно до абз.4 ст.4 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час укладення договору оренди 26.06.2018) орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Отже, на момент передачі земельної ділянки в користування [PERSON] (розпорядження голови Полтавської ОДА від 27.10.2017 №706) Полтавська ОДА була законним розпорядником земельної ділянки. Щодо посилання позивача на укладення договору оренди земельної ділянки без проведення аукціону. Відповідно до п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016 фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями\~частини другої\~статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом. Враховуючи, що дозвіл на розробку проекту землеустрою був наданий [PERSON] 02.11.2015 тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016, тому процедуру укладення договору оренди не порушено. Щодо твердження позивача про визнання договору оренди землі недійсним та правомірності передачі земельної ділянки площею 2,5149 га кадастровий номер 5324085200:00:007:0043. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 11.08.2021 №21-16-0-41-5650/2-21 не встановлено порушень дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки площею 2,5149 га кадастровий номер 5324085200:00:007:0043. З моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 внесено зміни до Земельного кодексу України. Відповідно до п.24 Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель визначених пунктами «а»-«е» цього пункту. Отже, на момент передачі земельної ділянки в користування [PERSON] (розпорядження голови Полтавської ОДА від 27.10.2017 №706) Полтавська обласна державна адміністрація була законним розпорядником земельної ділянки. Також суд вважає, що спосіб захисту, обраний позивачем, не є ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах з таких підстав. Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає про порушення її прав як власника земельної ділянки, які виникли внаслідок спорудження відповідачем огорожі на суміжній земельній ділянці та проведенням будівельних робіт, що створило перешкоди у доступі до належної їй земельної ділянки. Отже, фактично спір виник з приводу правовідносин щодо користування земельними ділянками. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання правочину недійним. Як неодноразово зазначала Велика палата Верховного Суду, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами; змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа; характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ефективний спосіб захисту має відповідати змісту права чи інтересу; характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не є у даному випадку ефективним, оскільки не відповідає змісту права, характеру оспорення та не стосується відновлення права позивача на доступ до належних їй земельних ділянок. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту його порушеного права. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed