Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 12 лютого 2011 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано відділом актів цивільного стану м.Жовті Води Дніпропетровської області, актовий запис №22 та який за рішенням суду було розірвано 21 січня 2013 року. Під час цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачкою. 21 січня 2011 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день у позивача змінилися обставини, оскільки в нього на утриманні перебувають троє його дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В 2016 році було винесено рішення щодо сплати аліментів на [PERSON] , 2015 року народження, яким з позивача стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття.14 березня 2017 року позивач уклав шлюб, а [INFO] народився син [PERSON] . Для забезпечення потреб дітей просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини всіх його доходів, що є більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою П?ятихатського районного суду від 09.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Позивач [PERSON] в судовове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлена належним чином, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4). Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . (а.с.11) Згідно виконавчого листа виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 10.05.2016 року з [PERSON] стягнуто щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини-доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.(а.с.5). Згідно виконавчого листа П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області 28.01.2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.(а.с.7) Згідно довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, - [PERSON] працює у Соборному РТЦК та СП на посаді військовослужбовець та отримує заробітну плату (а.с.15). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивача до суду з цим позовом стало те, що частка сплачуваних ним аліментів перевищує 1/3 частину від його заробітної плати (доходів), які він повинен сплачувати на утримання двох дітей відповідно до законодавства. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст.182 СК України, - мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача - [PERSON] , призначивши стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини на її користь, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved