Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Представник заявників в порядку окремого провадження від імені заявників [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] [PERSON] у м. Сімферополь АР Крим, Україна, батьками якої є: батько - громадянин України [PERSON] , [INFO] , та мати - громадянка України [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви представник заявників посилався на те, що на тимчасово окупованій території АР Крим у заявників [PERSON] та [PERSON] , які не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою, народилася донька [PERSON] . Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.. Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішення або будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником. Таким чином, підставою для реєстрації народження дитини, яка народилася на окупованій території може бути лише рішення суду. Разом з тим, у заявників немає медичного свідоцтва встановленої форми, яке б надавало змогу зареєструвати факт народження дитини. Проте, факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження (відповідно до якого [INFO] у м. Сімферополь [PERSON] народила дитину жіночої статі), яке видане тимчасово окупованою владою. Наявні у заявників документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України. Просить суд розглянути документи, що додані, як такі, що підтверджують факт народження особи, незважаючи на те, що вони не відповідають установленій законодавством формі та вимогам. [PERSON] є батьком дитини, завжди себе таким визнавав, піклується про дитину. З урахуванням викладеного, в даному випадку враховуючи, що факт народження дитини встановлюється в судовому порядку та до суду з відповідною заявою звернулись мати та особа, яка вважає себе батьком дитини, відповідно наявні всі підстави для встановлення того, що батьком дитини, яка народилась за вищевказаних обставин, є саме заявник [PERSON] . Заявники бажають, щоб у дитини було прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 10.11.2022 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Представник заявників в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених в заяві. Додатково пояснив, що заявники є громадянами України, незважаючи на те, що до їх паспортів не вклеєні у 25 років фотокартки. Цього не було зроблено з об`єктивних причин, оскільки у 2016 та 2017 роках на території АР Крим вже не діяли органи державної влади України. Відповідно до постанови КМУ №1456 від 29.12.2021 року дія вказаних паспортів продовжена. Крім того, заяв про вихід із громадянства України заявники не подавали, у встановленому законодавством порядку заявники не втратили та не були позбавлені громадянства України, такого Указу Президента України не видавалося. Представник заінтересованої особи Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника, не заперечував проти встановлення факту народження, заперечував щодо вказівки на громадянство України батьків, оскільки в паспорти не були вклеєні своєчасно фотокартки і тому вони є недійсними. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявників, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені\~статтею 317 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 3\~ст.317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 55 Конституції України\~передбачено, що кожна особа має право на судовий захист. Згідно\~ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у гр. [PERSON] у м. Сімферополь АР Крим народилася дитина жіночої статі, що підтверджується копією пологового свідоцтва. «Відділом реєстрації народження м.Сімферополя» 03.08.2018 року видано свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 03.08.2018 року, в якому зазначено, що [INFO] народилася [PERSON] , в м.Сімферополі, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (складеного російською мовою). Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 10.04.2008 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м. Сімферополь АР Крим та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.08.2013 року. Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 16.04.2009 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Суходольськ Луганської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] року. Відповідно до ч.2\~ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1\~ст.5 вказаного Закону\~Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.1\~ст.18 вказаного Закону\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.1-3\~ст.9 Закону України"Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану . Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За правилами\~ст.7 Закону України"Про громадянство України"\~особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до ч.6\~ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Відповідно до ст.ст.3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Згідно ст.125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Суд враховує, що заявники [PERSON] та\~ [PERSON] не перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно до законодавства України, однак оскільки заява про встановлення факту народження дитини подана ними разом, суд відповідно до ст. 317 ЦПК України встановлює дані про обох батьків дитини. Таким чином, оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дитини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявників про встановлення факту народження дитини у заявників на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження. Відповідно до\~ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. Відповідно до ч.7\~ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved