Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

[PERSON] 24 червня 2020 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 10 вересня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за №9092, щодо звернення стягнення за кредитним договором №1625/3004BCL1A, укладеним позивачем та ПАТ "Платинум Банк" 23 травня 2013 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія Управління активами"; стягнути з відповідача на свою користь безпідставно стягнуті з пенсії кошти в сумі 1678,00 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. У обгрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що 23 травня 2013 року між нею та ПАТ "Платинум банк" укладено кредитний договір зі страхуванням життя №1625/3004BCL1A, термін дії якого закінчився, кінцевий строк повернення заборгованості за кредитом визначався приблизно до травня 2016 року. На час звернення позивача до суду право вимоги за невиплачені в строк грошові кошти за вказаним кредитом на підставі договору відступлення прав вимоги №20182407-1/2 від 24 липня 2018 року перейшло до ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами". 09 вересня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. видав виконавчий напис №9092 про звернення стягнення за невиплачені в строк грошові кошти за вищевказаним кредитним договором за період з 29 липня 2014 року по 29 липня 2019 року та задоволення вимог відповідача в розмірі 8747,03 грн., у тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3244,49 грн., прострочена заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у прозмірі 154,20 грн., прострочена заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею у розмірі 5198,34 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 150,00 грн. Позивач вважала, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушено вимоги Закону України "Про нотаріат", оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, а тому не мав підстав вважати заборгованість безспірною; нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості; зроблений відповідачем одноособово розрахунок розміру невиконаного зобов`язання за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків та пені у виконавчому напису не враховує думки та позиції позивача, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача. Крім того, нотаріусом не встановлено, який строк минув з дня виникнення права вимоги, при цьому відповідач звернувся до нотаріуса із пропуском строку позовної давності; ні відповідачем, ні ПАТ "Платинум Банк" позивачеві не було направлено вимоги про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою суду від 30 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судом витребувано матеріали нотаріальної справи. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року у задоволенні клопотання ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" про врегулювання спору за участю судді у справі відмовлено у зв"язку з відсутністю згоди позивача. Ухвалою суду від 19 липня 2021 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог про стягнення безпідставно стягнутих коштів з пенсії у сумі 1678,00 грн. залишено без розгляду за заявою позивача. Відповідач відзиву на позов не надав, звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважаючи заявлені позивачем витрати, що становлять 57% від заборгованості за кредитним договором, завищеними та такими, що не відповідають критерію реальності, оскільки справа відноситься до категорії малозначних, наведені у ній доводи грунтуються на загальновідомих висновках Великої Палати Верховного Суду, і практика за категорією таких справ є установленою, у аналогічних справах судами стягувались кошти у розмірах близько однієї тисячі гривень, тому вважав достатнім розміром витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню, у сумі 1025 грн. Крім того, посилався на направлення ним клопотання про врегулювання спору за участю судді, та зазначав про відсутність у матеріалах справи договору про надання правничої допомоги, що не дає можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін, та на ненадання позивачем до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат. Просив справу слухати без присутності представника відповідача. Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце судових засідань неодноразово повідомлялись судом. Враховуючи наявність заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд на підставі ст.223 ЦПК України постановив розглянути справу без їх участі. З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та позивачем укладено Кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №1625/3004BCL1A, відповідно до якого позивачу надано кредит на поточні потреби у розмірі 4240,00 грн. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 20,00% річних строком до 03 червня 2014 року з погашенням заборгованості за кредитом щомісячно рівними платежами у сумі 454,00 грн. (п.п.1.1, 1.2 кредитного договору); сторони домовились про обов"язок позичальника сплатити пеню банку у розмірі 0.3% від простроченої суми заборгованості у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту (п.4.2 кредитного договору). Відповідно до виконавчого напису від 10 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №9092, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. запропонував стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, якому у свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Бізнесфінанс" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1706/01 від 17 червня 2015 року, якому у свою чергу Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" на підставі договору відступлення права вимоги № 20140730-Г від 30 липня 2014 року відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхування життя позичальника №1625/3004BCL1A від 23 травня 2013 року, укладеного між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] , заборгованість за період з 29 липня 2014 року по 29 липня 2019 року включно у розмірі 8747,03 грн., у тому числі: 3244,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 154,20 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 5198,34 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. 08 жовтня 2019 року виконавчий напис надано на примусове виконання до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та головним державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчук Ю.В. відкрите виконавче провадження № 60263483 і постановою від 10 грудня 2019 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у Управлінні ПФУ в Березанському районі Миколаївської області, у розмірі 20% до виплати загальною суми боргу 9821,73, з урахуванням суми стягнення судового збору відповідно до постанови про стягнення судового збору від 09 жовтня 2019 року у розмірі 874,70 грн.. 01 червня 2020 року старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Киричук В.Ф. винесено постанову про передачу виконавчого провадження, якою виконавчий напис №9092, виданий 10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.С., передано до Березанського районного відділу державної виконавчої служби Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Постановою головного державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кушніром Р.В. прийнято виконавче провадження №60263483 з примусового виконання виконавчого напису №9092, виданого 10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" у розмірі 8747,03 грн.. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п.2, яким врегульовано вчинення виконавчих написів за кредитними договорами. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу разом із відповідною заявою стягувача було надано оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а також відомості щодо повідомлення позивача про перехід прав вимоги за кредитним договором від ПАТ "Платинум Банк" до відповідача. Крім того, зі змісту кредитного договору (а.с.18), який не є посвідченим нотаріально, вбачається, що строк повернення кредиту визначений його сторонами до 03 червня 2014 року, тобто на день вчинення виконавчого напису сплинув строк, визначений ст.257 ЦК України, що нотаріусом враховано не було. За таких обставин, враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено не за нотаріально посвідченим кредитним договором та що суду не надано доказів того, що при вчиненні даного виконавчого напису нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а також що позивачеві були направлені вимоги про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором,тобто викладені позивачем обставини не спростовано, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. суд зазначає таке. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3, 4, 5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду надані: угода про надання правових послуг адвоката від 15 червня 2020 року, квитанція прибуткового касового ордеру №7 від 15 червня 2020 року про сплату за надання правових послуг адвоката 5000,00 грн. та акт приймання-передачі наданих послуг від 14 червня 2021 року. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтям 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, ціну позову, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5000 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих послуг. При цьому суд звертає увагу, що дана справа є справою незначної складності, а також враховує відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що наведені у позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного позову. Більше того, по даній категорії справ склалася усталена судова практика, неодноразово висловлена позиція Верховного Суду, а тому, на думку суду, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Про наявність численної судової практики щодо оскарження виконавчих написів, вчинених приватним нотаріусом Гуревічовим О.М., зазначено і у позовній заяві (а.с.7). Таким чином, виходячи з наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, а також задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень 00 коп. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 840,80 грн. та судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн..

Outcome: approved