Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцями після смерті якої були її чоловік [PERSON] , який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління спадковим майном та син [PERSON] . Як зазначає позивач, після смерті [PERSON] , [PERSON] , спадщину не прийняв та не оформив спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем після смерті якого за законом є внучка [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного, постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Позивач стверджує, що померла [PERSON] , була включена в список осіб, що мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Золотий Колос» в розмірі 2,26 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом серії ВЛ № 0087475, зареєстрованого за № 143, проте позивач не може оформити спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів, а саме сертифікатів на земельну частку пай, оскільки такі не видавались за життя спадкодавця та позивач не має змоги отримати їх в подальшому. Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Золотий Колос» Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0087475 від 25 грудня 1996 року, зареєстрований за № 143, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача по справі в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду попередньо надійшла заява від представника відповідача, згідно якої Поворська сільська рада Ковельського району Волинської області проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог заявлених позивачем у повному обсязі, перевіривши наявність законних підстав для задоволення позову, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно списку членів КСП «Золотий колос», що мають право на земельну частку (пай), [PERSON] , була включена до вказаного списку осіб, що мають право на земельну частку пай за № 143, розмір частки (пай) якої становить 2,26 умовних кадастрових гектарів. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області від 03 листопада 2021 року № 163. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на адвокатський запит від 27 липня 2022 року вих. № 3-0.333-395/14-22, судом встановлено, що [PERSON] , отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0087475, виданий 25 грудня 1996 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданий Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 жовтня 2021 року. Після смерті [PERSON] , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 69756426 від 16 серпня 2022 року, спадкова справа не заводилась. Відповідно до довідки, виданої Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області від 11 березня 2022 року вих. № 321, [PERSON] , по день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, разом з нею постійно, по день смерті, проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] . [PERSON] , та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1946 року, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00034451400 від 30 грудня 2021 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданий Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 жовтня 2021 року. Після смерті [PERSON] , згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 69756452 від 16 серпня 2022 року, спадкова справа не заводилась. На момент смерті [PERSON] , з останнім проживала та була зареєстрована [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області від 11 березня 2022 року вих. № 321. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого від 15 червня 1956 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , та [PERSON] [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого від 10 липня 1982 року. На підставі долученого до позовної заяви свідоцтва про одруження, судом встановлено, що 22 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 22 червня 2002 року зроблено запис № 2. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Пунктом 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (діючого на момент смерті [PERSON] ), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Якщо позивач у шестимісячний строк вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , її чоловік [PERSON] , вступив в володіння спадковим майном, у масу якого входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Золотий Колос». За час життя [PERSON] , належним чином не здійснив оформлення спадщини та станом на момент смерті, за останнім не було офіційно зареєстровано право на спірну земельну частку (пай). Проте, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини після смерті [PERSON] , ввійшли всі права що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Золотий Колос». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] , разом із ним була зареєстрована та проживала [PERSON] , та враховуючи відсутність заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] , належним чином прийняла спадщину та є спадкоємцем усіх прав, що належали [PERSON] , на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Золотий Колос». Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону . Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За таких умов, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог та наявність усіх законних підстав для [PERSON] , спадкувати майно після смерті [INFO] [PERSON] , з огляду на усі встановлені раніше факти родинних зв`язків, складу спадкової маси та належність обраного способу судового захисту, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з дійсних обставин справи та визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved