Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Кілічави Т.М. звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 травня 2008 року [PERSON] уклав з АБ «Київська Русь» договір № 18279-45.2 на відкриття та обслуговування поточного банківського рахунку фізичної особи (резидента України) в іноземній валюті. Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] в ПАТ «Банк «Київська Русь» № [NUMBER] за 25.05.2015 залишок коштів становить 972 тис. доларів США, що також підтверджується довідкою про стан рахунку № 4319/29 від 27.05.2018. 19 березня 2015 року Національним банком України було прийнято постанову № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» на підставі якої в банк було введено тимчасову адміністрацію та в подальшому розпочато процедуру ліквідації банку за Постановою НБУ № 460 від 16.07.2015. 19 березня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на 3 місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 включно. В подальшому, 15 червня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 116 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації до 19.07.2015 та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича до 19.07.2015 включно. 16 липня 2015 року Правління НБУ прийняло постанову № 460 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. 26 червня 2019 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/22323/15 було визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 16.07.2015 № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь». 12 листопада 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 826/22323/15 було зупинено дію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 826/22323/15 до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 10 листопада 2020 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 826/22323/15 задоволено частково касаційну скаргу ФГВФО та НБУ, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2016 та Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 скасовано у частині позовних вимог про зобов`язання відповідача надати можливість ПАТ «Банк Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації та закрити провадження у справі у цій частині вимог. В решті Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 залишити без змін. Таким чином, у зв`язку з тим, що рішенням суду було визнано протиправними та скасовано постанову Правління НБУ від 19.03.2015 року № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанову Правління НБУ від 16.07.2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» Банк функціонує в якості діючої банківської установи. Оскільки підстав для застосування обмежень в отриманні коштів, встановлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не має, то кошти по Договору підлягають поверненню. На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь кошти за договором № 18279-45.2 на відкриття та обслуговування поточного банківського рахунку фізичної особи (резидента України) в іноземній валюті у сумі 972 тис. доларів США. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовну заяву підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, а матеріали, що є у справі, є достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що 15.05.2008 між [PERSON] з однієї сторони та Акціонерним банком «Київська Русь» з іншої сторони було укладено договір № 18279-45.2 на відкриття та обслуговування поточного банківського рахунку фізичної особи (резидента України) в іноземній валюті. Згідно з п. 1.1 даного договору банк в порядку, встановленому чинним законодавством України, відкриває [PERSON] поточний рахунок в іноземній валюті (долари США) [NUMBER] та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, а [PERSON] зобов`язується оплатити послуги банку в розмірі, встановленому Тарифами на операції та послуги, що є додатком до цього договору. Відповідно до довідки № 4319/29 від 27.05.2018 про стан рахунку, виданої уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , залишок коштів на якому становить 972 тис. доларів США, що підтверджується також випискою по особовому рахунку № [NUMBER] за 25.05.2015. Так, 19.03.2015 постановою Правління Національного банку України № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 61 від 19.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно із яким з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 20,03.2015 по 19.06.2015 включно та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14/15 від 20.05.2015 було затверджено план врегулювання неплатоспроможного ПАТ «Банк «Київська Русь». 15 червня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 116 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації Банку до 19.07.2015 та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» - Волкова О.Ю. до 19.07.2015 включно. Постановою Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 460 було відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Київська Русь». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 № 138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» розпочато процедуру ліквідації, яка на даний час триває. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1335 від 13 липня 2020 року з 16 липня 2020 року відкликані повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства Банк «Київська Русь» делеговані Стрюковій Ірині Олександрівні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17 грудня 2018 року № 3382 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «Банк «Київська Русь». Відповідно до зазначеного рішення процедура ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» здійснюється безпосередньо Фондом з урахуванням вимог Закону України № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» (далі - Закон №590) та відповідно до частини 5 статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже станом на поточну дату стосовно ПАТ «Банк «Київська Русь» триває процедура виведення банку з ринку шляхом ліквідації. Відповідно до ч. 8 розділу X Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», застосовуються у частині, що йому не суперечать. Тому, у спорах пов`язаних із виконанням банком, у якому введено тимчасову адміністрацію чи розпочато процедуру його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон України є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до статті 75 Конституції України, Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання, немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше». Відповідно до частини 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України. Зокрема, частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. За таких умов, виходячи з наведених положень Конституції України, рішення Конституційного Суду України, в даному випадку пріоритетними є положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним Законом у цих правовідносинах. Сфера дії Закону України «Про захист прав споживачів» закріплена у статті 1-1 відповідно до якої цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. В даному випадку, правовідносини, що склались між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь», який перебуває в процедурі ліквідації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є спеціальним у цих правовідносинах, а не Законом України «Про захист прав споживачів». Варто зазначити, що обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові. Отже на думку суду позивачем не вірно обрано механізм захисту своїх прав, оскільки він не є ефективним, так як в результаті розгляду справи його права не будуть відновлені. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Банк «Київська Русь» про стягнення коштів за договором банківського вкладу є необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed