Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екодевелопмент», про стягнення заборгованості та моральної шкоди. Позов обґрунтований тим, що позивач виконував роботи на ТОВ «Екодевелопмент» за цивільно-правовим договором, а саме проводив фарбування виробів площею 38,33 кв.м. лицьової поверхні та 32,19 кв.м. внутрішньої поверхні, на загальну суму 8 163, 75 грн. Після закінчення виконання робіт сторонами було підписано Акт виконаної роботи від 31.03.2021. Проте розрахунок за виконані роботи до цього часу з позивачем не проведено, тому [PERSON] змушений звернутися до суду. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Екодевелопмент» на свою користь грошові кошти за виконані роботи у розмірі 8 163, 75 грн., моральну шкоду у розмірі 15 000, 00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 630, 00 грн. та судовий збір. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року витребувано у ТОВ «Екодевелопмент» докази. В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Вимоги ухвали про витребування доказів не виконав. За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не з`явився в судове засідання без поважних причин (без повідомлення причин неявки), суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 01.03.2021 року між керівництвом ТОВ «Екодевелопмент» та [PERSON] виникла домовленість з приводу виконанні останнім робіт на підприємстві, а саме фарбування виробів площею 38,33 кв.м. лицьової поверхні та 32,19 кв.м. внутрішньої поверхні. Між сторонами було укладено цивільно - правовий договір на виконання вказаних робіт, після чого позивачем були виконані роботи на загальну суму 8 163, 75 грн. 31.03.2021 між ТОВ «Екодевелопмент» та [PERSON] підписано Акт виконаної роботи № 1, на загальну суму 8 163, 75 грн. Акт підписано сторонами без зауважень, власноручними підписами, з прикладенням печатки ТОВ «Екодевелопмент». Відтак, ці роботи прийняті відповідачем. Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Зважаючи на такі норми законодавства, у замовника ТОВ «Екодевелопмент» виник обов`язок по оплаті робіт за цивільно-правовим договором, які ним прийняті без заперечень. Відсутність належним чином оформленого цивільно-правового договору не може бути підставою для відмови в сплаті робіт, оскільки факт їх виконання підтверджений Актом виконаної роботи від 31.03.2021, який суд приймає в якості належного і допустимого доказу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Екодевелопмент» на користь [PERSON] заборгованості за виконані роботи у розмірі 8 163, 75 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки директор ТОВ «Екодевелопмент» не провів із ним розрахунок, внаслідок чого [PERSON] не отримав кошти за виконані роботи, використавши при цьому свій інвентар, матеріали. При цьому позивач не отримав те, на що розраховував при укладенні договору, і тривалий час був без засобів до існування. Зазначена сума за договором, як встановлено в судовому засіданні, є для позивача значною, і має суттєве майнове значення. При цьому керівник ТОВ «Екодевелопмент» відверто і нахабно ігнорував прохання [PERSON] про сплату вартості робіт, вказував, що не знає цю людину, ображав при спілкуванні в месенджерах і по телефону. Тому ця ситуація змусила позивача звернутись до суду і докласти додаткових зусиль для організації свого життя, що вказує на спричинення моральної шкоди. Проте розмір моральної шкоди, як просить стягнути позивач, є завищеним. Суд, виходячи з вимог розумності та добросовісності, як того вимагають загальні засади цивільного права, вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 2 000, 00 грн. Тому зазначену суму моральної шкоди необхідно стягнути з ТОВ «Екодевелопмент» на користь [PERSON] . Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі. За роз`ясненнями п.20 постанови Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Суд дійшов переконання, що з ТОВ «Екодевелопмент» необхідно стягнути всі витрати, які поніс [PERSON] на правничу допомогу, а саме у розмірі 10 630, 00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути судовий збір. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial