Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

04.10.2021 року на адресу суду надійшла вказана позовна заява. В своїй заяві позивач просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на свою користь, в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом, грошових коштів у розмірі 2 919,50 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на свою користь, в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом, грошових коштів у розмірі 8 868,33 грн. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 12.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №30721, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 15 373,52 грн. На підставі даного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. було відкрито виконавче провадження №60938289 та здійснювались виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого напису і стягнення з позивача заборгованості. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2021 року виконавчий напис №30721 від 12.12.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Крім того, 07.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №3610, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 118 323,97 грн. На підставі даного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження №60120228 та здійснювались виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого напису і стягнення з позивача заборгованості. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2021 року виконавчий напис №3610 від 07.08.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню. А тому позивач вважає, що відповідачі отримали безпідставно вказані кошти, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свої порушених прав. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на заявлені вимоги до суду не направили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін тазаочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №3610, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 15 373,52 грн., який був визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2021 року (справа №202/2070/20). Крім того, 07.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №30721, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 118 323,97 грн., який був визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2021 року (справа №202/202/20). Зазначені виконавчі написи були пред`явлені до примусового виконання. Як вбачається з матеріалів справи, під час примусового виконання виконавчих написів за місцем роботи позивача здійснювались відрахування з його заробітної плати, що підтверджується довідкою №0Б00-000005 від 16.09.2021 року, виданої ТОВ «ВКФ Базис», в якій зазначено, що із заробітної плати [PERSON] здійснювались відрахування в рамках виконавчого провадження №60120228 в розмірі 2 919,50 грн. та в рамках виконавчого провадження №60938289 в розмірі 1 482,19 грн. Крім того, з пенсійного забезпечення позивача здійснювались відрахування, що підтверджується довідкою від 08.07.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій зазначено, що з пенсії [PERSON] здійснювались відрахування на погашення боргу в рамках виконавчого провадження №60938289 на загальну суму 7 386,14 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, тому суд вважає, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «Вердикт Капітал» коштів, примусово стягнутих за виконавчим написом, оскільки останній визнаний таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022 року про витребування доказів приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. надав довідку про розмір фактично стягнутих коштів, в якій зазначено, що в рамках виконавчого провадження №60938289 з примусового виконання виконавчого напису №30721 від 12.12.2019 року з доходів [PERSON] всього було стягнуто 9 416,71 грн., які розподілені наступним чином: 7 761,25 грн. - перераховані на користь стягувача ТОВ «ФК «Аланд»; 776,08 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 331,00 грн. - витрати виконавчого провадження пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій; 548,38 грн. - було повернуто на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Також, на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022 року про витребування доказів приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. надала довідку про розмір фактично стягнутих коштів, в якій зазначено, що в рамках виконавчого провадження №60120228 з примусового виконання виконавчого напису №3610 від 07.08.2019 року з доходів [PERSON] всього було стягнуто 2 919,50 грн., які розподілені наступним чином: 2 227,55 грн. - перераховані на користь стягувача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс»; 291,95 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 400,00 грн. - витрати виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не надав докази на підтвердження того, що стягнуті з нього кошти в сумі 1 799,03 грн. були отримані відповідачами, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, тому вважає за можливе стягнути з ТОВ «ФК «Аланд» - 7 761,25 грн. та з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» - 2 227,55 грн., які були підтверджені довідками приватних виконавців. Крім того, у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial