Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На обґрунтування позову позивач зазначив, що є сином [PERSON] та [PERSON] . 20.04.2012 року рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області шлюб між його батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу він проживав разом з матір`ю та перебував на її утримані, а батько до досягнення його повноліття сплачував аліменти на його утримання в розмір ј частини з усіх його видів заробітку (доходу) згідно виконавчого листа Волочиського районного суду № 2/2203/1015/2012 від 29.12.2012 року. На даний час він досяг повноліття та продовжує навчатися в ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний ліцей», де здобуває освіту стаціонарно на денній формі навчання, а тому не має змоги працевлаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, інших джерел доходів він не має, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання. Його мати не має змоги самостійно його утримувати, оскілки в результаті війни в Україні складно знайти високооплачувану роботу, її дохід не регулярний та мінливий. Батько має змогу надавати допомогу на навчання оскільки працює в ПАТ «Мотор січ» Волочиський ВМЗ, однак бажає, щоб аліменти з нього стягувалися офіційно на підставі рішення суду. Інших осіб на утриманні у нього не має. Просить суд стягнути з його батька аліменти на його утримання, у зв`язку з тим, що він продовжує навчання у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), до закінченням його навчання та досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, про визнання позову, просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до виконавчого листа № 2/2203/1015/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі ј частини з усіх його видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На даний час [PERSON] продовжує навчатися в ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний ліцей», де здобуває освіту стаціонарно на денній формі навчання, що підтверджується довідкою ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний ліцей» від 20.09.2022 року. [PERSON] працює в ВП ВМЗ АТ «Мотор Січ» цех\\від. 401, на посаді слюсар-інструментальник, що підтверджується довідкою ПАТ «Мотор Січ». Відповідно до ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, то 50% від суми судового збору, а саме в сумі 496,20 грн., необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved