Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Адвокат Манзар Т.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.09.2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Черкаська міська рада про розподіл майна, виділ частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, позовні вимоги [PERSON] задоволено. Виділено [PERSON] в натурі, як окрему одиницю (1/1) окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить Ѕ частки домоволодіння з припиненням ідеальних часток за адресою [ADDRESS] . Визнати право власності за [PERSON] на виділену в натурі Ѕ частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а саме житловий будинок з прибудовою літ. «Д-2», «д1», а саме : коридор 1-1, площею 9,7 кв.м., кухня 1-2 площею 19,8 кв.м, кімната 1-3 площею 19,2 кв.м., кімната 1-4 площею 8,7 кв.м., огорожа «№ 2,14» Припинено спільну часткову власність позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , Залишено в спільному користуванні між позивачем та відповідачем огорожу №13. Виділено [PERSON] в користування земельну ділянку площею 0,0263 га обмежена червоною лінією розподілу від точки 9 лінія розподілу проходить по лінії поділу будинку крізь точки 10,11,12,13,14 (відповідає фактичному користуванню), зображена в додатку № 1 до висновку експерта № 1706/22 від 17 червня 2022 року рожевою штриховкою. Представник позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, що в рішенні суду, а саме в абзаці 6 резолютивної частини рішення не зазначено частини позовних вимог, про які наголошував представник позивача під час розгляду справи, і які судом були задоволені, а саме не зазначено «…… без погодження із суміжними землевласниками або землекористувачами». Просила розглянути заяву без виклику сторін. У відповідності до положень ч.4 ст.270 ЦПК України необхідності виклику сторін у судове засідання судом не встановлено. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає необхідним постановити додаткове рішення у справі без повідомлення (виклику) сторін, виходячи з наступного: Судом встановлено, що дійсно, стосовно частини позовної вимоги «…..без погодження із суміжними землевласниками або землекористувачами» сторони подавали докази і давали письмові пояснення, але в абзаці 6 резолютивної частини рішення наведене не відображено, хоча під час розгляду спору по даній справі були досліджені всі обставини на які посилався позивач і судом позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, мотиви незадоволення в цій частині в судовому рішенні від 29.09.2022 відсутні, тому заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення. При цьому враховано, що дана процедура не відноситься до категорії виправлення описки в судовому рішенні. Суд зазначає, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до положень статей 12 і 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved