Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідно до вимог статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. Позивачка, скористалась своїм правом, передбаченим статтею 49 ЦПК України, відповідно до якої позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та подала заяву про уточнення позовних вимог. Так, 06 жовтня 2022 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивачка уточнила заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліменті на утримання малолітньої доньки та на своє утримання з відсотків від доходу відповідача на тверду грошову суму, а саме: просила призначити аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. та на її утримання як матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви. Свою позицію позивачка обгрунтовує тим, що відповідач офіційно не працевлаштований та має не офіційний дохід у розмірі 20000-22000 гривень у місяць, а тому має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у заявлених розмірах. У свою чергу, відповідач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи копії наказу про перебування у трудових відносинах з ТОВ "Агропромисловий комплекс "Насташка". В подальшому, позивачка знову уточнила позовні вимоги, а саме: просила призначити аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. та на її утримання як матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви. Відповідач визнав заявлені до нього позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини утвердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. та на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 1000 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 13 травня 2022 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13.05.2022 зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, подано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби в м.Києві та Київській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 25.07.2022 надійшла інформація про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 05.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. Розгляд справи призначено на 08 годину 30 хвилин 19 жовтня 2022 року. 06 жовтня 2022 року, в порядку статті 49 ЦПК України, позивач подала заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до вказаної заяви позивачка уточнила заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліменті на утримання малолітньої доньки та на своє утримання з відсотків від доходу відповідача на тверду грошову суму, а саме: просила призначити аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. та на її утримання як матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, у сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви. 17 жовтня 2022 року надійшло клопотання від відповідача про приєднання до матеріалів справи копії наказу про перебування у трудових відносинах з ТОВ "Агропромисловий комплекс "Насташка". Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула. Натомість, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої знову уточнила позовні вимоги, а саме: просить призначити аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. та на її утримання як матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 1000 грн. Інші позовні вимоги залишає без змін. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгяду справи, у судове засідання не прибув. Однак, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої заявлені до нього позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини утвердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. та на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 1000 грн. визнає. Просить приєднати до матеріалів справи довідки про його доходи за 2022 рік. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 червня 2017 року Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис №43 від 17.06.2017. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 червня 2017 року. У шлюбі мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис №123 від 03.10.2019. З початку відносин між сторонами все складалося в доброму руслі, в них було повне взаєморозуміння, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом утримували та виховували спільну дочку [PERSON] . З часом відносини погіршувалися та між сторонами припинилися шлюбно-сімейні стосунки. На даний час в Рокитнянському районному суді знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами та інша справа про поділ майна подружжя. Сторони фактично мешкають за різними адресами, спільних господарства та бюджету не ведуть. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Крім того, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, право на утримання має не залежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка, скористалась своїм правом, передбаченим статтею 49 ЦПК України, та подала заяву про уточнення позовних вимог. Так, 06 жовтня 2022 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивачка уточнила заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліменті на утримання малолітньої доньки та на своє утримання з відсотків від доходу відповідача на тверду грошову суму, а саме: просила призначити аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на її утримання як матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви. Свою позицію позивачка обгрунтовує тим, що відповідач має не офіційний дохід у розмірі 20000-22000 гривень у місяць, що підтверджується скріншотом її переписки з відповідачем у месенджері, а тому має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у заявлених розмірах. Відповідач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи копії наказу про перебування у трудових відносинах з ТОВ "Агропромисловий комплекс "Насташка". Відповідно до наказу №77 від 13 жовтня 2022 року "Про прийняття на роботу", [PERSON] прийнято на основну роботу на посаду дезінфектора відділення ветслужби Насташка з 14 жовтня 2022 року з окладом 6700 гривень. До розгляду справи позивачка знову уточнила позовні вимоги, а саме: просила призначити аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. та на її утримання як матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви. Відповідач визнав заявлені до нього позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. та на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку у сумі 1000 грн. Крім того, відповідач клопотав про приєднання до матеріалів справи довідок про його доходи за 2022 рік. Так, відповідно до довідки №110 від 24 листопада 2022 року, виданої ТОВ "РКДЗ", [PERSON] працював в Товаристві з 09 червня 2021 року по 22 серпня 2022 року на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування 5 р. Його сукупний дохід за період з 01.01.2022 по 23.08.2022 склав 70478 (сімсесят тисяч чотириста чімдесят вісім) гривень 31 копійку. Згідно з довідкою №235 від 28 листопада 2022 року, виданої ТОВ "АПК "Насташка", [PERSON] працює в Товаристві з 14 жовтня 2022 року по даний час на посаді дезинфектора. Загальна сума доходу за період з 14.10.2022 по 28.11.2022 становить 3209 (три тисячі двісті дев"ять) гривень 44 копійки. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 статті 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки про стянення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд виходить із положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Так, статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 6 статті 84 Сімейного кодексу України, визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до вимог статті 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання, як матері дитини, з якою проживає дитина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають задоволенню. Згідно з вимогами статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Висновки суду Між сторонами склалися правовідносини з обов`язку батьків утримувати дитину та права одного з подружжя на утримання, які врегульовані нормами СК України. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Судом встановлено, що безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. З огляду на це, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки - [PERSON] ,\~ [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду - з 13 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд дійшов висновку, що позивачка має право на стягнення з відповідача аліментів на її утримання, як жінки з якою проживає дитина, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду - 13 травня 2022 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Щодо судових витрат Згідно з вимогами частини першої статті 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату подання позову, пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Таким чином мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 992 гривні 40 копійок. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved