Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У лютому 2022 року до суду надійшла вказана цивільна справа про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 18 серпня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач жодної участі у вихованні вказаних дітей не бере, коштів на їх утримання позивачці не надає, станом здоров`я дітей не цікавиться, аліменти сплачує за судовим наказом Шполянського районного суду Черкаської області від 03 липня 2018 року. У зв`язку із зазначеним просить суд задовольнити вказаний позов та позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Від відповідача жодних заяв, клопотань або відзиву до суду не надходило. У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ЦПК. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 18 серпня 2018 року, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей від даного шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, відповідач є батьком вказаних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується також копіями свідоцтв про народження зазначених дітей. Згідно копії судового наказу Шполянського районного суду Черкаської області від 03 липня 2018 року з відповідача на користь позивачки було присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, зазначено, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, у зв`язку з чим позбавлення батьківських прав відповідача щодо вказаних дітей вважається за доцільне. У свою чергу згідно характеристиці на вказаних дітей, останні знаходяться на утриманні позивачки та її нового чоловіка, [PERSON] , які повністю задовольняють всі потреби вказаних дітей. Родина проживає у приватному будинку, що належить позивачці на праві приватної власності. У родині завжди добрі та дружні відносини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлена батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач протягом тривалого часу життям дітей не цікавиться, участі у їх вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток останніх, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved