Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

У вересні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивачки. У жовтні 2020 року [PERSON] \~(далі позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі відповідач), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (місто Одеса) , актовий запис № 1378. У сторін по справі неповнолітніх дітей не має. Однак, спільне життя не склалось, сторони по справі наразі проживають окремо. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. Заяви, клопотання. 20 жовтня 2022 року на адресу суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 24). Процесуальні дії у справі. 22 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляж справи (а.с.16). Ухвалою суду від 20.10.2022 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до розгляду по суті . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 31 жовтня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис № 1378, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Одеса). (а.с. 5). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності підстав для задоволення позову, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши фактичні\~\~обставини та\~\~зміст спірних\~правовідносин,\~надавши\~оцінку\~кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно положень\~статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~диспозиції статті 112\~СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що 31 жовтня 2020 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб. У сторін по справі неповнолітніх дітей не мають. Однак, наразі спільне життя не склалось, сторони по справі проживають окремо, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа №456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Розподіл судових витрат. Відповідно до\~частини\~першої\~статті 141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі\~статей 24,\~56,\~110,\~112,\~114,\~115\~СК України,\~та

Outcome: approved