Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Український Страховий Дім» про стягнення пені в розмірі 40 447,03 грн та інфляційних витрат в розмірі 14 926,53 грн, мотивуючи тим, що 20.12.2014 року в м. Києві на перехресті вулиць Булаховського, 2/1 - Лісорубна сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "FORD Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.205 року № 759/111/15-п [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. 23.07.201 року між ТОВ «Форт Транс Спед» та ПрАТ «Український Страховий Дім» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, Поліс № АІ/3240478, період страхування з 24.07.2014 року по 23.07.2015 року.08.06.2015 року рішенням Печерського районного суду м Києва стягнуто з ПрАТ «Український Страховий Дім» на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 37 886,32 грн, витрати по проведенню товарознавчого дослідження в розмірі 600,00 грн. та судовий збір в розмірі 384,86 грн, загальна сума становить 38 871,18 грн. Станом на момент звернення до суду із позовною заявою Відповідач не виконав рішення суду. Тому, Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача на її користь пеню в розмірі 40 447,03 грн, інфляційні витрати в розмірі 14 926,53 грн та сплачений судовий збір. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року відкрито провадження у справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2019 року справу передано на розгляд судді Підпалому В.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2019 року позовну заяву залишено без руху. 25.03.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] на виконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2019 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2019 р. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами позовного (спрощеного) з провадження на 15.05.2019 року. 15.05.2019 року у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу судове засідання відкладено на 02.08.2019 року. 02.08.2019 року судове засідання знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, наступне судове засідання призначено на 14.11.2019 року. 14.11.2019 року судове засідання знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, наступне судове засідання призначено на 16.04.2020 року. 16.04.2020 року у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу судове засідання відкладено на 10.12.2020 року. 10.12.2020 року у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу судове засідання відкладено на 14.07.2021 року. 14.07.2021 року у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу судове засідання відкладено на 20.10.2021 року. 20.10.2021 року судове засідання знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, наступне судове засідання призначено на 14.02.2022 року. 14.02.2022 року у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу судове засідання відкладено на 16.05.2022 року. 16.05.2022 року у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу судове засідання відкладено на 26.09.2022 року. 26.09.2022 року судове засідання знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, наступне судове засідання призначено на 21.11.2022 року. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20.12.2014 року в м. Києві на перехресті вулиць Булаховського, 2/1 - Лісорубна сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "FORD Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.205 року № 759/111/15-п [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. 23.07.201 року між ТОВ «Форт Транс Спед» та ПрАТ «Український Страховий Дім» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, Поліс № АІ/3240478, період страхування з 24.07.2014 року по 23.07.2015 року. 08.06.2015 року рішенням Печерського районного суду м Києва стягнуто з ПрАТ «Український Страховий Дім» на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 37 886,32 грн, витрати по проведенню товарознавчого дослідження в розмірі 600,00 грн. та судовий збір в розмірі 384,86 грн, загальна сума становить 38 871,18 грн. Позивач через свого представника зверталась із скаргами на дії Страховика до Моторного транспортного (страхового) бюро України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповіді не тримала. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 року № 13/210/10 та від 12.09.2011 року № 6/433-42/183, постанова Вищого господарського суду України від 16.03.2011 року № 11/109). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України) За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Разом з тим, Позивачем не надано жодного доказу, що, з моменту ухвалення Печерський районним судом м. Києва рішення по справі № 757/9964/15-ц від 08.06.2015 р., вона зверталась до Відповідача з вимогою про виконання зазначеного рішення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов до висновку, що вимоги Позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed