Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , діючи в інтересах позивачок [PERSON] (далі - позивач-1) та [PERSON] (далі - позивач-2), звернулася до суду з позовом, в якому просить: встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у вигляді Ѕ частини житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] та [PERSON] , кожною окремо, право власності в порядку спадкування по 1/2 частині спадкового майна, що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 79,6 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м., з господарчими побудовами: Б - літня кухня, В - сарай, Г - погріб, Е - вбиральня, Ж - вбиральня, І - водо колонка, ІІ - замощення, №1 - паркан, №2 - ворота, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину якого прийняв [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину якого прийняв [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач-1 [PERSON] , народилась [INFO] , її батьком є - [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу 21 серпня 2020 року змінила дівоче прізвище на прізвище « [PERSON] ». Позивач-2 [PERSON] , [INFO] , є рідною бабусею зі сторони батька [PERSON] , так як являється матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого і народився їх спільний син - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , в зв`язку з чим відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] та Ѕ частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Позивачки, як донька та матір спадкодавця, як спадкоємці першої черги, звернулись у встановлений законом шестимісячний строк до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепи Н.М. із заявами про прийняття спадщини за законом. 26 червня 2019 року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] по Ѕ частині від спадкового майна, тобто по 1/6 частці від квартири. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було видано постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, так як дане майно належало не померлому батькові позивача-1, а спадкувалось ним після його батька, а той в свою чергу після свого батька, тобто прадіда [PERSON] - [PERSON] , однак у останнього відсутній правовстановлюючий документ, тобто він був, але в ньому були допущені помилки, а саме в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, зазначено, що зареєстровано дане свідоцтво в реєстрі за №3838, однак в реєстраційному посвідченні вказано, що свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №3837. Тому, позивачі звернулись до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2019 року по справі № 214/5503/19 було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме встановлено факт належності на праві власності за життя [PERSON] , померлому [INFO] , 1/2 частини житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 2826 кв.м., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 5 липня 1978 року Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3837, що зареєстровано в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу №7, стр. №187, запис 183. Отримавши дане судове рішення, позивачі знову звернулися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепа Н.М. надала знову постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи міститься інформація, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв [PERSON] . Крім того, заяву до нотаріальної контори подала [PERSON] . Тому необхідно в судовому порядку вирішити питання про особу, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та визнання права власності в порядку спадкування. Щодо переходу спадщини у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зазначили наступне. Первісним власником всього домоволодіння за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] . Після її смерті домоволодіння успадкували та оформили право власності її діти: [PERSON] (прадід позивача-1) та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожний. Прадідусь позивача [PERSON] , [INFO] помер, за життя заповіт не складав. На день його смерті з ним проживав та був зареєстрований його рідний син [PERSON] (дід позивача), а отже згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 р) вважається таким, що прийняв спадщину після померлого шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець першої черги, який проживав з померлим на день його смерті та від спадщини не відмовлявся. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті його рідний син [PERSON] (батько позивача-1) був єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори, тобто спадщину прийняв на підставі п.2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 р). [INFO] [PERSON] помер. Отже, після його смерті позивачі, як спадкоємці першої черги не можуть отримати та оформити спадщину, так як нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, в зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи міститься інформація, що після смерті [PERSON] (прадіда позивача-1) заяву до нотаріальної контори подала [PERSON] , але самої заяви в матеріалах справи немає і спадкової справи також не залишилось на зберіганні в нотаріальних конторах, тому навіть неможливо пересвідчитись про те, в який строк дана особа звернулась до нотаріальної контори, чи було подано нею заяву про відмову від прийняття спадщини і чи можливо була їй видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії з якихсь підстав, так як на протязі 35 років свідоцтво про право на спадщину їй так і не видав нотаріус. Крім того, згідно листа Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори за № 1040/01-13 від 05.09.2019 року зазначено, що у встановлений строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , ніхто не звертався. Тому, вважають, що необхідно встановити факт прийняття спадщини після померлого його сином та визнати право власності за ними, позивачами, в порядку спадкування. В зв`язку з тим, що їм, позивачам, не було взагалі відомо нічого про те, хто така [PERSON] , був зроблений адвокатський запит до відділу ДРАЦС і був отриманий лист в якому зазначено що [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , з якою він одружився 20.03.1981 року, тобто за 4 роки до своєї смерті, і відмітки про розірвання шлюбу в актовому записі відсутні. Але інформації про те, чи жива дана особа на сьогоднішній день отримати не вдалось, так як вони, позивачі, не мають відношення до даної особи і отримати цю інформацію навіть за адвокатським запитом неможлив. В зв`язку з тим, що заяви [PERSON] про прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи немає, їм достеменно невідомо ні дата народження, ні адреса, ні будь-яких інших відомостей про дану особу. Крім того, відповідно до довідки квартального, в спадковому будинку де проживав прадід позивача, [PERSON] ніколи не проживала та не була зареєстрована, також в реєстрі нерухомого майна у власності [PERSON] жодного майна немає, лише із інтерет-ресурсу «Вся Україна - жители» (http://nomer-org.website/allukraina/), їм вдалось встановити що [PERSON] [INFO] та останнє відоме місце її проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Витягу з реєстру нерухомого майна дана квартира належить на праві власності зовсім іншій особі, а іншого майна вона не має. Отже, прадід позивача-1 помер ще у 1985 році і жодного разу до даного будинку не з`являлась [PERSON] чи її спадкоємці, або будь-які інші особи в її інтересах, не зверталась вона і до спадкоємців померлого щодо прийняття чи переоформлення спадщини, чи що вона має намір оформити власність і в подальшому розпоряджатись цим майном, не було скарг чи позовів до суду що їй вчиняються якісь перешкоди в користуванні чи розпорядженні даного майна, тобто за 35 років жодних дій так і не було вчинено для оформлення спадщини та оформлення права власності. Тобто син [PERSON] - [PERSON] , який на момент його смерті проживав та був зареєстрований зі спадкоємцем, згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 р) вважається таким, що прийняв спадщину після померлого шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець першої черги, який проживав з померлим на день його смерті та від спадщини не відмовлявся. Крім того, він продовжував проживати в спадковому будинку та відкрито управляти нерухомим майном на протязі 15 років до дня своєї смерті ( [INFO] ), а після його смерті його син [PERSON] продовжував проживати в спадковому будинку та відкрито управляти нерухомим майном на протязі 17 років до дня своєї смерті ( [INFO] ), тобто прийняв у повне володіння майно і на підставі набувальної давності, так як користувався, управляв та володів відкрито на протязі більше 10 років. Отже, до сьогоднішнього дня так і не переоформлена Ѕ частка житлового будинку [ADDRESS] , яка належала прадіду позивача - [PERSON] , а інша Ѕ частина будинку, яка виділена в натурі зареєстрована на праві власності за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вирішити дане питання в позасудовому порядку немає можливості, а тому і звертаються до суду з відповідним позовом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Так як спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в 1985 році та [PERSON] відкрилась у 2000 році, тобто під час дії ЦК Української РСР (1963 р), а тому положення саме цього кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлих. Стаття 549 ЦК Української РСР (1963 р) визначає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено розгляд справ про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; позивач не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зіст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У положеннях п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Під час проведення підготовчого судового засідання за клопотанням представника позивачів ухвалою суду від 01 червня 2021 року було витребувано від Саксаганського районного у місті Кривий Ріг відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16 червня 2021 року було витребувано від Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори відомості про осіб, які зверталися з заявами про прийняття спадщини та про те, хто із спадкоємців звертався до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та кому видавалося свідоцтво про право на спадщину, а також копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 16 червня 2021 року провадження по справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлої відповідачки [PERSON] , [INFO] . Судом було встановлено, що спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті відповідачки [PERSON] , [INFO] , був її чоловік [PERSON] . Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року провадження по справі було поновлено та залучено до участі у справі правонаступника померлої відповідачки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року за клопотанням представника позивачів від Саксаганського районного у місті Кривий Ріг відділуДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витребувано довідку про те, чи не помер [PERSON] , [INFO]. Судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO]., який був залучений до участі в справі в якості правонаступника померлої відповідачки [PERSON] , [INFO] помер. Ухвалою суду від 06 лютого 2022 року за клопотанням представника позивачів від Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори витребувано відомості про осіб, які зверталися з заявами про прийняття спадщини та про те, хто із спадкоємців звертався до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] та кому видавалося свідоцтво про право на спадщину, а також копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] . Судом було встановлено, що спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , [INFO]., є його донька [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16 березня 2022 року було залучено до участі у справі правонаступника померлого [PERSON] , [INFO]., його доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачі у судове засідання не з`явилися, від їх представника - адвоката Повалій О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі сторін, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надала, у зв`язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. В судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.15), свідоцтво про народження (а.с.16), свідоцтво про шлюб (а.с.19), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.20), свідоцтво про укладення шлюбу ( а.с.21), свідоцтво про народження (а.с.22), акт (а.с.23), довідка (а.с.24), свідоцтво про смерть (а.с.25), витяг (а.с.26, 27), свідоцтво про право на спадщину (а.с.28), свідоцтво про смерть (а.с.29), довідка (а.с.30), запис акту про народження (а.с.31), рішення суду (а.с.32), свідоцтво про смерть (а.с.33), свідоцтво про право на спадщину (а.с.34), реєстраційне посвідчення (а.с.35), рішення суду (а.с.36-37), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.38), повідомлення (а.с.39, 40, 41, 42), довідка (а.с.43,44,45), інформація (а.с.46), інформація (а.с.47-48), домова книга (а.с.49-60), технічний паспорт (а.с.61), характеристика будівель (а.с.62), план (а.с.63), експлікація (а.с.64), довідка-характеристика (а.с.65-66), план (а.с.67), інформація з Державного реєстру (а.с.68-69), висновок про оцінку майна (а.с.70), повідомлення (а.с.77), копія актового запису про смерть (а.с.94), повідомлення (а.с.106), заява (а.с.107), свідоцтво про смерть (а.с.107зворот), довідка (а.с.108), витяг (а.с.108зворот,109), паспорт (а.с.111), свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.111зворот), свідоцтво про право власності на житло (а.с.112), витяг (а.с.113,114), свідоцтво про право на спадщину (а.с.115), витяг (а.с.116). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Суд,

Outcome: approved