Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави звернулися з позовом [PERSON] [PERSON] до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державного нотаріуса четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Наталія Володимирівна, про визначення права забудовника в порядку спадкування за законом на гараж. Позов обґрунтовано тим, що після смерті [INFO] [PERSON] , позивачі не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на гараж № [NUMBER] , ряд 1 , що знаходиться в автогаражному колективі «Ударник» в м. Полтаві, адреса місто Полтава, вулиця Героїв Сталінграду, 12 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності. Також позивачі зазначали, що померлий отримав дозвіл на будівництво даного гража на підставі Рішення Виконавчого комітетуОктябрської районної Ради народних депутатів № 400 «Про будівництво гаражів», з 1996 року став володіти, користуватися та розпоряджатися цим гаражем, однак за свого життя не встиг отримати на нього свідоцтво про власність та зареєструвати його. У зв`язку з цим, [PERSON] та [PERSON] , вважали, що до вони, як спадкоємці, мають право звернутись до суду з позовом про визнання за ними майнових прав забудовника на гараж № [NUMBER] , ряд 1 , розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Героїв Сталінграду, 12 , як таких, що входять до складу спадщини. 05 серпня 2021 року від відповідача Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останні прохали проводити розгляд справи без участі їхнього представника та зазначили, що позов подано не до належного відповідача, тому прохали відмовити у задоволенні позову через його безпідставність (а.с.70-73). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державного нотаріуса четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без представника державної нотаріальної контори, при вирішення справи покладалась на розсуд суду(а.с.68). Позивачами було заявлено клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів територіальну громаду міста Полтави в особі Полтавської міської ради та Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради (а.с.95). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.08.2021 року зазначене клопотання було задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідачів територіальну громаду міста Полтави в особі Полтавської міської ради та Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради. 15 вересня 2021 року від відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останні прохали відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його поданням до неналежного відповідача та зазначали, що до матеріалів справи не надано акта або іншого документа, які б підтверджували факт відведення земельної ділянки під забудову гаража, а отже таке будівництво не може вважатись самочинним, а є незавершеним. Від відповідача територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради відзиву на позовну заяву не надходило, натомість 20 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання, в якому останні прохали оголосити перерву в судовому засіданні у справі № 554/6259/21 до розгляду питань щодо самочинного будівництва у м. Полтаві та прийняття відповідного рішення. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові та просили розгляд справи проводити без їх участі. Оскільки усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 26 вересня 1995 року Виконавчим комітетом Октябрської районної Ради народних депутатів було прийнято рішення № 400 «Про будівництво гаражів», відповідно до якого цілому ряду громадян було надано дозвіл на будівництво гаражів площею до 18м2 в блоці з котельнею «Сади-І» по вул. Героїв Сталінграду, 12 (протокол № 18 від 26.09.1995 р.). На виконання даного рішення за замовленням колективу вищевказаних громадян Полтавською філією Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» в 1996 році було розроблено у встановленому законодавством порядку Робочий проект боксів для зберігання індивідуального автотранспорту. В 1996 році будівництво гаражів за цим проектом було завершено. Серед громадян, яким було надано дозвіл на будівництво та які з 1996 року стали володіти, користуватися та розпоряджатися гаражами по вул. Героїв Сталінграду, 12 , був і [PERSON] , що на той момент проживав в кв. [ADDRESS] . До того ж, протоколом № 1 від 28.09.1996 року, внаслідок загальних зборів учасників гаражного кооперативу по вулиці Героїв Сталінграда, 12 було постановлено затвердити на посаді голови гаражного колективу «Ударник» [PERSON] , а також доручено йому ж та бухгалтеру [PERSON] здійснити реєстрування колективу та здійснити роботи щодо оформлення ордерів на право володіння гаражами. Таким чином, Виконавчим комітетом Октябрської районної ради народних депутатів міста Полтави було надано [PERSON] ордер № 4608 від 10.01.1997 року, що підтверджує надане йому право на заняття гаражу (боксу) в гаражному кооперативі суспільства «Автомотолюбитель Україна» міста Полтави, «Ударник» № 1-3. З метою оформлення права власності на вищезазначений гараж [PERSON] , було подано 23 квітня 2019 року заяву до Шевченківської районної у м. Полтаві ради з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою з метою приватизації земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража, яка знаходиться у дворі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 21 травня 2019 року Виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Полтаві ради було надано відповідь, в якій було зазначено, що є необхідним надати документи про право власності на майно, розташоване за вказаною вище адресою. Однак ні станом на 2019 рік, ні станом на 2021 рік позивачі не мають можливості оформити право власності на майно, оскільки незважаючи на виготовлений технічний паспорт на гараж № [NUMBER] , ряд 1 та звіт про проведення технічного обстеження, згідно якого гараж № [NUMBER] , [ADDRESS] , автогаражний колектив « Ударник » відповідає будівельним нормам та правилам та є можливість його надійної та безпечної експлуатації внести дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно без присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, на якій розташоване дане нерухоме майно, є неможливим. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на законних підставах (ВС/КЦС, №597/1070/15-ц, 06.06.18). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. На підставі статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Законне будівництво може бути завершене й незавершене. До завершеного належать будинки, введені в експлуатацію, на які спадкодавцю видано свідоцтво про власність з реєстрацією в Держреєстрі речових прав на нерухоме майно. Якщо спадкодавець завершив будівництво будинку, але через смерть не встиг отримати на нього свідоцтво про власність та зареєструвати його, то спадкоємці можуть здійснити оформлення спадщини на будинок також через суд. Будинки з незавершеним будівництвом - це ті, які не здані в експлуатацію. До здачі в експлуатацію спадкодавець вважається власником матеріалів, використаних у процесі будівництва. Згідно п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Тобто, до спадкоємців переходить не право власності на будинок, а права й обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва. Отже, якщо спадкодавець за життя законно розпочав будівництво, але не здав в експлуатацію об`єкт нерухомого майна, то оформлюється спадщина на його права й обов`язки забудовника, зокрема: - право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві; - право завершити будівництво об`єкту нерухомого майна на підставі документів, раніше виданих спадкоємцю; - право пред`явити для прийняття в експлуатацію завершене будівництво об`єкту нерухомого майна від свого імені; - право одержати на своє ім`я свідоцтво про власність та зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна по спадщині. Підтвердженням спадщини на незавершене будівництво є: - документи, на підставі яких спадкодавцем в законний спосіб велось будівництво (про право на земельну ділянку, дозвіл або декларація про початок виконання будівельних робіт, будівельний паспорт, затверджена в установленому порядку проектно-кошторисна документація), - технічний паспорт на фактично виконане будівництво, виготовлений бюро технічної інвентаризації на замовлення спадкоємця. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 638/6703/16-ц, який, приймаючи ухвалу від 19.10.17, виходив з того, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття самим спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, адже відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А тому в зазначеній ухвалі ВССУ зроблено висновок про те, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває це право, але до нього переходять майнові права, які належали спадкодавцеві. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження. У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року N 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно до частини 3 статті 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації, а державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Тому, до завершення будівництва житлового будинку, та (або) до прийняття його в експлуатацію та (або) до реєстрації права власності на цього житлового будинку як нерухомого майна юридично не існує, натомість в якості об`єктів цивільних прав, щодо яких можливо вирішити спір, існують лише будівельні матеріали. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з нормами ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на майно, то спадкоємець також не набуває права власності на нього у порядку спадкування. За пунктом 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі заяви [PERSON] та [PERSON] , поданої до суду 10.09.2021 року всі витрати, пов`язані з розглядом справи в суді покласти на Позивачів.

Outcome: approved