Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У січні 2022 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість спадкодавця [PERSON] за Кредитним договором № б/н від 22 липня 2020 року в розмірі 10130,96 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20 липня 2020 року. При підписанні анкети - заяви [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правила надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер не встигши належним чином виконати своїх зобов`язань за договором, у зв`язку з чим станом на день його смерті утворилася заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 10130,96 грн. У межах строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, АТ КБ "ПриватБанк" звернулося з вимогою до спадкоємця [PERSON] , яким є відповідач [PERSON] . З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2020 року б/н у сумі 10130,96 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2022 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом було скеровано ряд запитів з метою витребування спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] для встановлення кола спадкоємців. 24 жовтня 2022 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 24/2020 щодо майна [PERSON] . В судове засідання, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі. В клопотанні представник позивача також зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання, не з?явився, ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками надсилалася відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Також за цією адресою надсилалися й інші судові повістки. Проте, поштова кореспонденція повернута без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом шляхом відправлення смс повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторони позивача та сторонни відповідача за наявними у справі доказами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» відсутні, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 липня 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг б/н, за умовами якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому було збільшено до 10000,00 грн. З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. (а.с. 13). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку відкритому на ім`я відповідача [PERSON] із зазначенням операцій, дати їх проведення, номера картки та суми валютування й залишку на картці. (а.с. 10-12). З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ім`я [PERSON] видавалася кредитна картка, [INFO] з терміном дії 07/23. (а.с. 34). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . За наданим позивачем АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості, станом на день смерті позичальника розмір заборгованості становив 10130,96 грн. У межах строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, 15 лютого 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Одинадцятої державної нотаріальної контори з претензією щодо боргових зобов`язань померлого[PERSON] (а.с.41). 05 липня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до відповідача з листом-претензією щодо боргу спадкодавця (а.с.42). Між сторонами виник спір стосовно стягнення кредитором спадкодавця боргу, що утворився внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України. Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного ст. 1219 ЦК України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, спадкуються спадкоємцями померлого позичальника - спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні , який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином , правовідносини , що виникли між банком та боржником (який помер) , після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитором та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку ст. 1282 ЦК України. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що [PERSON] повинен був повернути АТ КБ "ПриватБанк" суму заборгованості за у розмірі 10130,96 грн. Однак, як було з`ясовано судом, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 листопада 2020 року серії [NUMBER] (а. с. 38). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті здійснювалось за законом. З метою встановлення кола спадкоємців судом витребувано спадкову справу. З матеріалів витребуваної судом спадкової справи № 24/182/2020, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пікаловою В.В., вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON] , якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом. В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про інших спадкоємців та прийняття будь-ким з них спадщини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Матеріали спадкової справи, досліджені судом спростовують дане твердження позивача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Ураховуючи те, що спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] , вимоги кредитора спадкодавця до [PERSON] , який не є спадкоємцем задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed