Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

19.09.2022 року з Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла цивільна справа для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду від 20.09.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.11.2022 року закрито підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду у судових засіданнях. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, з заявою про відкладення судового засідання не зверталась. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Третя особа в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред`явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно наказу 22.06.2022 року службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради малолітнього [PERSON] , 2022 р.н., було поставлено на облік, як такого, що опинився в складних життєвих обставинах. Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував тимчасово з матір`ю [PERSON] , [INFO] , в комунальному закладі «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» Запорізької міської ради. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СКУ (за вказівкою матері) 21.06.2022 адміністрацією закладу було викликано поліцію, оскільки гр. [PERSON] перебувала в стані наркотичного сп`яніння. Було зроблено відповідний висновок комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2022 № 3005. 21.06.2022 спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (далі - відділ служби) спільно зі спеціалістами ЗМЦССМ та поліцією було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та влаштовано малолітнього [PERSON] , 2022 р.н. до КНП «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради. 22.06.2022 відділом служби підготовлено розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо негайного відібрання малолітнього [PERSON] , 2022 р.н. 18.07.2022 наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради малолітнього [PERSON] , 2022 р.н., було поставлено на облік, як такого, що опинився в складних життєвих обставинах. 18.07.2022 гр. [PERSON] звернулася до відділу служби з заявою щодо повернення малолітнього [PERSON] , 2022 р.н., в якої зазначила, що проживати разом з сином планує за адресою: [ADDRESS] . 02.08.2022 спеціалістами відділу служби спільно з працівниками патрульної поліції було здійснено вихід за вищевказаною адресою. Двері відчинила стороння людина, яка повідомила, що кімната у гуртожитку належить саме їй, а гр. [PERSON] за цією адресою не проживає. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від (справа № 337/4289/20) [PERSON] . [INFO] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . [INFO] . Дитина проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На даний час малолітній [PERSON] , 2022 р.н. перебуває на повному державному утриманні у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, мати до сина не з`являється, не відвідує, вихованням та утриманням не цікавиться, догляд не здійснює. Суду наданий висновок районної адміністрації по Дніпровському району Запорізької міської ради № 17.02/01-27/390 від 12.08.2022 р., про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та наданими суду доказами. Малолітній [PERSON] свою думку у відповідності до ст. 171 СК України не висловлював в силу віку. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 166, ст. 180 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави в розмірі 1984,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved