Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.09.2019 р. водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2109, р.н. [NUMBER] , на території Пологівського району, Запорізької області, допустив зіткнення з автомобілем Volvo FM 84R, р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП, пасажирка транспортного засобу марки ВАЗ 2109, р.н. [NUMBER] [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень померла. Позивачу, як дочці по відношенню до загиблої, у зв`язку зі смертю [PERSON] , спричинена шкода, яка проявилася у понесених витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника для загиблої. Станом на дату ДТП, відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2109, р.н. [NUMBER] [PERSON] була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ8122304. 27.12.2019 р. Пологівським районним судом Запорізької області за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України винесено вирок. 04.01.2022 р. представником за довіреністю було надано відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язаного з витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника на суму 28\~890,00 грн. Листом від 14.01.2022 р. відповідач для здійснення відшкодування запрошує документи, що підтверджують факт встановлення пам`ятника, включно із фото-фіксацією встановленого пам`ятника, а також інформацією щодо місця поховання загиблої. Загибла [PERSON] захоронена у Запорізькій області, Бердянському районі, с. Осипенко, що у зв`язку з військовою агресією є тимчасово непідконтрольною територією, а тому надати фото-фіксацію надгробного пам`ятника неможливо. Жодного листа про прийняте рішення у здійсненні виплат страхового відшкодування чи відмови у такому позивач та її представник не отримували. Рішення відповідача про невиплату відшкодування, що належить позивачу є незаконним та безпідставним. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь [PERSON] відшкодування шкоди, пов`язаної із понесеними витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 28\~890,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду від 29.09.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 15.11.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що\~рішення щодо виплати страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із встановленням пам`ятника страховиком не приймалося у зв`язку із ненаданням позивачем (його представником) документів, що підтверджують факт понесення позивачем витрат на його спорудження. Страховик зазначає, що відсутні правові підстави для відшкодування позивачу витрат на спорудження надгробного пам`ятника, оскільки факт самого лише придбання пам`ятника без належних доказів його встановлення (спорудження) не є підставою для відшкодування таких витрат страховиком. Належним доказом про встановлення пам`ятнику може бути довідка відповідної міської ради або спеціалізованого комунального підприємства щодо фактичного встановлення надмогильної споруди. Незважаючи на запити страховика як до позивача та її представника, так і до ФОП [PERSON] , належних документів надано не було. Страховику не було повідомлено про місце, де похована [PERSON] для надання можливості страховику самостійно здійснити відповідні запити. Інформації про те, що ФОП [PERSON] надає послуги зі спорудження пам`ятників докази не містять. Крім того, товарний чек № 344/21 не містить дати його видачі, а також інформації чи було сплачено зазначену у ньому суму платником. Таким чином, факт встановлення пам`ятника не підтверджений належними та допустимими доказами. Посилаючись на зазначені обставини, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, заяв суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.09.2019 року приблизно о 14 год. 00 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2109», р.н. [NUMBER] , здійснював рух по проїзній частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, на території Пологівського району Запорізької області, з боку м. Запоріжжя в напрямку м. Маріуполь Донецької області. В салоні, в якості пасажира, на передньому сидінні перебувала [PERSON] . Під час руху, в районі 2,6 км від межі Пологівського району з Більмацьким районом Запорізької області, водій [PERSON] , виявивши стоячий вантажний самоскид «VOLVO FM 84R», р.н. [NUMBER] , для його об`їзду, виїхав на смугу зустрічного руху, після чого виявивши, що у зустрічному йому напрямку по зустрічній смузі рухався невстановлений легковий автомобіль, перед зміною напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити нерухомо стоячий на проїзній частині вантажний самоскид «VOLVO FM 84R», р.н. [NUMBER] , змінив напрямок руху вправо та допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ 2109», р.н. [NUMBER] на задню частину стоячого вантажного самоскиду «VOLVO FM 84R», р.н. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2109», р.н. [NUMBER] [PERSON] була доставлена до КНП «Пологівська БЛІЛ» Пологівської районної ради Запорізької області, де померла в той же день. Вищевказані обставини та вину водія [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді підтверджено вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 27.12.2019 року по справі № 324/1900/19, який набрав законної сили 28.01.2020 року, а тому відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, не потребує доказування. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Осипенківською с/р Бердянського району Запорізької області від 17.11.1981 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] 21.04.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.2007 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 16.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2109», д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Арсенал Страхування» згідно полісу № АМ8122304, про що свідчить витяг про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування. Представник позивача за довіреністю звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Відповідно до копії листа вих. № 140122-00161/к/у від 14.01.2022 р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було повідомлено представнику позивача щодо необхідності надання документів, що підтверджують факт встановлення надгробного пам`ятника, а також фото-фіксацію встановленого пам`ятника та інформації щодо місця поховання загиблої [PERSON] . На підтвердження понесених витрат позивачем долучено до матеріалів справи дублікат товарного чеку № 344/21, акт прийому виконаних робіт № 344 від 15.12.2021 року на суму 28\~890,00 грн., що становить витрати на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника, а також Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП [PERSON] та Витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] , який здійснив виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 вказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 зазначеного Закону, встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до пункту 23.1 статті 23, пункту 27.4 статті 27 названого Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема\~ шкода, пов`язана із смертю потерпілого, де в цьому випадку страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, тобто на момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди, становив 4173 гривень. Відтак, граничний розмір страхової виплати становить (4173,00 х 12) 50076,00 грн. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У\~статті 1201 ЦК України\~передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. При цьому, у зазначеній\~статті\~не встановлено межі по відшкодуванню витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Таким чином, на підставі наведених норм суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на відшкодування понесених нею витрат на спорудження надгробного пам`ятника, а саме від ПрАТ\~«СК «Арсенал страхування» у сумі, яка не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку 28\~890,00 грн. Статті 12 та 81 ЦПК України встановлюють, зокрема, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За положеннями статей 77-80 ЦПК України докази мають бути: належними, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими, одержані у порядку встановленому законом, при цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; та достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Сукупність наданих позивачем доказів, на думку суду, об`єктивно підтверджує, що [PERSON] дійсно понесла витрати в сумі 28\~890,00 грн. на спорудження та встановлення надгробного пам`ятника своїй покійній матері, а тому відхиляє доводи відповідача щодо недоведення позивачем таких витрат, при цьому як ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» будь-яких доказів на спростування зазначених обставин не надали. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов [PERSON] в особі представника [PERSON] до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved