Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій просить встановити факт\~прийняття спадщини\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~що відкрилася\~після смерті\~її матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~у с.Великі\~Дідушичі Стрийського району Львівської області; визнати за [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~право власності\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~у м.\~Моршин Львівської\~області нажитловий будинок А1 житловою площею 30, 3 кв.м., загальною площею 42, 5 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: сарай Б1, вбиральня В1, огорожа №1, огорожа №2, огорожа №3, розташований у [ADDRESS] ; земельну частку (пай) площею 1,55 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території Дідушицької сільської ради передану [PERSON] у власність для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серія ЛВ № 777 від 08.03.1997. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що відповідач [PERSON] є її братом по матері. Їхня мати [PERSON] померла [INFO] у м. Моршин Львівської області. Після смерті матері відкрилася спадщина. Заповіту за життя мати не складала. Вона з відповідачем відноситься до спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, проте відповідач не претендує на свою частку у спадковому майні, що залишилося після смерті матері, не заперечує, щоб все спадкове майно було оформлене на її ім`я. Звернула увагу, що вона прийняла спадщину, що відкрилася після смерті матері, на належну матері 1/3 частку квартири в [ADDRESS] , про що приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Чернилевська М.М. видала свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.02.2022. Зазначила, що до спадкового майна матері відноситься також житловий будинок розташований у [ADDRESS] . Співвласниками цього будинку є її бабця [PERSON] та рідний брат матері [PERSON] , син [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності від 25.03.2004 по Ѕ частині кожному. Земельна частка (пай) площею 1,55 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території Дідушицької сільської ради передана [PERSON] у власність для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серія ЛВ № 777 від 08.03.1997. [PERSON] був одиноким та [INFO] помер. Належну йому Ѕ частку житлового будинку після його смерті прийняла тільки його мати, [PERSON] , оскільки тільки вона відповідно до п.1 ч. 1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року фактично вступила у володіння спадковим майном. Вона проживала разом з сином до дня його смерті, що стверджується записами будинкової книги господарства і заволоділа його частиною будинку після його смерті. Проте [PERSON] не встигла оформити своїх спадкових прав, оскільки [INFO] у с.Великі Дідушитчі Стрийського району Львівської області вона померла. За життя [PERSON] скала заповіт, який посвідчений 21.09.1993 у Дідушицькій сільській раді Стрийського району Львівської області, та розпорядилася всім своїм майном в користь матері позивачки [PERSON] . Заповіт не змінено і не скасовано. Її мати прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , так як фактично вступила у володіння спадковим майном. Вона зробила капітальний ремонт житлового будинку, підтримувала його в належному технічному стані, сплачувала необхідні платежі та збори, обробляла земельну ділянку господарств, збирала врожай згідно довідки Дідушицької сільської ради № 799 від 13.04.2004. За життя мати теж не оформила своїх спадкових прав за заповітом, відповідно спадкоємцем майна матері вона є за законом. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Заяви та клопотання учасників справи. Представником позивача 27.06.2022 подано заяву про розгляду справи за її відсутності та призначення справи до судового розгляду. Відповідачем 27.06.2022 подано заяву про розгляд справи за його відсутності та призначення справи до судового розгляду, позовні вимоги визнає повністю. Відповідачем 25.08.2022 подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Процесуальні дії у справі. 23.05.2022 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою від 17.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 27.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.1986, [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8) Згідно свідоцтва про шлюб повторно виданого 25 січня 2017 року Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] та [PERSON] 07 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 302 (а.с.9). Як вбачається з рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 червня 2017 року по справі № 456/228/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 08 червня 2021 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Стрийському районі реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області 22 січня 2014 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Стрийському районі реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області 22 січня 2014 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). Згідно довідки Відділу РАЦС Стрийського районного управління юстиції Львівської області № 66, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 грудня 1947 року Стрийським рай бюро ЗАГС, [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.16). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 22.01.2014 відносно [PERSON] , прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с.17). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 13 липня 1972 року, актовий запис № 23 (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Дідушицькою сільською радою Стрийського району Львівської області 07 жовтня 1978 року, [PERSON] та [PERSON] 07.10.1978 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 28 (а.с.19). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2004, будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності, Ѕ частки [PERSON] , Ѕ - [PERSON] (а.с.20). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.03.2004, будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності, Ѕ частки [PERSON] , Ѕ- [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER] , 25.03.2004 Дідушицької сільської ради (а.с.21). Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, такий виготовлено на будинок [ADDRESS] , на замовлення [PERSON] 18.11.2021 (а.с.22-26). Згідно висновку про вартість майна, станом на 23 листопада 2021 вартість будинку [ADDRESS] становить 88900, 00 грн (а.с.27). Як вбачається із заповіту від 21.08.1993, посвідченого секретарем Виконавчого комітету Дідушицької сільської ради народних депутатів Стрийського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.28). Згідно будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , така видана [PERSON] (а.с.29-32). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М., спадкоємцем майна (1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] ) [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] (а.с.33). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області № 799 від 13.04.2004, [PERSON] фактично прийняла спадщину, після смерті матері [PERSON] , [INFO] /проводила поточний ремонт житлового будинку, підтримувала в належному стані господарські будівлі в належному стані/ (а.с.34). Згідно сертифікату на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 777, такий видано [PERSON] , яка мешкає в с. В. Дідушичі Стрийського району Львівської області про те, що на підставі рішення Дідушицької Ради народних депутатів їй передається у приватну власність земельну ділянку площею 1,55 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Дідушицької сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (а.с.35). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.11.2021, в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М. зареєстровано спадкову справу № 68669862, відповідно до якої спадкодавцем є [PERSON] (а.с.36). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2022 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] , яке було заповідано [PERSON] (донці), оскільки померла [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] (а.с.37). Згідно із матеріалами спадкової справи № 62/2014 Стрийської державної нотаріальної контори, 30 січня 2014 року [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] . Відповідно до довідки Стрийського МБТІ від 27.01.2014 № 158, виданої [PERSON] житловий будинок, господарські будівлі та споруди в [ADDRESS] станом на 16 січня 2014 має наступні характеристики: житловий будинок А1 житловою площею 30, 9 кв.м., загальною площею 44, 3 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: сарай Б1, вбиральня В1, огорожа №1, огорожа №2, огорожа №3, хвіртка № 4, колонка. Об`єкти самочинного будівництва відсутні. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] була іі подругою, [PERSON] є дочкою [PERSON] , а бабця позивачки [PERSON] , яка жила в с. В. Дідушичі. [PERSON] доглядала за мамою. Після смерті [PERSON] у 1994 [PERSON] забрала її майно, оскільки була спадкоємцем за заповітом. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] жила сама після смерті чоловіка, [PERSON] доглядала за матір`ю: готувала їсти, прибирала. Після смерті матері все цінне майно забрала до себе в м. Моршин. Зміст правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з правом на спадкування майна. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Такими даними можуть бути показання свідків. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини згідно зі ст. 525 ЦК України 1963 року є день смерті спадкодавця. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, як установлено вимогами ст. 548 ЦК України 1963 року. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Як вбачається із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. На підставі положень ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи , визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується\~з аргументами\~сторони позивача,\~вважає такі\~обґрунтованими та\~підтвердженими належними,\~допустимими та\~достовірними доказами,\~які,\~в своїй\~сукупності,\~є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що позивачка є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] і яка прийняла спадщину після її смерті. Позивачка після смерті матері прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Відповідач по справі спадщину не прийняв, на належну йому частку спадкового майна не претендує, позов визнав повністю. Інших спадкоємців першої черги не має. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, тому позов слід задовольнити повністю. Суд звертає увагу, що позивачка мала намір оформити право власності на будинок після смерті матері, оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй відмовлено, оскільки померла [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері [PERSON] . У зв`язку з відсутністю іншого способу щодо визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, які підлягають до задоволення. На підставі статей 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст. ст. 1220, 1225, 1261, 1268, 1273, 1276, 1296 ЦК України та

Outcome: approved