Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору № PLЕ0АК01530021 від 24.03.2006 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 26860,00 (Долар США) на термін до 24.03.2013 року, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач умови кредитного договору не виконує, має заборгованість по кредиту у розмірі 60501,72 (долар США), яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 9249,02 доларів США, 11795,80 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 2169,36 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 37287,54 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 60501,72 (долар США) та судові витрати в сумі 19339,37 гривень. Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11.01.2016 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.07.2022 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.01.2016 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 03.10.2022 року відповідач надав відзив в якому вказував на те, що строк позовної давності щодо кожного періодичного платежу минув на момент звернення до суду, тобто 05.10.2015 року. Отже, оскільки позовна давність у справі щодо основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, то вона спливла і до додаткової вимоги про стягнення з відповідача комісії та пені. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Його представник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи,заслухавши представника відповідача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 24.03.2006 року укладений кредитний договір №PLЕ0АК01530021 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 26860,00 (Долар США) на термін до 24.03.2013 року, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав [PERSON] кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує. Тому 05.10.2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач не виконує умови договору, станом на 28.08.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 60501,72 (долар США), а саме: заборгованість за кредитом 9249,02 (долар США), заборгованості по процентам за користування кредитом 11795,80 долар США, заборгованість по комісії - 2169,36 (долар США), пеня- 37287,54 (долар США). Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257ЦКУкраїни встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Статтею 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (пені та штрафу) встановлена спеціальна позовна давність один рік. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж по комісії та пені відповідачем був сплачений в жовтні 2010 року, а з позовом щодо стягнення заборгованості по комісії та пені позивач звернувся 05.10.2015 року. Отже вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 2169,36 доларів США по комісії за користування кредитом та 37287,54 доларів США пені не підлягає до задоволення у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Щодо суми основного боргу та відсотків суд враховує, що кредит відповідачу надано на термін до 24.03.2013 року, отже строк позовної давності починає рахуватись саме з цього часу. Отже, з відповідача підлягає до стягнення лише заборгованість по кредиту в сумі 9249,02 (д олар США), заборгованості по процентам за користування кредитом 11795,80 доларів США. У зв`язку з частковим задоволенням позову до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду, а саме в сумі 19339, 37 грн.

Outcome: partial