Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

23 червня 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації надає послуги з постачання природного газу в Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу (серія АЕ №299021) виданої 01.07.2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21.05.2015 року. Таким чином, вказане товариство з 01.07.2015 року виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області. Відповідно до п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» ВР №329-VІІІ від 09.04.2015 р. НКРЕКП постановою № 2496 від 30.09.2015 року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827. Згідно розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до умов зазначеного Договору, ТОВ «КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ» надсилав заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком № 1 до Договору постачання, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком № 2 до Договору постачання. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання з іншим постачальником, споживач не має право споживати природний газ з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Таким чином, оскільки споживач [PERSON] ,не надала Оператору ГРМ письмової заяви про припинення розподілу природного газу на його об`єкті та продовжувала споживати природний газ договір між Відповідачем та ТОВ «КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ», як постачальником на якого покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу на території Київської області вважався укладеним. Між газопостачальною організацією ТОВ «КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ» та [PERSON] , укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, на підставі здійснених оплат за поставлений природний газ, фінансовий стан колонка «Сплачено» зокрема 26.04.2021 року кошти в сумі 1500 грн. Вишгородський ТВР «Київоблгаз Збут» виконав безперебійну поставку природного газу для побутових потреб за адресою [ADDRESS]. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів Відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01.11.2020 р. по 31.05.2021 року, на особовому рахунку відповідача утворилась заборгованість в розмірі 10273,60 грн.На підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 10273,60 грн. та судові витрати у розмірі 2481 гривень. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання, представник позивача не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, крім того повідомлялася через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 16 листопада 2022 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином, ТОВ «Київоблгаз Збут виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно розділу 3 «Правил постачання природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Шляхом фактичного споживання природного газу за період з 01.11.2020 року по червень 2021 року та проведення часткової оплати, [PERSON] приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за яким ТОВ «Київоблгаз збут» зобов`язався постачати природній газ у необхідному об`ємі, а [PERSON] в свою чергу взяла на себе зобов`язання оплачувати вартість природного газу згідно правил. В порушення умов договору відповідачем своєчасно та в повному обсязі не проводилася оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з період з 01.11.2020 року по червень 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 10273,60 гривень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а статтею 611 цього Кодексу визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як убачається з досліджених доказів, умови договору споживачем належним чином не виконані, в передбачені строки оплата за користування послугами не здійснювалась. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення коштів підлягають задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу у розмірі 10273,60 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2481,00 гривень.

Outcome: approved