Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

Представник заявника адвокат Кара Ю.М. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - Україна, Запорізька область, Бердянський район, м. Бердянськ, зазначивши в актовому записі про народження - у графі «батько» - [PERSON] , [INFO] громадянин України, у графі «мати» - [PERSON] , [INFO] , громадянка України. В обґрунтування\~заяви зазначила,\~що між\~заявником та\~ [PERSON] \~29.09.2020\~було укладено\~шлюб,\~зареєстрований у\~Приморському районному\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро).\~Від вказаного\~шлюбу у\~подружжя 12.10.2022\~о 19.32\~год.\~в КНП\~БМР «Бердянське\~територіальне медичне\~об`єднання» народилася\~дівчинка,\~вагою 3410\~г,\~про що\~було видано\~медичне свідоцтво\~про народження\~№502\~від 12.10.2022.Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства України заявник не може, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України внаслідок збройної агресії РФ проти України, розпочатої 24.02.2022. Заявник не може отримати свідоцтво про народження на не окупованих територіях України, оскільки наразі він разом з сім`єю перебувають на тимчасово окупованій території в Приморському районі Запорізької області та виїхати до м. Запоріжжя не мають можливості. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для реалізації майнових та особистих немайнових прав дитини, а також оформлення державних виплат на дитину. Ухвалою від 28.11.2022 відкрите провадження у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник заявника адвокат Кара Ю.М. у заяві просила розгляд справи проводити без їх участі та про задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Відповідно до ч. 7\~ст. 19 ЦПК\~окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК\~зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1\~ст.315 ЦПК\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особина території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що 29 вересня 2020 року у Приморському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Приморськ Приморського району Запорізької області, уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, уродженкою м. Приморськ Приморського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 29.09.2022. Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 12 жовтня 2022 року о 22.20 годині у м. Бердянськ Запорізької області, від перших пологів та першої вагітності народилася дівчинка, вагою 3410 г, про що Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання» 12.10.2022 було видане відповідне медичне свідоцтво про народження №502. У вказаному свідоцтві зазначено, що матерю дівчинки є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до обмінної карти №162 пологового будинку, пологового відділення лікарні від 17.10.2022, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] 12.10.2022 о 22.20 год. від першої вагітності з терміном вагітності 40 тижнів, перших пологів народила дитину: дівчинку, вагою 3410г, зріст при народженні 53 см, вага при виписці 3250 г, фізіологічна маса голови 310 г, стабілізувалася на 4 добу, перебіг адаптації N, додаткові обстеження : A(II) Rh полож. Дитина виписана в задовільному стані на 5 добу. З позову вбачається, що за згодою батьків, дівчинку було названо іменем [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 16.04.2013 Приморським РС УДМС України в Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Приморськ Запорізької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 22.06.2004. Згідно ID-паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого органом № 2337 23.10.2020, [PERSON] , [INFO] є уродженкою м. Приморськ, Приморського району Запорізької області (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 584530-2020 від 05.11.2020, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Приморськ, Приморського району Запорізької області, (РНОКПП [NUMBER] ), з 13.09.2014 проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно вказаної довідки, [PERSON] має паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер [NUMBER] від 25.11.2019 (дійсний до 25.11.2029). Відповідно до Довідки заступника директора з пологової допомоги Світлани Гребенюк від 13.10.2022, [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) не отримувала пакунок малюка, у зв`язку з відсутністю одноразової натуральної допомоги. З вищенаведених документів суд вбачає, що дівчинка, яка народилася [INFO] в м. Бердянськ та матір`ю якої є [PERSON] , народилася від шлюбу останньої з [PERSON] , який і є батьком дитини. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 98 від 20.05.2022, було внесено зміни до Переліку територіальних громад, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до якого станом на дату народження дитини ( [INFO] ) місто Бердянськ та м. Приморськ Запорізької області входили до переліку вищевказаних громад. Заявник позбавлений здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини, оскільки на підтвердження факту її народження надано документ, виданий на території, яка наразі перебуває на тимчасово окупованій території України та в зоні активних бойових дій. До того ж, невідомо на яких правових підставах здійснюється діяльність медичного закладу на тимчасово окупованій території, тому документи видані від імені цього закладу само по собі не є підставою для вчинення актового запису. Отримати свідоцтво про народження дитини належного зразка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в . Бердянськ та м. Приморськ заявник не зміг, оскільки через тимчасову окупацію у вказаних містах повністю відсутній доступ до реєстрів Міністерства юстиції України та до інших державних реєстрів. Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для отримання свідоцтва про народження дитини, відповідного до законодавства України зразка. Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207-VII)\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з положеннями статей 1,5,18 Закону № 1207-VII, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини (медичне свідоцтво про народження №502 від 12.10.2022, видане КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» та обмінної карти №162 пологового будинку, пологового відділення лікарні від 17.10.2022) видані установами, які перебувають на тимчасово окупованій території України, ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Закон № 3477-IV) суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім`я та громадянство. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України від 01.07.2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон № 2398-VI) державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч. 3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (абз. 1 ч. 4). За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз. 5 ч. 4). В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). У Рішенні Європейського Суду по справі «Кіпр проти Турції» від 10 травня 2001 року (у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125): «Загалом непризнання північно-африканської адміністрації цієї Території не повинно привести позбавлення народу Намібії вигод від міжнародної співпраці. Зокрема в той час як дії офіційного характеру, які здійснюються урядом Північної Африки від імені або по відношенні Намібії після спливу відомого мандата, являються незаконними та такими, що не мають сили, ця неспроможність не може бути розповсюджена на такі дії, як наприклад реєстрація народження, смерті, шлюбу, наслідки подібних дій можуть бути проігноровані в погіршення мешканців цієї [PERSON] ». Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження дитини, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження дитини на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Згідно з абз. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону № 2398-VI, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно із ч. 1 ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року,встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ч.1 ст.145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.1 ст.146 та ч.1 ст.147 СК України, ім`я дитини визначається за згодою батьків, а по батькові дитини визначається за іменем батька. З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є дитина [PERSON] , суд дійшов висновку, що заявлену вимогу про встановлення факту народження необхідно задовольнити, встановивши факт народження дитини [PERSON] , [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області, зазначивши її матір`ю громадянку України [PERSON] , [INFO] , а батьком - громадянина України [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved