Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. В обґрунтування вимог зазначається, що 22 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрований у реєстрі № 2752, за умовами якого продавець передав у власність покупця житловий будинок [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 вересня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрованого у реєстрі за № 2758, [PERSON] набула у власність земельну ділянку, площею 0,0513 га, кадастровий номер: 3221280801:01:081:0162, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договорів дарування від 19 лютого 2021 року, посвідчених приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованих у реєстрі за № 474 та № 480, [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0513 га, кадастровий номер: 3221280801:01:081:0162, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Серед осіб, зареєстрованих у житловому будинку, належному позивачу на праві власності значиться колишній власник [PERSON] . Реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивача як власника на вільне володіння, користування та розпорядження майном. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 24 листопада 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При причини неявки суд не повідомив, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що 22 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрований у реєстрі № 2752, за яким продавець передав у власність покупця житловий будинок [ADDRESS] . 22 вересня 2020 року, між вказаними сторонами укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., зареєстрований у реєстрі за № 2758, за умовами якого [PERSON] набула у власність земельну ділянку, площею 0,0513 га, кадастровий номер: 3221280801:01:081:0162, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 3.1.5 договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 вересня 2020 року передбачено, що продавець зобов`язується знятися з реєстрації особисто до 30 вересня 2020 року. Відповідно до договору дарування від 19 лютого 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованого у реєстрі за № 474, [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно з договором дарування від 19 лютого 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованим у реєстрі за № 480, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,0513 га, кадастровий номер: 3221280801:01:081:0162, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 836 від 07 вересня 2021 року, виданої Богданівським старостинським округом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, у будинку [ADDRESS] з 23 липня 2014 року значиться зареєстрованим [PERSON] , [INFO] . Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на підстави заявленого позову, застосуванню підлягають положення статей 391, та глави 32 «Право користування чужим майном» ЦК України, оскільки застосування до регулювання житлових відносин положень ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня 1983 року не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм ЦК України. Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17, від 16 грудня 2020 року у справі № 182/7347/18, що у порядку частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 406 ЦК України). Доказів на підтвердження укладення між позивачами та відповідачем будь-яких договорів, на підставі яких за ним би зберігалося право користування спірним житлом, надано не було, і таких не здобуто судом під час розгляду справи. Отже лише сам по собі факт реєстрації відповідача у спірному житлі, враховуючи намір позивача, як власника вільно володіти, користуватися, а також розпоряджатися таким житлом, безумовно перешкоджає у вчиненні ним таких дій. Право позивача, який набув у власність житловий будинок [ADDRESS] є порушеним та підлягає захисту, оскільки із припиненням права власності відповідача на будинок втрачається й право користування жилим приміщенням у ньому. З огляду на викладене суд вважає за можливе здійснити захист порушеного права позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, позов є підставними та підлягає задоволенню. Інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи суд не встановив. Згідно зі статтею 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - по 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved