Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди №А00117675 від 01 липня 2021 року, просила стягнути з відповідача на користь позивача 12515 грн. заборгованості по орендній платі, 25200 грн. неустойки (пені), що всього складає 37 715 грн. та судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що 01 липня 2021 рокуміж ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди № А00117675 (надалі - Договір), за яким Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (надалі по тексту - Обладнання), а Орендар зобов`язався виплачувати Орендодавцю орендну плату і, після закінчення терміну оренди, повернути йому зазначене обладнання. В рамках дії даного Договору, на строк з 01.07.2021 року по 02.07.2021 року орендодавець передав орендарю в оренду обладнання, а саме: «Глубинний вівбратор 3,5 м., булава 48», вартість оренди за добу обладнання 200,00 грн. на добу. В порядку застосування умов Договору, орендодавцем було внесено предоплату вартості оренди в розмірі 500,00 грн. та гарантійний платіж 2000,00 грн. В силу п. 4.4 Договору, при намірі Орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди за наступний погоджений Сторонами термін оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого Сторонами терміну оренди Орендар не здійснив оплату наступного погодженого Сторонами періоду оренди, обладнання повинне бути повернуте Орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, Орендодавець має право, зокрема відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в т.ч. в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання повідомлення про відмову від прийняття обладнання. Згідно п.5.5 Договору орендар повинен повернути Обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору та/або а Акті передачі, або зазначений у вимозі Орендодавця про повернення обладнання строк, у визначених Договором випадках. Орендар свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування майном не виконує та не вносить плату за користування майном, що є підставою для розірвання договору оренди та повернення майна орендодавцеві. Крім того, в силу п. 7.2. Договору, за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, Орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. Обладнання, за вищевказаним актом передачі обладнання у тимчасове користування було повернуто 03 вересня 2021 року, про що був складений акт про повернення обладнання з тимчасового користування від 03 вересня 2021 року В порядку досудового врегулювання спору, на адресу орендаря було направлено повідомлення (вимогу) за договором оренди від 18 лютого 2022 року з вимогами негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі, однак вимога була залишена без реагування. Невнесення Орендарем орендної плати, неповернення орендованого майна в повному обсязі, свідчить про грубе порушення Орендарем своїх договірних зобов`язань, що послугувало підставою для стягнення заборгованості в примусовому порядку шляхом звернення Орендодавця до суду за захистом своїх прав. Зважаючи на вказане, представник позивача просить стягнути на користь позивача вказані суми з відповідача. Відзив на позов відповідач до суду не подав. Позивач та її представник судове засідання не з`явились, представник позивача надіслала суду заяву, у якій просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить справу розглядати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2021 рокуміж ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди № А00117675, за яким орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти в тимчасове оплатне користування Обладнання, а [PERSON] зобов`язався виплачувати ФОП [PERSON] орендну плату і, після закінчення терміну оренди, повернути йому зазначене обладнання(п.1.1. договору). В силу п. 1.2. договору найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються в відповідних додатках до цього договору, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 2.1 договору оренди від 01 липня 2021 року№ А00117675 орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок Орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Орендна плата розраховується Орендодавцем і підлягає оплаті Орендарем з дати зазначеної сторонами в акті прийому - передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування. Вартість оренди, зазначена у відповідному додатку, дійсна й не підлягає зміні Орендодавцем за умови 100% передоплати Орендарем вартості оренди за весь період, зазначений сторонами в Акті передачі обладнання в тимчасове користування (п. 2.2. Договору). У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного додатку до договору не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Згідно з п.3.3.1. договору гарантійний платіж орендодавець самостійно використовує у випадку несплати орендної плати, та/або компенсує за рахунок гарантійного платежу будь-які збитки, заподіяні з вини орендаря, та/або зараховує у якості штрафної санкції. Початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у відповідному додатку до цього договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за Актом передачі обладнання в тимчасове користування (п. 4.1. договору). Відповідно до п. 4.3 договору термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному незабрудненому стані. В п. 4.4. Договору його сторони погодили, що при намірі Орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди за наступний погоджений Сторонами термін оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого Сторонами терміну оренди Орендар не здійснив оплату наступного погодженого Сторонами періоду оренди, обладнання повинне бути повернуте Орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. Згідно з п. 5.5 договору оренди від 01 липня 2021 року№ А00117675 орендар повинен повернути обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному додатку до цього договору та/або в Акті передачі, або зазначений у вимозі орендодавця про повернення Обладнання строк, у визначених договором випадках. За прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки (п. 7.2. договору). 01 липня 2021 рокусторонами складено і підписано акт передачі обладнання у тимчасове користування (Додаток № 1 до договору оренди обладнання № А00117675 від 01 липня 2021 року), згідно з яким відповідач прийняв від позивача у тимчасове платне користування «Глубинний вівбратор 3,5 м., булава 48», в кількості 1 шт., вартістю оренди обладнання 200,00 грн. на добу, гарантійний платіж 1500 грн., час початку оренди з 16:53 год. 01 липня 2021 року, запланований час закінчення оренди - 16:53 год. 02 липня 2021 року, але не пізніше, ніж за 15 хв. до часу закінчення роботи відділення; мінімальний строк оренди 1 доба, до сплати 1700 грн. Згідно з копією прибуткового касового ордеру №7538 від 01 липня 2021 року [PERSON] на виконання договору оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року сплатив фізичній особі-підприємцю [PERSON] 485 грн. 03 вересня 2021 року [PERSON] повернув взяте в оренду обладнання, згідно акту повернення обладнання з тимчасового користування до акту Передачі обладнання №00000060152 від 01 липня 2021 року. 19 лютого 2022 року позивач направила відповідачу [PERSON] лист-вимогу від 18 лютого 2022 року щодо сплати заборгованості за договором оренди № А00117675 від 01 липня 2021року в розмірі 37715 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України, закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Правовий аналіз ст. 549 ЦК України та ч. 2 ст. 785 ЦК України дає підстави для висновку про те, що штраф, передбачений ст. 230 ГК України та ст. 549 ЦК України, та неустойка, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, є різними правовими інститутами. Можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) як заходу цивільно-правової відповідальності передбачена ст. 551 ЦК України, за замістом якої розмір неустойки може бути зменшений за домовленістю сторін, за рішенням суду або за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, уп. 7.2. Договору оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року, сторони погодили, що за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. Отже, умовами договору оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року передбачено застосування неустойки (пені) як виду самостійної майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин за порушення наймачем обов`язку з повернення речі. Стягнення неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування річчю за час прострочення, у разі невиконання наймачем свого обов`язку з повернення речі за договором найму, передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України. Така неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення, а не штрафною санкцією у розумінні ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України. У чинному законодавстві відсутній правовий механізм зменшення неустойки у вигляді подвійного розміру плати за користування річчю, нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України. Відповідно до правових висновків Верховного суду, зроблених у постановах від 29 березня 2018 року у справі № 914/730/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 924/80/19, та від 07 квітня 2020 року у справі № 924/599/19, оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 ЦК України та ст.230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються. У зв`язку з наведеним, враховуючи, що відповідачем узгоджено істотні умови договору оренди, в тому числі щодо відповідальності за невиконання або неналежного виконання умов договору у виді неустойки (пені) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення, враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у визначений договором оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року день і час закінчення строку оренди,орендоване майно не повернув, у зв`язку з чим, у відповідності до приписів п.7.2. Договору та ч.2 ст. 785 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди до дати повернення предмету оренди, а саме за період з 3 липня 2021 року по 3 вересня 2021 року та становить 25200 грн. (63 доби х 200 грн. х 2), а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення заборгованості по орендній платі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, вік визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до положень ст. ст. 526 ч.1, 599 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання за договором оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року, оскільки не повернув у встановлений Договором строк орендоване майно, а також не вносив плату за користування майном. Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ. Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин. Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин. Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2021 року по справі № 910/11131/19 дійшов правового висновку, що користування майном після припинення Договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами Договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за Договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України («Плата за користування майном») і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України («Обов`язки наймача у разі припинення договору найму») не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно. Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 ЦК України). Неврахування таких висновків щодо застосування положень цивільного та господарського законодавства на практиці призводить до того, що з орендаря, який після припинення строку дії Договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Матеріали справи не містять відомостей про те, що [PERSON] мав намір продовжити термін оренди обладнання, та провів 100% оплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди в 1 добу, а також не містять відомостей, що Сторонами договору оренди продовжений термін оренди погоджувався (п. 4.4. Договору оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року). Таким чином, строк дії договору оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року припинився 16:53 год. 02 липня 2021 року. Як вбачається з Договору оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року (пункти 2.1, 4.3 Договору), його сторони обумовили, що орендна плата нараховується до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування, а термін оренди обладнання розраховується, як різниця між датою передачі в оренду та датою приймання обладнання з оренди. При цьому, момент припинення дії договору (16:53 год. 02 липня 2021 року)та момент повернення орендованого майна (10:19 год. 03 вересня 2021 року) у даних правовідносинах не співпадають. Зважаючи на вказане, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі, нарахованій після спливу погодженого сторонами строку дії договору оренди№ А00117675 від 01 липня 2021 року, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по орендних платежах в розмірі 12515 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, зважаючи на те, що орендар з [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором оренди № А00117675 від 01 липня 2021 року та не повернув в встановлений договором строк орендоване майно, однак позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості по орендних платежах нарахованих після закінчення строку дії договору визнані судом безпідставними, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача неустойку (пеню) в розмірі 25200 грн за час прострочення повернення речі з 3 липня 2021 року по 3 вересня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов [PERSON] задоволено на 66,82 % (25200 грн. х100 : 37715 грн.), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 663 грн. 12 коп. (992,40 грн. х 66,82 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial