Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

08.04.2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.11.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» , правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ФВ-51-07/00, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 39 380.00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 12,5% річних, зі строком повернення по 20.11.2019 року. Для належного виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] 21.11.2007 року був укладений договір іпотеки, згідно якого [PERSON] в якості забезпечення виконань за кредитним договором передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: чотирьох кімнату квартиру за адресою [ADDRESS] . Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.05.2010 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволенні та стягнуто з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ФВ-51-07/00 від 21 листопада 2007 року в сумі 39124.73 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 25.05.2010 склало 792.55 грн. за 100 доларів США - 310259.10 грн., пеню в сумі 13113.10 грн., судовий збір 1700.00 грн. та 250.00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього в гривневому еквіваленті 325322.20 грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ФВ-51-07/00 від 21 листопада 2007 року звернено стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру загальною площею 85.5 кв.м., житловою - 49.8 кв.м. за адресою [ADDRESS] , визначивши порядок реалізації даного майна шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації у розмірі 80% від іпотечної вартості 350100.00 грн. Рішення суду набрало законної сили і виконавчі листи направлено до Придніпровського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ в Черкаській області для примусового виконання рішення суду. Також позивач зазначає, що в процесі виконання рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки у вересні 2017 року від органів ДВС Банку стало відомо, що боржник помер і виконавче провадження закінчено. 07.11.2017 року Банком на адреси нотаріальних контор м.Черкаси була направлена претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] з розрахунком суми боргу згідно якого загальний борг [PERSON] перед Банком на день його смерті становив: - 36 092.83 дол.США - по тілу кредиту; - 25 597.02 дол.США - по відсотках за користування кредитом; - 766 932.06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 644 287.68 грн. - пеня за несвоєчасну спалу відсотків за користування кредитом; а всього 71689.85 доларів США та 1 411 219.74 грн. 16 листопада 2017 року нотаріус Другої черкаської державної нотаріальної контори повідомив банк, що спадкову справу №29/2017 після померлого [INFO] [PERSON] було заведено приватним нотаріусом Степаненко А.М.23 листопада 2017 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. повідомила Банк, що претензія Банку до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] прийнята до відому. В разі видачі свідоцтва про право на спадщину Банк буде повідомлено додатково. 24 квітня 2018 року в Банк надійшла постанова державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про закінчення виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності у зв`язку зі смертю боржника. 06 червня 2018 року працівниками банку було здійснено перевірку квартири померлого боржника з метою виявлення спадкоємців, але в квартиру потрапити не вдалося. Розшуки спадкоємців померлого боржника [PERSON] в межах прав наданих кредитору для вирішення питання про порядок погашення боргу не дали результату. Позивач вказав, що на день подачі позову в суд, від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу до банку повідомлення про осіб, які прийняли спадщину померлого боржника [PERSON] не надходило. Таким чином, у зв`язку з відсутністю волевиявлення спадкоємця на день подачі позову в АБ «Укргазбанк», як кредитора, наявне право тільки звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості зі спадкоємців у грошовому виразі. На підставі вищевикладеного просив стягнути на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №ФВ-51-07/00 від 21 листопада 2007 року в сумі 1962360.12 грн. зі спадкоємців померлого боржника [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 липня 2019 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На виконання ухвали суду, Першою черкаською державною нотаріальною конторою надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №56573517 від 19.06.2019. 31 жовтня 2019 року ухвалою суду залучено, в якості правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] 16.09.2020 року представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просив звернути стягнення на спадкове майно померлого боржника [PERSON] - чотирикімнатну квартиру загальною площею 85.5 кв.м., житловою - 49.8 кв.м., за адресою [ADDRESS] , яка перебуває в іпотеці АБ «Укргазбанк» за договором іпотеки №ФВДІ_51-07/00 від 21.11.2007 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ФВ_51-07/00 від 21.11.2007 року в сумі 1962360.12 грн.; застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів; стягнути з [PERSON] судові витрати по справі. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15 лютого 2021 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження - в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та змінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляд по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Разом з тим, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі. У судове відповідач [PERSON] повторно не з`явилася, хоча повідомлялася неодноразово судом про час, дату та місце проведення судового розгляду у встановленому законом порядку, шляхом направлення за адресу місця реєстрації, а саме [ADDRESS] , судових викликів. Також, 30.11.2021 року через автоматизовану систему документообігу створено оголошення, яке відображається на сайті Придніпровського районного суду м.Черкаси, про виклик в судове засідання, яке призначено на 10.12.2021 року о 14:15 год., в якості відповідача [PERSON] . Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 21 листопада 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ФВ_51-07/00, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 39380.00 доларів США на строк з 21 листопада 2007 року по 20 листопада 2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних кредиту. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком та Позичальником був укладений Договір іпотеки без оформлення заставної №ФВДІ_51-07/00 від 21 листопада 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. зареєстрованим в реєстрі за № 7775. Згідно п.п. 1.1, 2.1.1 договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, Банком прийнято в іпотеку нерухоме майно (далі - предмет іпотеки), а саме: чотирьохкімнатну квартиру житловою площею 49.8 кв.м, загальною площею - 85.3 кв.м., яка знаходиться [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О. за р.№1-990 та зареєстроване в КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» №253 в книзі №3. Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» від 23 серпня 2007 року №15694227, вартість Предмету іпотеки становить 74184.00 грн. Пунктом 2.3 договору іпотеки від 21.11.2007 року предмет Іпотеки оцінено сторонами в 389000.00 грн. сторони визначили початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів у разі набуття звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 90 від вартості предмету іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.05.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», заборгованість по кредитному договору в сумі 39124.73 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 25.05.2010 склало 792.55 грн. за 100 доларів США - 310259.10 грн., пеню в сумі 13113.10 грн., судовий збір 1700.00 грн. та 250.00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.11.2007 р. №ФВДІ_51-07/00, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності, шляхом їх продажу з прилюдних торгів. Постановлено початкову ціну предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] для його подальшої реалізації в розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, що складає 350100 грн. Рішення суду набрало законної сили. 01.02.2011 року видано виконавчі листи. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови від 23.08.2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-289 виданого 01.02.2011 закінчено. Відповідно до актового запису про смерть № 23 від 04.01.2017 року боржник [PERSON] помер. 07.11.2017 №509/1401/2017 ПАТ АБ «Укргазбанк», в особі Черкаської обласної дирекції «Укргазбанк» звернулося до Першої черкаської державної нотаріальної контори Другої черкаської державної нотаріальної контори та Третьої черкаської державної нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи наданої приватним нотаріусом Степаненко А.М., 30.06.2017 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася дочка - [PERSON] . Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до абз.2 ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Разом із тим, судом встановлено, що боржник [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть №23 від 04 січня 2017 року. Про що, позивачу стало відомо у вересні 2017 року. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2 ст. 1282 ЦК України). Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.ст.1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Так, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Так, судом встановлено, що 07.11.2017, після отримання офіційної інформації про смерть [PERSON] , Банком було спрямовано до Першої черкаської державної нотаріальної контори, Другої черкаської державної нотаріальної контори та Третьої черкаської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців померлого [PERSON] 09.11.2017 року Другою черкаською державною нотаріально. конторою направлено за належністю приватному нотаріусу Степаненко А.М. претензію кредитора з додатками ПАТ АБ «Укргазбанк» до спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до листа від 22.11.2017 року приватний нотаріуса Степаненко А.М. прийняла до відома претензію кредитора та приєднала до спадкової справи №29/2017 відкритої після смерті [PERSON] . Листом від 25.03.2019 №167/02-14 приватним нотаріусом Степанко А.М. повідомлено [PERSON] про претензію кредитора АБ «Укргазбанк», щодо наявного боргу перед банком, спадкодавця [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири в [ADDRESS] . За нормами ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим стосовно до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 травня2021 року у справі № 522/20081/15-ц (провадження № 61-21510св19). Обрання кредитором саме такого способу захисту (звернення стягнення на спадкове майно) не порушуватиме прав та інтересів спадкоємців, оскільки завжди в основі вирішення питання про прийняття спадщини лежить вольовий акт, пов`язаний із наміром спадкоємця прийняти спадщину (постанова Верховного Суду від 25квітня 2018р., судова справа №645/3265/13-ц, провадження №61-5552свп18). При вирішенні спору про стягнення із спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. ВС при перегляді справ даної категорії, неодноразово наголошував на тому, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника,судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців,які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України,та правильному визначенні кола спадкоємців,які залучені до участі у справі як відповідачі,суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282ЦК України (постанова по справі №640/6274/16-ц від 18.09.2019). Статтею 7 Закону «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 6.1 договору іпотеки Банк набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки, зокрема, у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки. Відповідно до ст. 41 Закону «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума сплаченого ним судового збору в розмірі 29435.41 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved