Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від цивільного шлюбу у нього з відповідачкою [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 908, місце державної реєстрації - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Донька [PERSON] перебуває на його утриманні і проживає разом з ним. Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , проте вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Позивач зазначає, що 04.10.2021 (справа № 195/1700/21) та 11.01.2021 (справа № 195/1996/20) стосовно відповідачки було винесено постанови про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП. Позивач вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідачку доцільно розбавити батьківських прав. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, при цьому надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить вирішити питання на розсуд суду. Разом з цим третьою особою надано суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] . За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у сторін у справі від спільного проживання [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /актовий запис № 908/, видане повторно відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно- Східного міжрегіонального Міністерства управління юстиції (м.Дніпро) (а.с.6). Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , проте вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Мати довгий час не проживає із сім`єю, систематично вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя. Донька [PERSON] перебуває на утриманні і проживає разом з позивачем, який сам займається вихованням дитини. Зазначені обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи документами: копією довідки про склад сім`ї за вих. № 601 від 12.07.2022 (а.с.8); копією довідки за вих. № 600 від 12.07.2022 (а.с.9); актом обстеження житлово-побутових умов від 12.07.2022 року складеного старостою та спеціалістом служби у справах дітей (а.с.7, 34). Разом з цим, третьою особою подано до суду копію рішення "Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] " № 114 від 17.10.2022 та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 27, 28-29). Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вказаної статті Сімейного кодексу України позивач і звернувся до суду з даним позовом. Підставою позбавлення батьківських прав, як зазначає позивач є те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню їх дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене, та як зазначає позивач, свідчить про те, що мати [PERSON] дійсно самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Враховуючи вищевказане, суд з`ясував, що відповідач [PERSON] ніяких дій, щодо утримання та виховання своєї дитини не проводить, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується вищевказаними документами. Таким чином, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору. Але позивач в своїй заяві просить суд не стягувати з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір (а.с.35). На підставі викладеного та

Outcome: approved