Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

07 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 689. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що вони з відповідачем абсолютно різні особистості з протилежними світоглядами та кардинально різним баченням майбутнього їх шлюбу та родини, через що лютого 2021 року вони перестали вести спільне господарство, але мешкали разом до листопада 2021 року, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачки надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивачки, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому повністю підтвердив факти, викладені позивачкою в її позовній заяві, та просив задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 689. Зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 листопада 2012 року (а.с. 6). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата взаємної поваги між подружжям, несумісність характерів та різні погляди на сімейні цінності. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 496 грн. 20 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved