Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «КБ «ПРИВАТБАНК» (далі АТ «КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15.07.2013 [PERSON] , звернувся до банку із заявою з метою отримання банківських послуг. На підставі вказаної заяви [PERSON] було встановлено кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 12 000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредит у відповідних розмірах позичальнику [PERSON] , а останній скористався кредитними коштами, про, що свідчить виписка за договором. [INFO] позичальник [PERSON] помер. [PERSON] який постійно проживав разом із [PERSON] є спадкоємцем після його смерті. Таким чином, відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого за кредитним договором від 15.07.2013. 28.09.2021 відповідачу було направлено лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором, проте жодних дій ним виконано не було. Станом на дату смерті [PERSON] 21.05.2021 заборгованість останнього становила 5120,27 грн., яка складається із заборгованість за тілом кредиту. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2022, відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2022 відкрито провадження у справі за позовом АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2022, постановлено перейти від розгляду справи №607/11633/22 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Також, витребувано від Другої тернопільської державної нотаріальної контори інформацію із спадкового реєстру, щодо спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] , про всіх спадкоємців, про чинні заповіти, відмову від прийняття спадщини, усунення від спадщини, відомості про видані та отримані свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та копій заяв осіб, які звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини, або про відмову від прийняття спадщини, копії претензій кредиторів та витребувано у Тернопільської міської ради інформацію, щодо місця реєстрації померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] : довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою [ADDRESS] , станом на 21.05.2021. 03.11.2022 протокольною ухвалою суду постановленою у судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяви про розгляд справи без його участі, в яких просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог, оскільки жодного спадкового майна після смерті [PERSON] він не успадкував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 15.07.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] , долученої до матеріалів справи встановлено, що 03.03.2014 [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , 03.03.2014 встановлено кредитний ліміт 300 грн, 03.03.2014 зменшено кредитний ліміт до 300 грн, 03.03.2014 збільшено кредитний ліміт до 3800 грн, 13.07.2016 збільшено кредитний ліміт до 4000 грн, 28.10.2016 збільшено кредитний ліміт до 8000 грн, 05.07.2017 збільшено кредитний ліміт до 10 000 грн, 13.10.2017 збільшено кредитний ліміт до 12 000 грн, 15.06.2021 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. Як вбачається з довідки АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі підписаного кредитного договору [PERSON] 03.03.2014 була відкрита кредитна картка Універсальна №\~ [NUMBER] термін дії якої до жовтня 2017 року та 27.11.2017 - кредитна картка Універсальна № [NUMBER] термін дії якої до вересня 2021 року. [PERSON] помер [INFO] в с. Бережанка Лановецького району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 24.05.2021 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ.) Відповідного до долученого банком до позовної заяви розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на день смерті [INFO] становить 5120,27 гривень, з яких: 5120,27 гривень заборгованість за тілом кредиту. 26.08.2021 АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», надіслав претензію кредитора в порядку ст.\~1281 ЦПК України до Другої тернопільської державної нотаріальної контори за №SAMDNWFC00002113213 від 30.07.2021, в якій просив включити кредиторські вимоги АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 5120,27 грн, повідомити АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, надати інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали. У відповідь на претензію АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» листом Другої тернопільської державної нотаріальної контори № 305/02-14 від 04.09.2021, було повідомлено про необхідність здійснення оплати за Інформаційну довідку із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) у розмірі 51,00 грн, на рахунок вказаний у квитанції, оскільки ними заведено спадкову справу щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] та надіслання квитанції. 21.09.2021 АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» надіслав відповідачу [PERSON] лист претензію № SAMDNWFC00002113213 від 15.09.2021, в якому повідомлено останньому, що оскільки він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , то йому необхідно звернутись до будь якого відділення Банку та сплатити заборгованість у розмірі 5120,27 грн, а також роз`яснено, що у випадку не сплати, вказана сума буде стягнута з нього в судовому порядку у відповідності до чинного законодавства. 16.02.2022 державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори Темніковою С.А. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 109 на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] померлій [INFO] . Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №300442274 від 18.02.2022, квартира [ADDRESS] , загальною площею 53,9 кв.м., належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 16.02.2022 державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори Темніковою С.А. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048\~ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою статті 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою та частиною третьою статті\~1268, частиною першою статті\~1269, частиною першою статті\~1270 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою\~статті 1270 Цивільного кодексу України\~строк. Як вбачається з листа Другої тернопільської державної нотаріальної контори №233/01-16 від 26.10.2022 надісланого на запит суду, 03.09.2021 відкрита спадкова справа №86/2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за претензією кредитора АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» від 30.07.2021 №SAMDNWFC00002113213. Інші спадкоємці заяви про прийняття чи відмову від спадщини не подавали. Відповідно до відповіді відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради № 1905/28-03 від 24.10.2022, наданої на запит суду, згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016р. та за період виконання відділом повноважень з 04.04.2016 по 21.10.2022, встановлено, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 11.06.1991 та знятий з реєстрації місця проживання 24.05.2021 у зв`язку із смертю. Станом на 21.05.2021 за даною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 24.11.2010; [PERSON] , [INFO] з 01.11.2000; [PERSON] , [INFO] з 13.09.2014; [PERSON] , [INFO] з 09.12.2008. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 роз`яснено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на відповідача [PERSON] обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, позивачем АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» не надано суду жодних відомостей щодо спадкового майна, в межах вартості якого спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, зокрема не надано доказів наявності у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 справі справа № 336/5443/16 , від 13.03.2019 у справі № 360/1568/16-ц. При цьому суд зауважує, що обов`язок щодо доказування таких обставин лежить саме на позивачу, проте в даному випадку останнім не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами обсяг спадкового майна та його вартість, а відтак суд позбавлений можливості визначити межі відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК. Відповідно до копії спадкової справи №86/2021, заведеної за претензією кредитора «Приватбанк», Другою тернопільською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відомості про склад спадкового майна відсутні. Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не подавали. Виходячи з засад цивільного процесуального закону, зокрема статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, у відповідності до\~статті 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed