Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.09.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позивач надав боржнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Як зазначає позивач, станом на 15.09.2017 року заборгованість позичальника перед банком складала 14 596,40 грн. Спадкоємцем боржника є відповідач [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що заборгованість не сплачена, позивач просить стягнути з відповідача, як спадкоємця позичальника, кредитну заборгованість у сумі 14 596,40 та судові витрати. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.06.2022 року витребувано від Першої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника АТ КБ «ПриватБанк», проти винесення заочного рішення також не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 14.09.2012 року [PERSON] уклала з банком договір № б/н та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позичальник [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 226/2018, заведеної Першою київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем [PERSON] є відповідач [PERSON] 02.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора до Першої київської державної нотаріальної контори. 16.07.2021 до [PERSON] , як спадкоємця позичальника, було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. Станом на 15.09.2017 року заборгованість позичальника перед банком складає 14 596,40 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту, яка є простроченою. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Як встановлено в судовому засіданні, первісний позичальник свої зобов`язання за договором позики не виконала, станом на день її смерті заборгованість становить 14 596,40 грн., яка спадкоємцем боржника не сплачена. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 596,40 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved