Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Звертаючись до суду позивач вказував, що між ним та [PERSON] укладено 01.02.2017 Договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальна площа 0,1201 га, категорія призначення якої будівництво та обслуговування будівель торгівлі. Однак, у зв`язку з тим що відповідач не сплачував орендну плату з серпня 2018 року, утворилась заборгованість у розмірі 132 270 грн. 57 коп. У добровільному порядку наявна заборгованість погашена не була, тому позивач звернувся до суду та крім суми заборгованості просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 779 грн. 72 коп., інфляційне збільшення боргу 5 336 грн. 66 коп. та сплачений позивачем судовий збір. 18.12.2020 у відповідь на запит суду від реєстраційної служби Бориспільської міської ради надійшло підтвердження місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . 23.12.2020 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовну заяву залишено без руху. 17.02.2021 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. 18.02.2021 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі. 29.07.2021 до суду подано клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи. 06.10.2021 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Баришівського районного суду Київської області. 01.02.2022 ухвалою суду справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. 19.04.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Баришівської селищної ради. 04.07.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.09.2022. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 15.11.2022. 15.11.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Баришівської селищної ради. Відповідач в судове засідання не з`явилася, своїм правом на подання відзиву не скористалась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.12.2020 позивач є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на території Баришівської селищної ради Київської області, [ADDRESS] , площею 0,1201 га, з кадастровим номером 3220255101:01:075:0001. Вказана земельна ділянка була передана в оренду [PERSON] на підставі Договору оренди землі від 01.02.2017. Договір оренди укладено строком на 7 (сім років). Відповідно до п. 1 Договору предметом Договору є строкове платне користування земельної ділянки на підставі рішення селищної ради № 280-12-07 від 25.11.2016, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер: 3220255101:01:075:0001, загальна площа: 0,1201 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Нормативна грошова оцінка на момент укладання договору оренди складала 416 828,37 грн. (чотириста шістнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 37 копійок). Відповідно до п. 9 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі виключно в грошовій формі що становить 10% від грошової оцінки землі, що становить на момент укладення договору 41 682,83 грн. терміном на 1 рік з подальшим переглядом відсотку орендної плати. Відповідно до рішення сесії Баришівської селищної ради від 10.11.2017 № 545-26-07 починаючи з 01.01.2019 введено в дію нову нормативну грошову оцінку, згідно якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 594 863,80 грн. Про зміну нормативної грошової оцінки та, відповідно, про зміну орендної плати відповідача було повідомлено листом. Право оренди [PERSON] на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі 09.02.2017, номер запису про інше речове право 18924769, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 09.02.2017. Цей запис є дійсним на момент розгляду справи. У відповідності до п. 11 Договору Відповідач мав сплачувати орендну плату щомісячно до 30 числа поточного місяця в розмірі 3 473,57 грн. Відповідач свій обов`язок щодо своєчасного внесення орендної плати відповідно до умов Договору оренди землі від 01.02.2017 не виконує. У лютому місяці 2020 року відповідачу було надіслано претензію № 1 з вихідним № 284/02-30 від 28.02.2020 на суму 114 659,82 грн. (сто чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 82 копійок). Однак, наявна заборгованість погашена не була. Інші заходів досудового врегулювання позивачем не вживались. Як зазначає позивач у позові, розмір місячної орендної плати згідно Договору становить: у 2018 році -3 473,57 грн.; у 2019 та 2020 роках - 4 957,19 грн. (згідно нової нормативної грошової оцінки що введена в дію з 01.01.2019). Вказане підтверджується матеріалами справи. Відповідач не сплачував орендну плату згідно Договору починаючи з серпня місяця 2018 року по день подання цього позову. Частково сплачено орендну плату за серпень місяць 2018 року, залишок боргу за відповідний місяць становить 887,12 грн. Таким чином основна заборгованість відповідача за Договором становить 132 270,57 грн. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та відповідно до п. 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 (%) несплаченої суми за кожен день прострочення. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, штрафні санкції за ст. 625 Цивільного кодексу України складають: - сума пені складає 10246,52 грн.; - три проценти річних від простроченої суми становить 4 779,72 грн.; - інфляційне збільшення боргу становить 5 336,66 грн. Відповідно до наданого розрахунку позивач здійснював нарахування штрафних санкцій за період з 01.05.2018 по 04.12.2020. Пунктом 8 договору оренди землі від 01.02.2019 укладеного між [PERSON] і Баришівською селищною радою передбачено, що договір оренди укладено терміном на 7 (сім) років. Суд звертає увагу що перебіг строку починається з дня його державної реєстрації й закінчується о 24:00 год останнього дня оренди. Право оренди [PERSON] на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі 09.02.2017. Всього заборгованість за Договором оренди землі - 152 633,47 грн. Відомостей про те, що договір оренди землі від 01.02.2017 укладений між [PERSON] і Баришівською селищною радою визнавався недійсним чи розривався, матеріали справи не містять. Відповідно до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (частина 1 статті 5). Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (частини 1, 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі»). Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13). Частиною 1 статті 14 вказаного Закону встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Такі норми передбачені статтею 15 Закону України «Про оренду землі». За змістом статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до приписів статті 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України № 191-VIII від 12.02.2015, який набрав чинності 05.04.2015) об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди землі, набуваються після відповідної державної реєстрації. Отже, орендар набуває право оренди та використання земельної ділянки саме з моменту реєстрації такого права, а не з моменту підписання договору. Водночас, загальними положеннями Цивільного кодексу України, які стосуються будь-яких видів договорів, передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини в Україні з питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зі ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 289 грн. 50 коп.

Outcome: approved