Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 25 травня 2015 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №669. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у позивачки не склалося, їхні стосунки поступово погіршувались. Відповідач перестав приділяти належну увагу сім`ї, почали виникати сварки, поступово перестали знаходити порозуміння, у позивачки з відповідачем різні погляди на життя, в тому числі і сімейне. Відповідач не турбувався про забезпечення сім`ї всім необхідним, ухиляється від утримання їхнього спільного малолітнього сина. Все це призвело до того, що вони втратили нормальні подружні стосунки, вважає, що їх продовження в такому виді суперечить її інтересам та інтересам відповідача, а також інтересам їхньої спільної малолітньої дитини. Крім цього, зазначає, що з початку 2019 року позивачка з відповідачем мешкають окремо, шлюб існує лише формально, втрачено почуття взаємної любові і поваги один до одного, строку для примирення не потребує, у зв`язку з чим, просить позов задовольнити, а укладений з відповідачем шлюб - розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання від неї надійшла заява, згідно з якою остання просила розглянути справу без її участі, строку для примирення не надавати, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання від нього надійшла заява, згідно з якою він просив розглянути справу без його участі, строку для примирення не надавати, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 травня 2015 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23 травня 2015 року серії [NUMBER] , актовий запис №669, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. Після одруження відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05 травня 2016 року серії [NUMBER] , виданого Московським районним в м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 5). На даний час подружнє життя з відповідачем у позивачки не склалося, їхні стосунки поступово погіршувались. Відповідач перестав приділяти належну увагу сім`ї, почали виникати сварки, поступово перестали знаходити порозуміння, у позивачки з відповідачем різні погляди на життя, в тому числі і сімейне. Відповідач не турбувався про забезпечення сім`ї всім необхідним, ухиляється від утримання їхнього спільного малолітнього сина. Все це призвело до того, що вони втратили нормальні подружні стосунки, вважає, що їх продовження в такому виді суперечить її інтересам та інтересам відповідача, а також інтересам їхньої спільної малолітньої дитини. Крім цього, зазначає, що з початку 2019 року позивачка з відповідачем мешкають окремо, шлюб існує лише формально, втрачено почуття взаємної любові і поваги один до одного. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання про зміну прізвище до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved