Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

В серпні 2021р. позивачка [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайлова Н.О., в якому просила суд: - визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в м. Шахтарськ Донецької області, строком на 2 місяці з дня набранням рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03 вересня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О. від 25 жовтня 2021р. прийнято до розгляду матеріали цивільної справи та призначено справу в підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2022р. здійснено заміну неналежного відповідача Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на належного відповідача Київську міську раду та направлено справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2022р. прийнято справу до розгляду та призначено в підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Свідоцтво про смерть видане Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), було отримано позивачкою 13 липня 2021р., про що зроблено, відповідний актовий запис. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивачка не подала, так як мати померла на тимчасово окупованій території, в м. Шахтарськ Донецької області. В досудовому порядку позивачка зверталася до відділу РАЦС для отримання свідоцтва про смерть матері, але їй було відмовлено та роз`яснено, що вона повинна звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з цим позивачка не мала змоги своєчасно зареєструвати смерть матері та реалізувати спадкові права, як спадкоємець. В серпні 2021р. позивачка звернулася до третьої особи, із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснено наслідки пропуску строку для прийняття спадщини та роз`яснено позивачці про право звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони, третя особа не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, позивачка клопотала перед судом про розгляд справи у її відсутність, відповідач поважності причин неявки свого представника не повідомив. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачка є донькою [PERSON] , [INFO] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , місце смерті м. Шахтарськ, Донецької області. Після її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положенням ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії третьої особи від 25 серпня 2021р., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті її матері у зв`язку з пропуском строку та рекомендовано звернутися до суду. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021р. по цивільній справі № 757/33283/21-ц, яке набрало законної сили, було вставнолено факт смерті матері позивачки на тимчасово окупованій території 16 жовтня 2020р. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що позивачка відноситься до спадкоємців за законом, але в силу того, що спадкодавець (мати позивачки) померла на тимчасово окупованій території, і факт її смерті було встановлено зазначеним вище рішенням суду, і в подальшому здійснити реєстрацію факту смерті на території держави Україна, у зв`язку з цим вона не мала змоги своєчасно зареєструвати смерть матері та реалізувати свої спадкові права, та вчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позивачкою було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,0 грн.

Outcome: approved