Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

30 липня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Позивач просила, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20 червня 2019 року, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 10\~000, 00 гривень з дня пред`явлення позову та до досягнення донькою повноліття, а саме до [INFO] . В обґрунтування зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 02.03.2015 року розірвано. Під час шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . З моменту розірвання шлюбу питання матеріального утримання дитини між сторонами не вирішено. Відповідач, батько дитини, належним чином свої батьківські обов`язки по утриманню дитини не виконує, не забезпечує дитину матеріально так, як це передбачено законодавством України. При цьому у Відповідача є фінансова можливість утримувати дитину, так як він є фізичною особою підприємцем. Ухвалою суду\~від 07\~серпня 2018\~року відкрито\~провадження по\~справі,\~встановлено загальний\~порядок розгляду\~справи. Витребувано у Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області інформацію стосовно доходів [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з 01.01.2013 року по теперішній час. 07 листопада 2018 року від представника Анз Авраама до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти доводів Позивача. Зазначив, що після розірвання шлюбу, продовжував надавати матеріальну допомогу. Після того, як Позивач зареєструвала шлюб із громадянином Нігерії [PERSON] , Відповідач продовжував піклуватись про свою дитину. Купував їй нову одежу та взуття, виконував інші обов`язки батька. Також зазначив, що дійсно є фізичною-особою підприємцем та має стабільний дохід, але ніколи не жалів грошей на дитину. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року об?єднано в одне провадження цивільну справу № 522/13383/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, що перебуває в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Чернявської Л.М. та цивільну справу № 522/13683/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, що знаходиться в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я. Присвоєне зведеній цивільній справі № 522/13383/18. Витребувано з провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я. цивільну справу № 522/13683/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком. 09 листопада 2018 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 30 листопада 2018 року від Анз Авраама до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 30 листопада 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в порядку ст. 49 ЦПК України, у відповідності до якої просила стягувати аліменти в розмірі 50\~000, 00 гривень. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року заяву представника [PERSON] про виклик в судове засідання експерта задоволено. Викликано в судове засідання в якості експерта в галузі психології [PERSON] для надання пояснень стосовно висновку від 03.11.2018 року за № 1/09/18. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року заяву представника [PERSON] про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання свідків. Також, ухвалою суду від 04 лютого 2019 року клопотання представника [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано з ГУ ДФС в Одеській області інформацію про працевлаштування та доходи [PERSON] і [PERSON] . 27 лютого 2019 року від представника Анз Авраама до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки ГУ ДФС в Одеській області № 1422/15-90 від 15.02.2019 року про суму одержаного доходу [PERSON] за 2018 рік. 08 квітня 2019 року від представника Анз Авраама до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки ГУ ДФС в Одеській області № 1422-90 від 15.02.2019 року про суму одержаного доходу [PERSON] за 2019 рік. 25 квітня 2019 року від ГУ ДФС в Одеській області на виконання ухвали суду від 04.02.2019 року надано інформацію з Державного реєстру фізичних осіб щодо доходів отриманих протягом 2018 року відносно [PERSON] і [PERSON] . 20 червня 2019 року від [PERSON] до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до яких просила стягувати аліменти з Відповідача в розмірі 10\~000, 00 гривень. 12 серпня 2019 року від представника Анз Авраама до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 11 листопада 2019 року від представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 11 листопада 2019 року від представника Анз Авраама до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 10 серпня 2020 року від представника Анз Авраама до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Ухвалою суду від 15 червня 2021 року у задоволенні клопотання представника [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. 21 лютого 2022 року від представника органу опіки та піклування ПРА ОМР до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Розгляд справи неодноразово відкладався для надання можливості сторонам по справі мирного врегулювання спору. 29 вересня 2022 року від представника Анз Авраама до суду надійшли пояснення відповідно до яких просив врахувати, що на його утриманні перебуває донька [PERSON] , [INFO] , а також дружина [PERSON] , яка має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. 20 жовтня 2022 року від представника Анз Авраама до суду надійшли пояснення відповідно до яких зазначив, що за період з 2019 року по 2021 рік витрати Відповідача на утримання дитини склали 46\~844, 23 гривні, а відтак просив врахувати дані обставини при ухваленні рішення суду. Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року заяву представника [PERSON] про залишення позову без розгляду задоволено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа\~орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком залишено без розгляду. Продовжено слухати цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання залишені без розгляду. Продовжено слухання справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів. В судове засідання 22 листопада 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від представників [PERSON] адвокатів Ніц А.С. та Бикової О.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Просили розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами без виклику свідків. Представник Анз Авраама надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності. Також надала пояснення, відповідно до яких просила позов задовольнити частково та стягувати аліменти з Відповідача в розмірі 2\~000, 00 гривень щомісячно за період з 30.07.2018 року по 18.11.2021 року та у розмірі 1\~500, 00 гривень щомісячно з 19.11.2021 року до досягнення дитини повноліття. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач) не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених частиною 2 ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Справа перебуває на розгляді в суді з липня 2018 року. Також враховуючи те, що предметом розгляду справи є стягнення аліментів, а для даних категорій справ пріоритетним є швидке вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2015 року по справі № 522/21648/14ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який укладений 08 січня 2011 року розірвано. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] ). Батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 19 лютого 2015 року [PERSON] змінив ім`я на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені, копією Свідоцтва про зміну імені, серія [NUMBER] . 17 січня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 17 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження , серія [NUMBER] . Батько - [PERSON] , матір [PERSON] . Як встановлено судом під час судового засідання та не заперечується учасниками справи, [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , а відтак малолітня донька перебуває на її утриманні. В матеріалах справи є Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів відносно [PERSON] за 2018 рік, з яких вбачається загальні доходи у розмірі 101\~488, 55 гривень. Також в матеріалах справи є Довідка про доходи видана [PERSON] за період з липня 2018 року по грудень 2018 року з якої вбачається загальну сума нарахованої заробітної плати у розмірі 38\~150, 09 гривень. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості про доходи [PERSON] за 2019-2022 роки. З матеріалів справи вбачається, що батько [PERSON] [PERSON] приймав матеріальну участь в утриманні доньки у період з 2018 по 2021 роки, що підтверджується копіями відповідних чеків про сплату грошових коштів за навчання спільної дитини, відвідування дитиною спортивних секцій тощо. Під час судового засідання, судом встановлено, що [PERSON] є фізичною особою- підприємцем, що підтверджується Витягом з реєстру платників єдиного податку, Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з Довідки ГУ ДФС в Одеській області № 1422/15-90 від 15.02.2019 року про суму одержаного доходу [PERSON] за 2018 рік склала 250\~000, 00 гривень згідно декларації від 01.02.2019 року № 28016. Також в матеріалах справим є податкові декларації Анз Авраама за третій квартал 2021 року. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначила, що Відповідач, батько дитини, належним чином свої батьківські обов`язки по утриманню дитини не виконує, не забезпечує дитину матеріально так, як це передбачено законодавством України, при цьому у Відповідача є фінансова можливість утримувати дитину, так як він є фізичною особою підприємцем. У зв`язку з чим, Позивач просила стягувати аліменти з Відповідача у розмірі 10\~000, 00 гривень. Разом з цим, суд вважає за необхідне наголосити та звернути увагу, що Позивач під час судового розгляду неодноразово змінювала позовні вимоги в частині розміру аліментів. Так, під час звернення до суду Позивач просила стягувати аліменти в розмірі 4\~000, 00 гривень, 30 листопада 2018 року змінила розмір аліментів, які просила стягувати по 50\~000, 00 гривень та згодом на підставі заяви про зменшення позовних вимог просила стягувати з Відповідача аліменти в розмірі 10\~000, 00 гривень. При цьому, Позивач зазначала, що Відповідач має стабільний дохід та має можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, проте доказів, які б давали змогу встановити зазначене твердження в матеріалах справи відсутні та позивачем не зазначені. Суд враховує, що Відповідач надав згоду на стягнення з нього аліментів в розмірі 2\~000, 00 гривень щомісячно за період з 30.07.2018 року по 18.11.2021 року та у розмірі 1\~500, 00 гривень щомісячно з 19.11.2021 року до досягнення дитини повноліття. Вирішуючи спір, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу також статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Як встановлено судом, на утриманні позивачки знаходиться донька, батько у період з 2018 року по 2021 рік частково приймав участь у матеріальному забезпеченні дитини, що підтверджується матеріалами справи. Докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно та систематично утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що [PERSON] перебуває у зареєстровану шлюбі з 17 квітня 2019 року, у нього є малолітня донька [PERSON] , [INFO] , відсутність належних доказів стабільного матеріального доходу [PERSON] , який є фізичною особою-підприємцем та має мінливий дохід, приймання матеріальної участі Відповідача в утриманні дитини у період з 2019 по 2021 роки, що не заперечувалось Позивачем по справі. Слід зазначити, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. З огляду на вищевикладене, суд дійшов переконливого висновку, що доцільно стягнути аліменти з Відповідача на користь матері дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000, 00 гривень за період з 30 липня 2018 року (дата звернення до суду Позивача) по [INFO] (дата народження другої дитини [PERSON] ) з врахуванням того, що в матеріалах справи є належні та допустимі докази добровільної матеріальної участі Відповідача в утриманні спільної дитини. Разом з цим, суд враховує, що у Відповідача на утриманні з 18 листопада 2021 року перебуває малолітня дитина [PERSON] та дружина [PERSON] , а відтак суд дійшов висновку, що з 18 листопада 2021 року з Відповідача необхідно стягувати аліменти в розмірі 2\~500, 00 гривень. Разом з цим, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500, 00 гривень буде відповідати прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку передбаченого чинним законодавством за 2018 -2022 роки. В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial