Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

На адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи : приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Любові Олексіївни про перерозподіл спадщини та внесення змін до свідоцтва про спадщину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на неотриманні нею за життя грошові кошти, у вигляді пенсії. В строки, встановлені чинним законодавством він не зміг прийняти спадщину після смерті матері. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року позивачу було визначено додатковий строк на прийняття спадщини після смерті його матері. 01 червня 2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки 26 грудня 2019 року вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно іншому спадкоємцю, а саме [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача. Посилаючись на те, що в добровольному порядку він з відповідачем не дійшов згоди про внесення змін до виданого останній свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку ст. 1300 ЦК України, просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Л.О. 26 грудня 2019 року на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в рівних частях. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Першина І.М. належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Наполягали на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судові засідання не з`являлася, причини неявки суду не повідомляла, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, шляхом направлення процесуальних документів за вказаною позивачем адресою, яка є місцем його реєстрації, при цьому поштова кореспонденція була повернута без вручення з поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання, тому повідомлялася в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, вважає можливим провести розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити рішення. З огляду на викладене, оскільки відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подала відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року судом прийнято рішення щодо розгляду справи в заочному порядку. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження від 20.06.1957 року виданим Будьонівським бюро ЗАГС м. Сталіно. Згідно за свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області. Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року позивачу було визначено додатковий строк тривалістю один місяць для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області - Орловою Л.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі спадщини після померлої [PERSON] , оскільки 26.12.2019 року приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на все майно іншому спадкоємцю, а саме його сестрі [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статті 15, 16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі статтею 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5). Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України. Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного СудуУкраїни від 13 листопада 2019 року у справі № 758/5329/15, провадження №61-1837св18. Таким чином [PERSON] звернувся до суду з вимогою про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину виданого 26.12.2019 року приватним нотаріусом шляхом визначення у ньому по 1/2 частині указаного спадкового майна за ним та [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину після спливу строку для її прийняття, скориставшись визначеним йому додатковим строком для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Враховуючи викладене, спадщина [PERSON] , яка була прийнята [PERSON] та на яку вона отримала відповідне свідоцтво, підлягала перерозподілу між [PERSON] та [PERSON] відповідно до рівності часток у спадщині. На підставі викладеного та

Outcome: approved