Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

13 квітня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову, [PERSON] вказує, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28 жовтня 2019 року. Позивач, зауважує, що після того, як невідомі намагалися потрапити до вказаної квартири, зрізавши замки на вхідних дверях, 24 березня 2021 року йому випадково стало відомо про відчуження належного йому житла на користь ТОВ «Агентство Євразія» 17 березня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дібровою О.С. за посвідченою 18 січня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Фатхутдіновою І.В. від його імені довіреністю, у зв`язку із чим, він звернувся до поліції. Посилаючись на те, що він у нотаріуса не був, довіреність на розпорядження належним йому майном нікому не видавав і не підписував, квартиру наміру продавати не мав, оригіналів правовстановлюючих документів нікому не передавав, позивач просить: визнати недійсними довіреність від 18 січня 2021 року, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Фатхутдіновою І.В. за реєстровим № 7 від його імені та договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 17 березня 2021 року між ним, де від його імені та в його інтересах діяла [PERSON] , та ТОВ «Агентство Євразія», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дібровою О.С. за реєстровим № 207, а також скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1586217080000, здійснений приватним нотаріусом КМНО Дібровою О.С., номер запису про право власності/довірчої власності 41021539 від 17 березня 2021 року. Ухвалою судді від 31 травня 2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, в справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження та витребувано у ТОВ «Агентство нерухомості «Старгород» документи. Ухвалою суду від 28 липня 2021 року витребувано у приватних нотаріусів КМНО Фатхутдінової І.В. та Дібрової О.С. належним чином завірені матеріали нотаріальних справ про посвідчення оспорюваних правочинів. 10 серпня 2021 року до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса КМНО Дібрової О.С. надійшли пояснення на вказану позовну заяву, в яких остання вказує, що під час посвідчення оспорюваного договору купівлі-продажу, нею вчинено усі дії, передбачені законодавством, проведено необхідні перевірки та витребувано всі документи, необхідні для встановлення право- та дієздатності сторін, визначення обсягу повноважень та належності нерухомого майна відчужувачу. Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса КМНО Фатхутдінової І.В. оригінал оспорюваної довіреності. Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року залучено до участі в указаній цивільній справі в якості співвідповідача [PERSON] - директора ТОВ «Агентство Євразія». Ухвалою суду від 31 травня 2022 року застосовано до приватного нотаріуса КМНО Фатхутдінової І.В. заходи процесуального примусу у виді штрафу та повторно витребувано оригінали оспорюваних правочинів. Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Позивач подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Відзив на позовну заяву від відповідачів не надійшов. Відповідачі, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Причин неявки суду не повідомили. Від приватного нотаріуса КМНО Дібрової О.С. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Пояснень на позовну заяву від приватного нотаріуса КМНО Фатхутдінової І.В. до суду надходило. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Суд встановлено, що на підставі договору дарування від 28 жовтня 2019 року, позивачу належить квартира [ADDRESS] . Також судом з`ясовано, що 17 березня 2021 року між [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності від 18 січня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Фатхутдіновою І.В., діяла [PERSON] , та ТОВ «Агентство Євразія» в особі директора Шпак Є.С. укладено договір купівлі-продажу. За умовами цього договору позивач продав, а ТОВ «Агентство Євразія» придбало квартиру [ADDRESS] . Цей правочин посвідчено приватним нотаріусом КМНО Дібровою О.С., про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 41021539). Разом із цим, судом з`ясовано, що позивач 24 березня 2021 року звертався із заявою до Печерського УП ГУНП у м. Києві по факту зламу замків в його квартирі невідомою особою, який повідомив, що придбав спірну квартиру, хоча він свою квартиру нікому не продавав, та по вказаному факту проводиться перевірка. При цьому, судом встановлено, що позивачем 04 жовтня 2020 року укладено договір найму (оренди) вказаного нерухомого майна, строком до 04 жовтня 2021 року. Крім того, судом з`ясовано, що позивач та його матір 19 березня 2021 року сплачували за житлово-комунальні послуги та за утримання спірної квартири. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 цієї ж статті). Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у ч. 1 ст. 215 ЦК України, так і у ст. ст. 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із ч.1 ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Отже, належними та допустимими доказами підтверджується, що позивач не підписував оспорювану довіреність від 18 січня 2021 року на ім`я [PERSON] , на підставі якої від його імені 17 березня 2021 року укладено договір купівлі-продажу оспорюваного житлового приміщення. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки, [PERSON] не підписував, як довіреність від 18 січня 2021 року, так і відповідно договір купівлі-продажу від 17 березня 2021 року, та не мав волевиявлення на продаж квартири [ADDRESS] , на момент його продажу вказане житлове приміщення було передано позивачем в оренду третім особам і позивач після незаконного відчуження вказаного нерухомого майна здійснював оплату на її утримання, тому вказані обставини свідчать, що оспорювані правочини є недійсними. При цьому, відповідачі жодним чином не спростували вказаних обставин та не довели законності отримання у власність ТОВ «Агентство Євразія» спірного житлового приміщення, а відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, вимога [PERSON] про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1586217080000, здійсненого приватним нотаріусом КМНО Дібровою О.С., номер запису про право власності/довірчої власності 41021539 від 17 березня 2021 року, є похідною від його вимог про визнання оспорюваних правочинів недійсними, тому вона також підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів також понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1 816,00 грн.

Outcome: approved