Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

07 вересня 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 19 вересня 1998 року він з відповідачкою уклав шлюб. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх 4 років їхні стосунки погіршилися через непорозуміння та різні погляди на подальше спільне життя. У березні 2021 року відповідачка залишила позивача та пішла проживати окремо. Позивач залишився проживати з неповнолітньою донькою [PERSON] . Зазначає, що сторони фактично не проживають протягом півтора року, не ведуть спільного господарства, кожен з сторін живе окремим життям, а шлюб залишився просто формальністю. Подальше перебування сторін у шлюбі буде суперечити інтересам позивача, а відповідачка в свою чергу на розірвання шлюбу згідна. Просить розірвати шлюб. 14.10.2022 у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 10 листопада 2022 року. 10.11.2022 сторони у судове засідання не з`явилися. У матеріалах справи наявна заява представника позивача адвоката Бруха А., в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі та без участі позивача. Відповідачка також подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, а також вказала, що позов визнає, просить шлюб розірвати. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення\~рішення,\~ухваленого за\~відсутності учасників\~справи,\~є дата\~складення повного\~судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.09.1998, виданим Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис - 345 (а. с. 4). Від спільного проживання у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] - свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.10.2010, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області (а. с. 5), та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачеві відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачкою суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, враховуючи визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №9КТ6-5749-А18Х-4033 від 07 вересня 2022 року, а решту суми судового збору необхідно стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved