Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є правнукою померлої [INFO] [PERSON] по лінії матері. Баба позивачки [PERSON] померла [INFO] , а мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . Прабаба позивачки [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2.98 га., на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 649768, внаслідок смерті прабаби відкрилася спадщина на її земельну ділянку, яку прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавицею мати позивачки [PERSON] , а після смерті останньої [INFO] спадщину як неповнолітня прийняла позивачка. Як зазначає позивачка, рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 28.02.2013 року вказану земельну ділянку визнано відумерлою спадщиною та передано до Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області. На засіданні 26 сесії 6 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області 12 березня 2013 року було прийнято рішення про приєднання до земель запасу територіальної громади замельної ділянки площею 2.98 га. 25 березня 2016 року рішенням 4 сесії 7 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області було прийнято рішення про виділення із земель комунальної власності земельну ділянку загальною площею 2.59 га. в умовних кадастрових гектарах по рішенню Хорольського районного суду ( номер земельної ділянки 671, площа 2.77). Рішенням Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 05.10.2016 року передано у власність земельну ділянку розміром 2.7652 га. кадастровий номер 5324881200:00:023:0037 за [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Полтавськоїобласті від 30.11.2017 року рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 28.02.2013 року про визнання спадщини відумерлою скасовано. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04.11.2020 року скасовано рішення 26 сесії 6 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 12 березня 2013 року "Про приєднання до земель запасу територіальної громади замельної ділянки площею 2.98 га. ", яка належала померлій [PERSON] . Посилаючись на те, що оскільки на час звернення до суду рішення про визнання спадщини відумерлою скасовано, а також є скасованим рішення сільської ради, яким цю земельну ділянку прийнято до земель територіальної громади, є такими, що підлягають скасування і інші рішення, а саме : - рішення від 25 березня 2016 року прийняте на 4 сесії 7 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області "Про виділення із земель комунальної власності земельну ділянку загальною площею 2.59 га. в умовних кадастрових гектарах по рішенню Хорольського районного суду ( номер земельної ділянки 671, площа 2.77)". - рішенням Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 05.10.2016 року "Про передачу у власність земельної ділянки розміром 2.7652 га. кадастровий номер 5324881200:00:023:0037 [PERSON] ", як такі що мають похідний характер, та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 2.7652 га. кадастровий номер 5324881200:00:023:0037 . Позивачка в судове засідання не з`явилася просила суд у письмовій заяві розглянути справу у її відсутність, та задовольнити позов. Відповіда [PERSON] та його представник - адвокат Чубенко Ж.А. подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. В заяві вказали, що позов не визнають, в його задоволенні просять відмовити. Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, пода заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду по суті має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору, підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є правнукою померлої в с. Вишняки Лубенського району Полтавської області [INFO] [PERSON] по лінії матері. Баба позивачки [PERSON] померла в с. Вишняки Лубенського району Полтавської області [INFO] , а мати позивачки [PERSON] померла в цьому ж населеному пункті [INFO] . Прабаба позивачки [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2.98 га., на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 649768, внаслідок смерті прабаби відкрилася спадщина на її земельну ділянку, яку прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавицею мати позивачки [PERSON] , а після смерті останньої [INFO] спадщину як неповнолітня прийняла позивачка. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 28.02.2013 року вказану земельну ділянку визнано відумерлою спадщиною та передано до Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області. На засіданні 26 сесії 6 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області 12 березня 2013 року було прийнято рішення про приєднання до земель запасу територіальної громади замельної ділянки площею 2.98 га. 25 березня 2016 року рішенням 4 сесії 7 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області було прийнято рішення про виділення із земель комунальної власності земельну ділянку загальною площею 2.59 га. в умовних кадастрових гектарах по рішенню Хорольського районного суду ( номер земельної ділянки 671, площа 2.77). Рішенням Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 05.10.2016 року передано у власність земельну ділянку розміром 2.7652 га. кадастровий номер 5324881200:00:023:0037 за [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 30.11.2017 року рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 28.02.2013 року про визнання спадщини відумерлою скасовано. Підставою скасування визнання спадщини відумерлою після [PERSON] стала та обставина, що на момент її смерті були спадкоємці які прийняли спадщину. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04.11.2020 року скасовано рішення 26 сесії 6 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 12 березня 2013 року "Про приєднання до земель запасу територіальної громади замельної ділянки площею 2.98 га. ", яка належала померлій [PERSON] . На даний час Вишняківська сільська рада ліквідована, її правонаступником є Хорольська міська рада Лубенськогорайону Полтавської області. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина перша статті 1266 ЦК України - спадкування за правом представлення). Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 90 ЗК України визначено права власників земельних ділянок, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, самостійно господарювати на землі, тощо та передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164 цс 12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від добросовісного набувача з підстав, передбачених ст.388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Відповідно до правового висновку Верховного суду України викладеного у постанові від 16 квітня 2014 року у справі № 6-146цс13, за змістом ст.388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Такі правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження №14-208цс18). Крім цього, виходячи із змісту вимог ч. 2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Відповідно до ст.81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.93 зазначеного кодексу право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Мотивована оцінка аргументів сторін. На думку суду, в матеріалами справи повністю доводиться та обставина, що мати позивачки [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї баби [PERSON] , шляхом спільного проживання з останньою, а позивачка прийняла спадщину після смерті матері, так як на момент її смерті була неповнолітня. Оскільки на час звернення до суду рішення про визнання спадщини відумерлою скасовано, так само скасовано рішення 26 сесії 6 скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області 12 березня 2013 року "Про приєднання до земель запасу територіальної громади замельної ділянки площею 2.98 га.", є всі достатні підстави для скасування подальших рішень цієї сільської ради, що стосується долі цієї земельної ділянки, внаслідок яких право вланості на спірну земельну ділянку перейшло до відповідача [PERSON] . Крім того є підстави для визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка успадкуваля цю земельну ділянку після смерті своєї баби [PERSON] .

Outcome: approved