Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2022 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном відмовлено. 14.11.2022 представник відповідачки [PERSON] - адвокат Кисіль В.Є. звернувся із заявою про винесення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] понесені нею судові витрати, пов`язані з розглядом справи № 740/5283/20 у розмірі 30\~000 гривень. 18.11.2022 представник позивачки - адвокат Тандир Д.В. подав заперечення, в обгрунтування яких зазначив, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, з огляду на те, що заява та докази на її обґрунтування подані з порушенням вимог ст. ст. 136, 137 та 141 ЦПК України та суд в порушення вимог процесуального закону, про надходження такої заяви, у судовому засіданні не зазначив. Крім того, виходячі із копії платіжного доручення вбачається, що платіж був зроблений ПП [PERSON] , яка не є стороною у справі, а отже відповідачка [PERSON] не понесла відповідних витрат, копія ордеру №128731 від 01.12.2020 виданого КПД "Консалтінг" не містить ПІБ особи інтереси якої представляються, доказів (договору чи витягу з договору) того, що погодинний гонорар адвоката становить год/3000 грн. не надано, а заявлений розмір судових витрат є необгрутованим та недоведеним та не відповідає критеріям співмірності та складності справи. Посилання на особисті ділові та наукові якості адвоката не впливають на обґрунтованість гонорару адвоката. За змістом ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судове засідання сторони та їх представники не прибули. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи в обсязі неохідному для розгляду заяви, суд прийшов до наступного висновку. 07.11.2022 з посиланням ст.246 ЦПК України представник відповідачки - адвокат Кисіль В.Є. подав до суду письмову заяву, в якій просив визнати поважними причини неможливості подання доказів про розмір понесених судових витрат відповідачкою до закінчення судових дебатів у справі, вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог та ухвлити додаткове рішення щодо вирішення питання про судові витрати. 14.11.2022 до суду надійшла заява представника відповідачки, у якій він просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат шляхом стягнення з позивачки на користь відповідачки 30000,00 грн витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Підстав для залишення без розгляду заяви представника відповідачки з підстав, наведених у запереченнях представника позивачки, судом не встановлено, оскільки заява подана у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, а тому наявні підстави для розгляду по суті заяви представника відповідачки про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 01.12.2020 між відповідачкою у справі [PERSON] (Замовник) та АО "КПД Консалтинг" (Виконавець) укладений договір про надання правової допомоги № б/н. Згідно п.1.1. розділу 1, Виконавець зобов`язується надавати Замовникові правову допомогу у тому числі у цивільній справі, що розглядається Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області (№ справи 740/2450/20). Відповідно до п.1.2 цього розділу протягом дії договору юридичні послуги надаються у формі консультування, пілготовки проектів письмових документів, а також участі у судових засіданнях. Порядок визначення розміру та сплати клієнтом гонорару адвокатові сторони погодили у розділі 3 договору. Так сторони погодили, що вартість юридичних послуг визначається виходячи з розрахунку годин, витрачених Виконавцем на надання юридичних послуг та повідомленнях у письмоій формі Замовнику. Погодинна вартість надання послуг погодженого Замовником адвоката - Киселя Владислава Євгеновича складає 3000 (три тисячі) гривень 00 гоп. за годину з урахуванням ПДВ. Приймання - передача юридичних послуг оформлюється актом, який підписується сторонами. Спалата юридичних послуг здійнюється шляхом банківського переказу на поточний рахунок Виконавця вартості юридичних послуг або шляхом готовікового розрахунку (пункти 3.1, 3.2, 3.3. договору). Відповідно до 5.1. розділу 5 договір набирає чинності і діє до його припинення сторонами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Адвокатом Кисіль В.Є. разом із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на підтвердження обсягу витрат на професійну правничу допомогу подані акт приймання-передачі б/н від 10.11.2022, платіжне доручення № 2339 від 10.11.2022 року. Договір про надання правової допомоги № б/н від 01.12.2020 міститься в матеріалах справи (Т1 а.с. 86-87). Остаточний розрахунок суми судових витрат наведений у заяві, складається з дослідження наявних матеріалів справи, підготовка до засідання та участі у засіданні 20.01.2021 - 1 год (21.01.2021); підготовка відзиву на позов (25.01.2021) - 1 год. 30 хв., підготовка до участі у судовому засіданні та участь у підготовчому засіданні (19.03.2021) - 0 год. 30 хв., підготовка до участі в засіданні, участь в судовому засіданні (13.04.2021) - 0 год. 30 хв., особисте ознайомлення адвоката з матеріалами справи в Ніжинському міськрайонному суді (16.04.2021) - 0 год. 30 хв., підготовка до судового розгляду, консультація клієнта щод надання пояснень в судовому засіданні, особисте відвідування Ніжинського міськрайонного суду та участь у судовому засіданні (13.09.2021) - 1 год. 30 хв., підготовка клопотання про подання додаткових доказів (23.11.2021) - 0 год. 30 хв., підготовка до участі в засіданні, участь у судовому засіданні (30.11.2021) - 0 год. 30 хв., підготовка клопотання про подання додаткових доказів (14.02.2022) - 1 год. 30 хв., підготовка до надання позивачкою пояснень, перегляд матеріалів та формування питань, особисте відвідування суду (16.08.2022) 1 год. 30 хв., підготовка до судового розгляду, підготовка клопотання про постановлення додсткового рішення, участь у судвому засіданні (09.11.2022) - 1 год. 00 хв. Загальний час наданння адвокатом послуг склав 10 оплачуваних годин, вартість послуг склала 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. За змістом п.1 ч.2 ст.137, ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст.19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону N 5076-VI). При встановленні розміру гонорару відповідно до ч.3 ст.30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. При ухваленні додаткового рішення у даній справі про розподіл судових витрат судом враховано складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та встановлено, що дана категорія спорів не є надскладною та не є новою у практиці адвоката. Також судом врахований час, витрачений адвокатом на виконання робіт за договором про надання правової (правничої допомоги). Таким чином, беручи до уваги обсяг наданої адвокатом як представником відповідачки правової допомоги у справі № 740/5283/20 суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 30 000 грн не є співмірним із складністю справи та обсягом наданої адвокатом правової допомоги, гонорар, який належить сплатити на користь адвоката не у повній мірі відповідає критеріям реальності (дійсності та необхідності) та розумності розміру гонорару, частково враховує складність справи, її конкретні обставини, кваліфікацію та досвід адвоката, та інші істотні обставини, а тому заява представника відповідачки про розподіл судових витрат та стягнення з позивачки на користь позивача 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з позивачки на користь відповідачки 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, що суд вважає достатнім з урахуванням зазначених вище критеріїв. Щодо посилань представника позивачки адвоката Тандира Д.В. про відсутність в ордері серія ДН №128731 прізвища, ім`я та по-батькові особи, якій надається правова допомога, суд зазначає, що вказана обставина дійно має місце, але сторони під час судового розгляду справи не ставили питання про те, повноваження адвоката Киселя В.Є. не підтверджені, а сама відповідачка була присутня в судовому засіданні та підтримувала позицію свого представника. Доводи про те, що відповідно до платіжного доручення оплата послуг адвоката була здійснена не фізичною особою - відповідачкою [PERSON] , а приватним підприємцем [PERSON] , суд вважає безпідставними, оскільки вибір способу оплати належить стороні договору, а згідно того ж доручення, зазначено, що призначення палтежу - оплата правової допомоги у справі 740/5283/20 за Дог. № б/н від 01.12.20 та рах. від 10.11.2022. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial