Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька яких у свідоцтві про народження внесено зі слів матері в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України. Позивачу достовірно відомо, що батьком її малолітніх дітей є [PERSON] . Незважаючи на це, [PERSON] своє батьківство не визнає та як наслідок ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно утримання та виховання дітей. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. 15 червня 2022 року [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, якою просила суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 75% з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.23). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2019 року провадження в цивільній справі було зупинено у зв`язку з призначенням судово-медичної генотипоскопічної експертизи (т.1 а.с.70-71). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2020 року провадження в цивільній справі було поновлено (т.1 а.с.163). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2020 року провадження в цивільній справі було зупинено у зв`язку з призначенням судово-генетичної експертизи (т.1 а.с.190-191). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2021 року провадження в цивільній справі було поновлено (т.1 а.с.209). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків (т.1 а.с.235-236). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року провадження в цивільній справі було зупинено у зв`язку з призначенням судово-медичної генотипоскопічної експертизи (т.2 а.с.19-21). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2022 року провадження в цивільній справі було поновлено (т.2 а.с.94). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів, а також про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] (т.2 а.с.132-135). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.204). Ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року, занесеними до протоколу судового засідання, було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення судово-медичної гінекологічної експертизи та судово-медичної генотипоскопічної експертизи (т.2 а.с.236-238). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року було відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого судді (т.2 а.с.234-235). 3. Ставлення сторін до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. З доводів відповідача, позивач не проживала разом з ним однією сім`єю, оскільки він має окремо сім`ю, дітей та перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Позивач не надала доказів дійсного спілкування з відповідачем, наявності у них близьких стосунків, спільного проживання та ведення спільного господарства до народження дітей, спільне виховання або утримання ними дітей, доказів визнання батьківства відповідачем, окрім особистого знайомства. Тому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.1 а.с.33-37). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , а [INFO] [PERSON] . Згідно свідоцтв про їхнє народження матір`ю записана [PERSON] , а батьком відповідно [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.7,8). При цьому, відомості про батька малолітніх [PERSON] та [PERSON] у свідоцтві про народження були внесені за вказівкою матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (т.1 а.с.9,10). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.12 «Визначення походження дитини» та гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права щодо позовних вимог про визнання батьківства. Згідно з положенням ч.1 та ч.2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2009 року у справі №3451/05 «Калачова проти Російської Федерації» вказав на те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. У відповідності\~до ч.1\~ст.103\~ЦПК України суд\~призначає експертизу\~у справі\~за сукупності\~таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. 5.2. норми матеріального права щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності\~до вимог\~ч.1\~та ч.2\~ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положення ч.3 ст.70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно з положенням до ч.2 та ч.3 ст.128\~КЗпП України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. щодо позовних вимог про визнання батьківства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач доводиться їй подругою. Свідку відомо про те, що [PERSON] народила двох дітей батьком яких є [PERSON] . При цьому, син відповідача [PERSON] хрестив їхню спільну дитину. Відповідач називав позивача з дітьми своєю сім`єю, вони проживали спільно та вели спільне господарство. Разом вони проживали приблизно з 2012-2013 років по 2018 рік. Свідок відвідувала сторін по справі, була у них в гостях, і в [ADDRESS] . Їхня старша донька [PERSON] називала [PERSON] батьком. Під час святкувань відповідач піднімав тости за їхню спільну сім`ю з позивачем, дякував за те, що позивач народила йому дітей. Свідку відомо про те, що [PERSON] забирав [PERSON] з пологового будинку. У сторін по справі був спільний бізнес. Незважаючи на те, що [PERSON] був одружений з іншою жінкою, фактично він проживав разом з [PERSON] . При цьому, [PERSON] не перебувала в шлюбі з іншим чоловіком. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона доводиться хрещеною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позивач разом з [PERSON] приїздили до свідка в гості. Вони жили як одна сім`я, [PERSON] називав дітей своїми дітьми. Свідок познайомилась з позивачем в 2016 році, в той час позивач та [PERSON] вже проживали разом. На народження дочки [PERSON] подарував позивачу автомобіль. Встановлено, що Бориспільським міськрайонним судом Київської області в ході розгляду даної цивільної справи тричі призначалась судово-медична генотипоскопічна експертиза, проведення якої відповідно доручалось експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.1 а.с.70-71), відділенню судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (т.1 а.с.190-191), медико-генетичному центру ТОВ «Мама Папа» (т.2 а.с.19-21). Згідно з листа директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.1 а.с.159) ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2019 року була повернута без виконання у зв`язку з тим, що проведення судово-медичної генотипоскопічної експертизи не належить до компетенції Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно листа т.в.о. відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро СМЕ ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2020 року була повернута без виконання у зв`язку з тим, що на неодноразові призначення дати відбору крові [PERSON] не з`явився (т.1 а.с.206). Крім цього, за клопотанням експертів судом також вживались заходи щодо повідомлення [PERSON] про дату, час та місце відбору зразків крові, про що свідчить поштове повідомлення, направлене відповідачу (т.1 а.с.201). Згідно листа директора ТОВ «Мама Папа» (т.2 а.с.92) ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року залишена без виконання. Оскільки, [PERSON] разом з малолітніми [PERSON] та [PERSON] з`явились в призначений час, пройшли ідентифікацію та фотофіксацію, у них були взяті зразки для виконання дослідження. Проте, [PERSON] на здачу зразків не з`явився, хоча його було належним чином повідомлено про необхідність явки, адресу, дату та час відбору зразків рекомендованим листом, так і за допомогою месенджера Вайбер за номером телефону. Враховуючи показання свідків, допитаних у судовому засіданні, а також факт ухилення [PERSON] від проведення судово-медичної генотипоскопічної експертизи, дає підстави суду встановити факт, що батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є саме [PERSON] . Тому, суд вважає, за допустиме визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 6.2. щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, вказана обставина не заперечувалась сторонами по справі в ході судового розгляду цивільної справи. З виписки з медичної карти стаціонарного хворого (т.2 а.с.145-146) вбачається, що в період з 18 по 22 січня 2022 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з стентуванням передньої міжшлуночкової гілки лівої коронарної артерії, в період з 15 по 20 вересня 2021 року - лікування в медичному центрі «Медок» з діагнозом гемангіома печінки, хронічний холецистит в стадії нестійкої ремісії (т.2 а.с.145-146, 149-150). Згідно виписок з історії хвороб [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз відрите овальне вікно, а [PERSON] , [INFO] , - бронхіальна астма (т.2 а.с.151,147). Вказані медичні діагнози як позивача, так і малолітніх дітей, вимагає додаткових витрат, пов`язаних з необхідністю забезпечення нормального стану здоров`я. З копій договорів про надання фінансового кредиту та заставу майна (т.2 а.с.154-170) вбачається, що в період з 2019 року по 2021 рік [PERSON] здвала цінні речі до ломбарду. За таких обставин позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітніх дітей. При цьому, судом критично оцінюється та обставина, що на утриманні позивача перебуває також її племінник [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на те, що згідно розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області №238 від 14 жовтня 2013 року [PERSON] був тимчасово влаштований в сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , як дитина, яка має статус дитини-сироти (т.2 а.с.172). Таким чином, малолітній [PERSON] , перебуває на утримання [PERSON] , а не позивача. Крім цього, в силу вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню обставини щодо наявності на утриманні платника аліментів утриманців, а не отримувача аліментів. В матеріалах цивільної справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітніх дочки та сина. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на їхнє утримання. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. Крім цього, суд враховує ту обставину, що згідно загальнодоступних відомостей, розміщених в мережі Інтернет, [PERSON] є засновником та бенефіціаром кількох юридичних осіб, зокрема ТОВ «Сегмент-Агро», ТОВ «Капітал-Логістик», ТОВ «УБА-Еколайн», СТОВ «Требухівське», СТОВ «Агрофірма «Агромакс», ТОВ «УБА-Агросвіт» (т.2 а.с.173-178). Вказана обставина свідчить про наявність фінансової можливості забезпечувати матеріальне утримання дітей. Всупереч обов`язку, передбаченому ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність [PERSON] сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Крім цього, вимога про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 75% суперечить обмеженню розміру відрахувань із заробітної плати та інших доходів, визначеному ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі ⅓ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення [PERSON] повноліття. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок за позовну вимогу про визнання батьківства (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial