Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що 09.10.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №910.18728, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 117982,60 грн. на купівлю автомобіля «Nissan Prima Star» 2007 р.в., білого кольору, номер шасі [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , а також на страхові платежі та витрати, пов`язані із придбанням автомобіля. Строк користування коштами за договором - до 09.10.2016 року, проценти за користування кредитом визначено 18,99%. Останній платіж відповідач [PERSON] здійснив 10.07.2014 року, і станом на 04.11.2019 року заборгованість за кредитом становить 241779,88 грн. В забезпечення кредитного договору між банком та відповідачем [PERSON] 16.10.2012 року було укладено договір застави вищевказаного транспортного засобу. На даний час позивачу відомо, що автомобіль, який є предметом застави, в порушення умов договору, відчужено у власність відповідача [PERSON] із актуальним номером [NUMBER] . Позивач просив: стягнути на користь АТ «Ідея Банк» з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №910.18728 у розмірі 241779,88 грн.; вилучити у [PERSON] транспортний засіб «Nissan Prima Star» 2007р.в., білого кольору, номер шасі [NUMBER] д.н. [NUMBER] ; в рахунок погашення кредитних зобов`язань за кредитним договором №910.18728 у розмірі 241779,88 грн., звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб «Nissan Prima Star» 2007р.в., білого кольору, номер шасі [NUMBER] д.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів; стягнути з відповідачів на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір та інші можливі судові витрати. 05.04.2020 року рішенням Ленінського районного суду м.Харкова винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 18.02.2021 року представник відповідача [PERSON] адвокат Лисенко А.О. звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з заявою про перегляд заочного рішення від 05.04.2020 року. 04.03.2021 року адвокат Лисенко А.О. в інтересах відповідача [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з заявою про перегляд заочного рішення 05.04.2020 року. 19.05.2021 року ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова скасовано заочне рішення, ухвалене Ленінським районним судом м.Харкова 05.04.2020 року по справі №642/8147/19 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави. Згідно розпорядження Верховного Суду України від 14.03.2022 року № 7/0/9-22, територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м.Харкова змінено на Київський районний суд м.Полтави. 30.06.2022 року цивільну справу за Акціонерного товариства\~«Ідея Банк»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення боргу\~та звернення\~стягнення на\~предмет заставипередано до Київського районного суду м.Полтави, цього ж дня справу було передано на розгляд судді Турченко Т.В. 04.07.2022 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання. 18.08.2022 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду. В судове представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначено, що позивач просить розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Лисенко А.О. позовні вимоги не визнав, просив відмовити за безпідставністю. В судове засідання представник [PERSON] не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Суд, заслухавши адвоката Лисенка А.О., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.18728, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 117982,60 грн. строком на 48 місяців з ціллю купівлі позичальником транспортного засобу «Nissan Prima Star» 2007 р.в., номер кузова [NUMBER] в сумі 108240,00грн., а також страхового платежу 9742,60 грн. За користування кредитом позичальник сплачує банку річну змінювальну процентну ставку в розмрі, що визначається, як змінна частина ставки збільшена на 2.11%. Позичальник зобов`язаний погашати кредит щомісячними платежами, що встановлені у рафіку, який є додатком №1 до договору. Даний договір забезпечується заставою транспортного засобу, відповідно до договору застави. Параграфом 9 встановлено, що в разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів в період від 1 до 60 днів, банк має право стягуцвати з позичальника штраф 0,15% від простроченої суми боргу, а в разі прострочення більше 60 днів - 0,65% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. 16 жовтня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №910.18728, за яким [PERSON] передав у заставу ПАТ «Ідея Банк» автомобіль «Nissan Prima Star» 2007р.в., д.н. [NUMBER] номер кузова [NUMBER] , для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №910.18728 від 09.10.2012 року. Розмір зобов`язань, забезпечених заставою визначено у 117982,60 грн. пунктом 2 параграфу 2 договору встановлено, що відчуження предмету застави будь-якими зобов`язаннями, у т.ч. передача права керування транспортним засобом третім особам здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. В пунктах 1, 2 параграфу 5 договору погоджено, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або договором застави. Звернення стягнення на предмет застави відбувається за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі. 19 жовтня 2012 року ПАТ «Ідея Банк» було сплачено 108240,00 грн. на оплату автомобіля та 9742,60 грн., на оплату страхового платежу. 17 жовтня 2012 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено відомості про обтяження заставою автомобіля «Nissan Prima Star» 2007р.в., д.н. [NUMBER] ?%№» СТ номер кузова [NUMBER] . Обтяжувачем вказано ПАТ «Ідея Банк», а боржником [PERSON] по зобов`язанню строком виконання до 09.10.2016 року. Відчуження автомобіля можливе за погодженням з обтяжувачем. За техпаспортом [NUMBER] з датою реєстрації від 05.10.2012 року автомобіль «Nissan Prima Star» 2007р.в., д.н. [NUMBER] номер кузова [NUMBER] належить [PERSON] . Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №910.18728 від 09.10.2012 року, станом на 04.11.2019 року складає 241779,88 грн. та складається з простроченого боргу 89203,95 грн., прострочених процентів 114238,68 грн., строкових процентів 1206,67 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів 34181,01 грн., штрафних санкцій 2949,57 грн. ПАТ «Ідея Банк» змінило назву на АТ «Ідея Банк» з 21.08.2018 року Згідно відомостей Головного сервісного центру МВС, станом на 18.12.2019 року, автомобіль «Nissan Prima Star» 2007 р.в., номер кузова [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] та має номерний знак [NUMBER] (попередній знак [NUMBER] ). Даний автомобіль з 05.10.2012 року перебував у власності [PERSON] , та 06.03.2015 року відбулася перереєстрація автомобіля на нового власника [PERSON] за довідкою-рахунком (ТСЦ 6341), а в подальшому 16.05.2015 року відбулася перереєстрація на нового власника [PERSON] за довідкою-рахунком (ТСЦ 6342). Згідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. За ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до п.1. ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст.\~20\~Закону України\~«Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави, відповідно до статті 590 ЦК України, здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч.1, ч.3 ст.9\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. В постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року (справа №555/661/16-ц) зазначено, що в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Частиною 2 ст.25\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються : 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 10\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення. Верховний Суд України в постанові №6-1136цс17 від 06.09.2017 року виклав правову позицію про те, що незважаючи на те, що в договорі застави передбачені повноваження заставодержателя щодо вилучення у відповідача предмета застави та передачі його в управління банку, однак, щоб державний виконавець при виконанні рішення суду вилучив у боржника транспортний засіб та передав його на зберігання стягувачу, це повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором, забезпеченим заставою транспортного засобу. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] придбав транспортний засіб, який обтяжений заставою і відомості про це перебувають в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з 2012 року, тобто були наявними на момент переходу права власності на транспортний засіб. Звернення стягнення на предмет застави за рішенням суду було обумовлено в договорі застави. Окрім того, в договорі застави не було визначено позасудового порядку звернення стягнення на предмет застави шляхом його реалізації на публічних торгах. В зв`язку із викладеним, позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3626,70 грн. в рівних частках, тобто по 1813,35 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved