Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» у листопаді 2021 року звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», уклало з [PERSON] договір про користування електричною енергією від 06.04.2018, відповідно до якого позивач на платній основі постачає відповідачу електричну енергію в помешкання за адресою: [ADDRESS] . Станом на 01.03.2021 заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становить 5235,65 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу у сумі 1558,13 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, звертаючись до суду з даним позовом. Ухвалою від 29.12.2021 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у справі повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», уклало з [PERSON] договір про користування електричною енергією №09142800803 від 06.04.2018, відповідно до якого позивач на платній основі постачає відповідачу електричну енергію в помешкання за адресою: [ADDRESS] , а отже він є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Згідно з п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричної енергії між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електроенергією. Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно відповідачем за фактичними, показаннями приладу обліку електроенергії. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 48 Правил визначено, що споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. З наданих позивачем особової картки споживача по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що відповідач неналежним чином сплачував кошти за спожиту електричну енергію у зв`язку з чим станом на 01.03.2021 утворилась заборгованість у сумі 5235,65 грн. Відповіді до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу, відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 1096,94 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов&apos;язання, на вимогу кредитора зобов&apos;язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 461,19 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за спожиту електроенергію з урахування індексу інфляції та 3% річних. Пунктом 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved