Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" (далі - АТ „Сумигаз" та відповідачем за адресою: [ADDRESS] укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу, відсутністю заяви споживача про припинення розподілу природного газу, здійснення співробітниками оператора ГРМ контрольне зняття показань лічильника газу та оплата відповідачем послуг з розподілу природного газу. Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу АТ "Оператор газорозподільної системи „Сумигаз" виконало належним чином. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 року у розмірі 794,66 грн.. Позивачем також нараховані штрафні санкції: за період з січня 2020 року по січень 2022 року інфляційні збитки в сумі 105,50 грн. та за період з 01.01.2020 року по 31.01.2022 року 3% річних в сумі 33,88 грн.. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 794,66 грн., інфляційні витрати в сумі 105,50 грн., 3 % річних в сумі 33,88 грн. та судові витрати у розмірі 2481 грн.. Ухвалою суду 03 жовтня 2022 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Наступного дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги не визнає, оскільки вже більше трьох років не проживає в будинку [ADDRESS] , 13.01.2021 року за даною адресою шляхом пломбування було припинено послугу розподілу природного газу, а 09.04.2021 року - шляхом механічного від`єднання від системи газопостачання. Також не погоджується з нарахуванням позивачем інфляційних збитків та 3% річних, посилаючись постанову Кабінету міністрів України №206 від 05.03.2022 року „Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", згідно якої нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену на несвоєчасне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, забороняється. Просить відмовити в задоволенні позову. Від позивача надійшла відповідь на відзив, суть якої зводиться до того, що відповідачем подано відзив на позовну заяву з порушення строків, у зв`язку з чим він не може прийматись судом до уваги. Також зазначає, що фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є відсутність заяви споживача про припинення розподілу природного газу, контрольне зняття співробітниками оператора ГРМ 14.4.2016 року показань лічильника газу, що є документальним підтвердження споживання природного газу, оплата відповідачем 28.04.2016 року послуг з розподілу природного газу в розмірі 1100 грн., відповідач є співвласником будинку [ADDRESS] та зареєстрований за даною адресою, а факт не проживання відповідача у вказаному будинку не звільняє його від оплати за спожиту послугу з розподілу природного газу. Окрім того, об`єкт вважається приєднаним навіть, якщо газоспоживаюче обладнання опломбоване, оскільки для початку фактичного споживання природного газу, окрім зняття пломби перешкод немає. Тому доводи відповідача щодо неотримання послуг у зв`язку з відсутністю фактичного споживання природного газу з 13.01.2021 року після опломбування газопроводу є необгрунтованими. На об`єкт не розраховується замовлена потужність пропускної спроможності газових мереж лише у випадку механічного від`єднання від мереж, що відбулось 09.04.2021 року. Відповідач хибно ототожнює поняття „припинення постачання природного газу" та „припинення розподілу природного газу", оскільки припинення отримання газу як товару не слугує автоматичним припиненням розподілу природного газу, адже до послуги розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання. При цьому зауважує, що позивачем нараховані штрафні санкції з 01.01.2020 по 31.01.2022 року включно, тобто до початку дії постанови Кабінету Міністрів України, якою забороняється до припинення чи скасування воєнного стану в Україні нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 21 жовтня 2022 року відповідачем отримано копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с.25), у зв`язку з чим відзив на позовну заяву подано ним у встановлений ухвалою строк і приймається судом до уваги. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання та здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах ліцензійної території, зокрема і на території с. Шевченкове Шосткинського району Сумської області. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно з п. 4 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Пунктом 1.3. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою (для побутових споживачів) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. За змістом п.1 розділу ІІ Кодексу газорозподільних систем газорозподільна система є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам. Відповідно до п. 7 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до п. 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу природного газу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу, який є договором приєднання, є споживання природного газу, контрольне зняття показань лічильника газу 14.04.2016.2016 року, оплата відповідачем 28.04.2016 року рахунку за послуги з розподілу природного газу у розмірі 1100 грн. та відсутність заяви відповідача про припинення розподілу природного газу. Отже, між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини щодо надання АТ "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" послуг з розподілу (доставки) природного газу до будинку відповідача, а останній прийняв ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняв оферту). Обов`язкова наявність двосторонньої підписаної угоди між надавачем та споживачем послуг законом не передбачена. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, навіть при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово висловлювався Верховний Суд, зокрема у постановах від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17. Отже, відповідач [PERSON] приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату належним чином не здійснював, що призвело до виникнення заборгованості. Водночас, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували те, що [PERSON] не є споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до будинку відповідача або постачався іншим постачальником, з яким відповідач уклав відповідний договір, і послуги якого сплачував. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги у вигляді послуг з постачання та розподілу природного газу. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, з наявної у матеріалах справи довідки вбачається, що споживачу [PERSON] , особовий рахунок: [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на праві приватної власності (а.с.9), 13 січня 2021 року шляхом пломбування було припинено послугу розподілу природного газу, а 09 квітня 2021 року - шляхом механічного від`єднання від системи газопостачання. Станом на 22 серпня 2022 року заборгованість за послуги розподілу природного газу становить 794,66 грн. (а.с. 7). Згідно розрахунку річної замовленої потужності абоненту [PERSON] останнє нарахування було здійснено у квітні 2021 року в сумі 40,19 грн. (об`єм газу - 26,17 куб. м, тариф на розподіл природного газу - 1,536) і його борг склав 794,66 грн. (а.с.11). Суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що об`єкт вважається приєднаним навіть, якщо газоспоживаюче обладнання опломбоване, оскільки для початку фактичного споживання природного газу, окрім зняття пломби перешкод немає, адже ним не надано суду доказів самовільного зняття відповідачем пломби з обладнання та газоспоживання в будинку саме в період з 13.01.2021 по 09.04.2021. Позивачем надана довідка, якою він сам підтверджує факт припинення послуг розподілу природного газу шляхом пломбування 13 січня 2021 року. Тому, враховуючи те, що 13 січня 2021 року абоненту [PERSON] було припинено послугу розподілу природного газу шляхом пломбування, то суд вважає заборгованість необхідно стягнути за період з 01.01.2020 року по 13.01.2021 року, тобто по день фактичного припинення розподілу природного газу, в сумі 650,74 грн., з яких: 633,89 грн. - борг за грудень 2020 року, та 16,85 грн. (40,19 грн.?13 днів ? 31 день) - нарахування за 13 днів січня 2021 року. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Суд погоджується з нарахованими позивачем інфляційними втратами - 301,16 грн та 3% річних - 99,89 грн. у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за послуги з розподілу природного газу, за період з 01.01.2020 по 31.01.2022 року включно, тобто до початку дії постанови Кабінету Міністрів України № 206 „Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" від 05.03.2022 року, якою забороняється до припинення чи скасування воєнного стану в Україні нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Тобто, виконання норми ст. 625 ЦК України зупиняється лише з 24 лютого 2022 року, при цьому позивачем нараховані штрафна санкції по 31.01.2022 року включно. За таких обставин, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 2481 грн. судового збору. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (650,74 х 100 : 794,66 = 81,88), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2031,44 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2481 х 81,88 : 100 = 2031,44).

Outcome: partial