Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

22.02.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заінтересованою особою вказано приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Орлова Олега Анатолійовича, та в якій заявник просить про встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини - [INFO] . В обгрунтування своїх вимог заявник в заяві посилається на те, що вона з [PERSON] перебували у шлюбі, укладеному 31.07.1981 року, про що відділом ЗАГС Індустріального району м.Дніпропетровська було зроблено відповідний актовий запис № 748. Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , 22.10.2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Орлова О.А. з заявою про відкриття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , за її заявою була відкрита спадкова справа. При розгляді питання про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] нотаріус Орлов О.А. з`ясував, що видати вказане свідоцтво він не може, оскільки: на момент її звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , сплинув шестимісячний строк прийняття спадщини, а місце реєстрації спадкодавця [PERSON] не співпадає з місцем реєстрації спадкоємця [PERSON] оскільки місце реєстрації [PERSON] на час його смерті згідно відмітки в паспорті, було - [ADDRESS] , а її місце реєстрації згідно відмітки в паспорті - [ADDRESS] . Заявник вказує на те, що фактичне місце мешкання спадкодавця [PERSON] та її як його спадкоємиці, є [ADDRESS] , тому для встановлення факту спільного проживання спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] вона і звернулась з даною заявою до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні заявник з представником, посилаючись на обставини, викладені у заяві, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутності. У наданій суду заяві від 09.09.2022 року представник заявника просив розглянути справу у його відсутності. Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши заявника з представником, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Як зазначено у пункті 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі з 31.07.1981 року, зареєстрованому 31.07.1981 відділом ЗАГС Індустріального району м.Дніпропетровська, про що було зроблено відповідний актовий запис № 748 та що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних Свідоцтва про народження серії [NUMBER] та Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 789. 22.10.2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Орлова О.А. з заявою про відкриття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . При розгляді питання про видачу [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Орловим О.А. було видано заявниці Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.02.2022 року з посиланням на неможливість видати вказане Свідоцтво з причини того, що на момент звернення [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а місце реєстрації спадкодавця [PERSON] не співпадає з місцем реєстрації спадкоємця [PERSON] оскільки місце реєстрації [PERSON] на час його смерті згідно відмітки в паспорті було - [ADDRESS] , а місцем реєстрації [PERSON] згідно відмітки в паспорті є адреса [ADDRESS] . Зазначаючи про те, що фактичне місце мешкання її та спадкодавця [PERSON] на час його смерті є адреса: [ADDRESS] , заявниця звернулася до суду із даною заявою про встановлення факту спільного проживання спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] , посилаючись на те, що вказане стало перешкодою в оформленні права на спадщину після смерті чоловіка. Встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини після його смерті. Вказане підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Орловим О.А. на ухвалу суду. Факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини - [INFO] , підтверджується наступним. Як зазначено вище, місцем реєстрації спадкодавця [PERSON] є адреса: [ADDRESS] ; місцем реєстрації заявниці [PERSON] є адреса [ADDRESS] . Квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та їх з [PERSON] доньці - [PERSON] . Квартира розташована в житловому будинку А-9 та складається з: 1-коридор, 2-кладова,3-ванна, 4-туалет,5-кухня, 6-житлова, 7-житлова, 8-кладова, I-лоджия, загальною площею 49.6 кв.м., житловою площею - 28.7 кв.м., і саме в цій квартирі знаходиться спільне набуте подружжям [PERSON] в шлюбі майно, що знайшло підтвердження в судовому засіданні. Власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , ця квартира є однокімнатною, площею 45,2 кв.м., та здавалась в оренду з метою отримання додаткового доходу в сімейний бюджет, що знайшло підтверджено в судовому засіданні. За домовленістю між подружжям [PERSON] та їх донькою, [PERSON] з чоловіком [PERSON] проживали в квартирі за адресою [ADDRESS] , де вони мешкали однією сім`єю, мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство, в тому числі до смерті [PERSON] . Факт постійного спільного проживання в квартирі за адресою [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мешкає в квартирі [ADDRESS] поруч з квартирою [ADDRESS] , де тривалий час проживали сім`єю [PERSON] та його дружина [PERSON] до самої смерті [PERSON] , у них лоджіі квартир розташовані поряд, він часто бачив як [PERSON] палить на площадці біля квартири або на лоджії, а також бачив як [PERSON] уходила вранці на роботу, він бував у них в квартирі, більш спілкувався з [PERSON] по питанням ремонту в квартирі, він бачив, що між подружжям існують сімейні добрі відносини. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона є спільною знайомою родини [PERSON] , вона знайома з [PERSON] та [PERSON] тривалий час, а саме з 90-х років, неодноразово була в їх квартирі за адресою [ADDRESS] , де вони разом проживали, інколи ночувала у них. Сприймала цю квартиру як місце мешкання родини [PERSON] , про те що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за різними адресами їй невідомо, про існування у [PERSON] окремої квартири відомо, знає, що вони її здавали в оренду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в період з 2017 по 2020 року він винаймав у [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] . [PERSON] в цей час проживав з дружиною в іншому місці в районі «12 квартал», він його підвозив на своєму автомобілі та заходив до них в квартиру. Він знайомий з дружиною [PERSON] - [PERSON] , вони проживали разом до смерті [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони з 1997 року є спільними знайомими родини [PERSON] , в своїх поясненнях зазначили кожний окремо, що знайомі з [PERSON] та [PERSON] тривалий час, дружили з ними сім`ями, більшість свят проводили разом, неодноразово бували у них в гостях в квартирі за адресою [ADDRESS] , де вони проживали сім`єю, в тому числі до смерті [PERSON] , вони всіляко допомагали один одному, часто їздили разом по магазинах робити різні побутові покупки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] , які перебували в шлюбі з 1981 року. За домовленістю між батьками та нею, як співвласником квартири, після смерті бабусі на сімейній раді було прийняте рішення, що вона бути мешкати окремо від батьків за адресою [ADDRESS] , де вона і наразі проживає зі своєю сім`єю. А її батьки залишилися проживати в квартирі [ADDRESS] . В цій квартирі [PERSON] та [PERSON] проживали разом сім`єю до самої смерті її батька [PERSON] , вели спільне господарство, разом придбавали майно в квартиру, вони разом святкували свята Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працював разом з [PERSON] на останньому місті його роботи на посаді охоронника господарсько-обслуговувального персоналу КЗ «Дніпровського центру первинної медико- санітарної допомоги№2» з травня 2015 року за адресою [ADDRESS] . [PERSON] на роботу їздив з району «12 квартал», де проживав разом з дружиною [PERSON] однією сім`єю, підтвердив, що ніколи не чув від [PERSON] щоб той казав, що мешкає в іншому місце, в тому числі на лівому березі Дніпра та окремо від дружини. Підтвердив, що [PERSON] стало зле на роботі під час його зміни 25.03.2021 року, з роботи його забрали в лікарню у відділення коронавірусу, після нетривалої хвороби [PERSON] помер, його похованням займались донька та дружина. Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини - [INFO] залежить виникнення спадкових прав заявниці та можливість їх подальшої реалізації, тоді як іншого порядку встановлення такого факту законом не передбачено. З огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , із її чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] , тому заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved