Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 19 грудня 2018 року та зареєстрований Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №134. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі із 19 грудня 2018 року. В шлюбі в них дітей немає. Спільне подружнє життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння відносини між ними погіршились, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Вважає подальше спільне життя неможливе, збереження шлюбу є недоцільним. Тривалий час вони не проживають разом та між ними припинено шлюбні відносини. Примирення з відповідачем позивач виключає, вказуючи, що перебування в шлюбі суперечить їх інтересам, оскільки вони не ґрунтуються на любові, дружбі та взаємоповазі. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року за клопотання відповідача [PERSON] сторонам надано строк для примирення терміном 4 місяці. Провадження у справі було зупинено до закінчення строку для примирення наданого судом. Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року провадження поновлено та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві висловила свою позиції щодо розгляду справи у її відсутності. Окрім того, подала заяву, в якій просить розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило. Суд у зв`язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №134. (а.с.5). Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки та не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом, з метою збереження сім`ї надавався строк для примирення, однак примирення не відбулось. Приймаючи до уваги, що після надання строку на примирення сторони не примирились, суд вважає причини, що спонукають позивача на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Outcome: approved