Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , набуте на підставі договору дарування від 28 грудня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2101 та посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Зеленським В. В.; скасувати арешт указаної квартири, накладений 24 квітня 2021 року приватним виконавцем Приходьком В. М. на підставі постанови про опис та арешт майна боржника серії звп № 63779538 від 23 грудня 2020 року. На обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 28 грудня 2012 року між ним та відповідачкою було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Зеленським\~В.\~В., відповідно до умов якого йому була подарована квартира [ADDRESS] . Указаний договір є чинним і на цей час не розірваний, ніким не оспорений, недійсним судом не визнаний. Відразу після набуття права власності на спірну квартиру він почав використовувати її для власного проживання і проживання членів своєї сім`ї. На теперішній час у спірній квартирі проживає позивач, його дружина та його малолітній син. Позивач зазначив, що будучи необізнаним в юридичних питаннях, він не знав про те, що після набуття права власності на спірну квартиру, таке право потребує обов`язкової державної реєстрації, у зв`язку з чим звернувся з відповідною заявою до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради лише 19 серпня 2021 року, проте отримав відмову у реєстрації права власності на підставі п. 12 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відмова в реєстрації права була обґрунтована тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження (арешт майна) за №\~41679408. Наявність обтяжень у вигляді арешту свідчить про невизнання права власності позивача, що потребує його захисту в судовому порядку у встановлений законом спосіб. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09\~вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху. 04 жовтня 2021 року ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича; підготовче засідання призначено на 02 листопада 2021\~року 08-30 год., яке в подальшому відкладалося. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 січня 2022 року у прийнятті визнання відповідачем позову відмовлено; залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ\~«ФК «Інвест Хаус»; підготовче засідання відкладено на 08 лютого 2022\~року 09-00 год., яке в подальшому неодноразово відкладалося з різних причин. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні з 05\~год. 30 хв. 24 лютого 2022\~року строком на 30 днів введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №\~2/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 04 травня 2022\~року №\~27/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду з 05 травня 2022 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2022 року підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду на 23 серпня 2022 року 14-00 год., яке в подальшому неодноразово відкладалося, востаннє на 22 листопада 2022 року 08-30 год. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просив проводити судове засідання без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У справі міститься заява відповідачки про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Також міститься клопотання представника виконкому Ніжинської міської ради Чернігівської області в особі відділу адміністративно-дозвільних процедур Кірсанової С. про розгляд справи без її участі та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства України. Приватний виконавець Приходько Ю. М. подав заяву, в якій просив проводити засідання без його участі. Представник ТОВ «Інвест-Хаус» - Євтодьєв А. О. подав клопотання про розгляд справи без участі, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 740/4359/20, виданого 06 листопада 2020 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, встановлено, що згідно з інформацією з Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спірна квартира належить [PERSON] , тоді як жодної інформації щодо права власності на вказану квартиру позивача не було, тому дії приватного виконавця виконавчого округу Приходька Ю.\~М. є законними, обґрунтованими та такими, що вчинені згідно із ЗУ «Про виконавче провадження». Вважав, що позовні вимоги є надуманими та такими, що мають на меті лише уникнення [PERSON] від виконання зобов`язань за кредитним договором, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України не здійснювалося. Судом установлено, що згідно з договором дарування від 28 грудня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Зеленським В. В. та зареєстрованим у реєстрі за № 2101, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 01.09.2021 № 152-02/5601, виданої Центром надання адміністративних послуг Ніжинської міської ради Чернігівської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 10 травня 2005 року (а.\~с. 14). Також реєстрація [PERSON] підтверджується копією записів з Книги обліку за вказаною адресою (а. с. 11, 12). Згідно з довідкою про склад сім`ї від 01 вересня 2021 року № 151-02/5593, виданою Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Чернігівської області, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , з [PERSON] , 1966 р. н., та [PERSON] , 2017 р. н. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 24.04.2021 приватним виконавцем Приходьком Ю.\~М. накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови про опис та арешт майна боржника серії звп № 63779538 від 23.12.2020; особа, майно/права якої обтяжуються, [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~717\~ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч. 1 ст. 718 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~719\~ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1 ст. 722 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). За приписами ст.\~210\~ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Частиною 1 статті 316\~ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Згідно зі статтею 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 2 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2020\~року в справі № 910/10987/18. Згідно із ч. 1 ст.\~56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. У ч. 4 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» регламентовано підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч. 5 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, установлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 28 грудня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Зеленським\~В.\~В., тоді як арешт на вказану квартиру накладено 24 квітня 2021 року на підставі постанови про опис та арешт майна боржника серії звп № 63779538 від 23.12.2020, прийнятої приватним виконавцем Приходьком Ю. М. Оскільки позивач, який не є стороною виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, фактично набув у встановленому законом порядку за нотаріально посвідченим договором дарування у власність спірну квартиру, проте не може зареєструвати за собою відповідне право у зв`язку з накладенням арешту, то суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі вказаного рішення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підлягає виключенню запис за № 57843134 від 24 квітня 2021 року про реєстрацію обтяження арешту вказаної квартири.

Outcome: approved