Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Аруцеву Ірину Григорівну звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач в своїх вимогах посилається на те, що 14 січня 2006 року відповідачка [PERSON] (прізвище до укладення даного шлюбу - « [PERSON] ») уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 15. Від шлюбу відповідачі мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка є онукою позивачки, [PERSON] , [INFO] . Дівчинка на час подання позовної заяви навчалась у 3-б класі одеської загальноосвітньої школи № 71, проживає вона зі своєю бабусею по материнській лінії - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також з бабусею по батьківській лінії [PERSON] (матір`ю відповідача [PERSON] ). за адресою: [ADDRESS] . Батьки [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Мати дитини - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У цій квартирі вона проживає разом з відповідачем батьком дитини - [PERSON] . Дитина зареєстрована за адресою реєстрації її батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Проте Дівчинка не проживає ні з одним з батьків. [PERSON] довелося забрати [PERSON] до себе, оскільки відповідачі вживають наркотичні засоби, ніде не працюють, а в квартирі по [ADDRESS] , вони влаштували притон, де збираються такі ж наркомани, як і відповідачі. Батьки не відводять дівчинку в школу, не забезпечують її їжею і одягом. Більше того, вони відібрали у дитини золоті сережки, золотий хрестик, планшет - ті речі, які були придбані для дитини на кошти [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі, покладених законом на батьків обов`язків, не виконують, не беруть матеріальної, грошової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо утримання та виховання вирішуються позивачкою та іншою бабусею [PERSON] без участі та підтримки з боку відповідачів. Неодноразово [PERSON] та [PERSON] зверталися в правоохоронні органи з відповідними заявами. У зв`язку з вищевказаними обставинами, позивачка [PERSON] звернулася до відділу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації з проханням позбавити відповідачів батьківських прав, на що позивачці було рекомендовано звернутися до суду та після проведення перевірки буде надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. На думку позивачки, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьками, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачів до своїх батьківських обов`язків, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. Ухвалою судді Сувертак І. В. від 22 лютого 2021 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження по спарві за правилами загального позовного провадження. (а.с. 33). Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, матеріали справи (а.с. 91) містять клопотання адвоката Аруцевої І. Г. про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи в суді повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи не звертались. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за відсутності третьої особи, свою правову позицію виклав в висновку від 31 грудня 2021 року №01-05-3/399вх., просив винести рішення з урахуванням прав та інтересів дитини. (а.с. 69-72). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, неодноразово брала особисто участь в судових засіданнях, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2006 року відповідачка [PERSON] (прізвище до укладення даного шлюбу - « [PERSON] ») уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 15. (а.с. 6). Від шлюбу відповідачі мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка є онукою позивачки, [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7). Мати дитини, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 01.10.2021. На момент відвідування малолітня [PERSON] , [INFO] мешкала з матір`ю. Відповідно до інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради [PERSON] , та малолітня [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики, наданої Одеською загальноосвітньою школою №71 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, малолітня [PERSON] , [INFO] відвідує навчальний заклад відповідно до розкладу занять. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Виявляє схильність до логічного та образного мислення. Має добрий загальний розвиток. Врівноважена, розсудлива. Правила поведінки виконує. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Відповідально виконує доручення. Мати та бабусі приділяють увагу вихованню та навчанню дитини. Відповідно до інформації КНП «Дитяча міська поліклініка №2» ОМР, піклується про дитину бабуся, [PERSON] . Декларація на медичне обслуговування укладена з лікарем-педіатром [PERSON] . Відповідно до акту про спільне проживання, складеного сусідами, за місцем проживання бабусі, [PERSON] , підписи яких завірені виконавчим директором ОСББ «Золоті дубки» [PERSON] з`ясовано, що малолітня [PERSON] , [INFO] дуже часто, декілька місяців мешкає у бабусі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , батьки її не відвідують. Матір дитини письмово пояснила, що бабусі дитини з самого початку були проти їхнього шлюбу та всіляко втручались в їх життя. Свого чоловіка вона лікувала від алкогольної та наркотичної залежності. Після лікування в нього почались приступи шизофренії, були спроби самогубства. [PERSON] проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вона дуже любить свою доньку, намагається щоб у дитини була повноцінна родина. Також [PERSON] повідомила, що у зв`язку з відсутністю технічного обладнання її донька [PERSON] , [INFO] попросилася до бабусі, [PERSON] для того щоб займатися онлайн, та пообіцяла матері, що кожного дня буде телефонувати їй, але вже на протязі півтора тижня дитина з матір`ю не спілкується через те, що батько дитини [PERSON] та її бабуся забороняють спілкуватися з матір`ю. З пояснення малолітньої [PERSON] , [INFO] наданого в присутності бабусі [PERSON] та головних спеціалістів територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі відомо, що дитина хоче проживати з батьком, та щоб її батьки залишались її батьками. [PERSON] та [PERSON] не довели членам Комісії обставини, які б стали законною підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , позбавляючи дитину батьківської любові, піклування, тим самим захищаючи права та законні інтереси [PERSON] , 2011р.н. Згідно висновку наданого органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 31 грудня 2021 року №01-05-3/399вх., служба у справах дітей вважає не доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно ґрунтуються на ухиленні відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України). З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 162 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. За змістом частин 4-6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку наданого органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 31 грудня 2021 року №01-05-3/399вх., служба у справах дітей вважає не доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Суд погоджується з вказаним висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Матеріали справи не містять негативних характеристик, доказів винної поведінки відповідача та умисного ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки. Сам факт проживання батька окремо від доньки, тим більше на дуже значній відстані, невідвідування батьком навчальних закладів не є достатньою підставою для висновку про доцільність позбавлення особи батьківських прав з огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом для впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків. Таким чином позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідачі умисно та злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Даних щодо застосування заходів впливу у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків та їх безрезультатності матеріали справи також не містять. Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме: невиконання батьками батьківських обов`язків, не знайшли свого беззаперечного доведення. Такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 331/5427/17, провадження № 61-12023св18. Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Конвенції. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи. З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки відповідачів, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення їх батьківських прав як гострої соціальної необхідності у застосуванні такого втручання у права, захищені статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed