Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що під час перебування в шлюбі з відповідачкою у них народився син [PERSON] , [INFO] . 25.07.2022 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/8103/22 був виданий судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття. При винесенні судового наказу судом не було враховано, що у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Його матір має інвалідність 1 групи та прикута до інвалідного візка, вона не може самостійно рухатись та потребує цілодобового догляду та допомоги, піклування та медикаментозного лікування. Його батько переніс інсульт 19.01.2021, внаслідок чого він також потребує стороннього цілодобового нагляду, піклування та медикаментозного лікування. Щомісячний розмір коштів на утримання батьків становить 50000 грн., що визначено аліментним договором від 27.04.2022. Він не має власного житла, а тому щомісячно витрачає 12000 грн. Відповідно до судового наказу він повинен щомісячно сплачувати 27440 грн. на утримання сина, що дорівнює десяти прожитковим мінімумам. За таких обставин на свої власні потреби у нього залишається приблизно 25% заробітку, що вочевидь є недостатнім. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , мати відповідача має у власності квартиру та заміський будинок, тобто відповідач реалізувала своє право на достатній життєвий рівень. Просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу від 25.07.2022 по справі №752/8103/22 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] до 1/13 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 22.08.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 05.10.2022 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] підтвердив доводи, викладені в позові, та додатково пояснив, що сума його щомісячного доходу становить 112000 грн. Він несе витрати на утримання батьків, на оренду житла, оплачує няньку для батьків, а також заощаджує гроші, які будуть потрібні для лікування брата, який служить у ЗСУ. За відрахуванням зазначених витрат у нього залишається 40000 грн., з яких він готовий сплачувати 1/4 частину на утримання сина, що становить 8000 грн. З моменту розірвання шлюбу і до видачі судового наказу він не добровільно не сплачував аліменти на утримання сина. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Представник відповідача адвокат Прилепа Р.А. заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що питання стягнення аліментів було вирішено шляхом звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. [PERSON] звертався до суду з позовом про виключення відомостей про нього як про батька дитини. Договір на утримання батьків був укладений в квітні, щоб показати потенційні витрати. Розмір аліментів в сумі 25000 грн. не є завеликим для дитини та не є обтяжливим для позивача. Лікування брата позивача, який є військовослужбовцем за контрактом, забезпечується державою. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] з 27.11.2010 перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2010 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.2012. Шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19.07.2013 справа №753/9614/13-ц. 25.07.2022 Голосіївським районним судом міста Києва по справі №752/8103/22 був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] з 10.10.2011 довічно встановлено першу Б групу інвалідності з ураженнями опорно-рухомого апарату, загальне захворювання, потребує постійного стороннього догляду та спеціального медичного нагляду, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №774198. [PERSON] встановлений діагноз Covid -19, госпітальна двобічна пневмонія, гостре порушення мозкового кровообігу в басейні лівої задньої мозкової артерії з лакунарним вогнищем в таламусі, гіпокампі зліва, енцефалопатія змішаного генезу, дифузний кардіосклероз, передсердна екстрасистолітична аритмія, діабетична нефропатія, що підтверджується випискою з медичної карти від 02.02.2021. 27.04.2022 [PERSON] уклав аліментний договір про утримання батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за умовами якого зобов`язався сплачувати на користь останніх аліменти в твердій грошовій сумі 50000 грн. щомісячно на їх утримання. Згідно з інформаційною довідкою від 10.08.2022 №307022381 [PERSON] на праві власності з 29.01.2021 належить гараж 35. Гараж 115, квартира [ADDRESS] . Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу вищенаведених норм права можна зробити висновок про те, що розмір аліментів, визначений судом, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути змінений за умови зміни матеріального або сімейного стану позивача, погіршення або поліпшення здоров`я, при цьому кожна з цих умов може бути самостійною підставою для зменшення розміру аліментів або існувати одночасно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Необхідність зменшення аліментів, які стягуються на утримання сина, позивач обґрунтував тим, що після сплати аліментів на утримання батьків, витрат на оренду житла для себе та сплати аліментів на утримання сина, на його власні потреби залишається 25% заробітку, що вочевидь є недостанім. Суд відзначає, що розмір аліментів, які стягуються з їх платника, може бути зменшений за умови виникнення певних обставин, передбачених законом, які виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Оцінюючи надані докази. суд відзначає, що після видачі судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання сина, матеріальний або сімейний стан позивача не змінився, відомості про погіршення стану його здоров`я також відсутні. При цьому суд відзначає, що обставини, які виникли і стали існувати до стягнення з позивача аліментів, як то сплата аліментів на утримання своїх батьків, стан здоров`я батьків, оренда житла для себе) не мають значення для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, а тому не враховуються судом. Наведені в позовній заяві доводи, на думку суду, не можуть бути самостійною підставою для зменшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивач повідомив, що розмір його щомісячного доходу становить 112000 грн., виходячи з чого, суд не вважає обтяжливим сплату позивачем аліментів на утримання сина, розмір яких не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Наявність у власності відповідача майна також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки це майно було придбано до видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання і дитини, а не після цього, а тому сама по собі наявність у відповідача майна не є доказом зміни її майнового стану у бік покращення. Наявність у матері відповідача нерухомого майна, яке належить їй на праві власності, взагалі не береться судом до уваги, оскільки ця обставина не має значення і не враховується судом при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, які стягуються з платника на користь стягувача. Частинами 1, 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач не виконав свого обов`язку щодо доказування обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, та не надав суду доказів, які б підтверджували погіршення його матеріального стану, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed