Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, а саме в період часу з 21.09.2017 по 11.06.2018. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 №757/39446/16-ц Позивача поновлено на роботі та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Разом з тим,позивач зазначає, що під час ухвалення даного рішення судом було встановлено, що на день пред`явлення позову до суду позивач перебуває у вимушеному прогулі з 07.07.2016 та за цей час відповідач зобов`язаний виплатити на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно з розрахунків, виконаних позивачем, з чинного законодавства України. Фактично вищезазначене рішення було виконано відповідачем 11.06.2018, що підтверджується наказом про поновлення позивача на посаді виконувача обов`язків старшого наукового співробітника відділу реформування відносин власності науково-дослідного економічного інституту №8-к від 11.06.2018. Відповідно з чим, позивач звернувся до відповідача з вимогою виплати належної йому суми середнього заробітку за час неоплачуваного вимушеного прогулу за період з 21.09.2017 по 11.06.2018, згідно з якою позивачу було відмовлено у виплаті вказаних грошових коштів з посиланням на те, що вказані питання на сьогодні вирішуються у судовому порядку. Ухвалою судді від 23.03.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідачі відзив на позовну заяву не направили. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачі про розгляд справи повідомлені, відзиву по суті позовних вимог до справи не надавали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи, про що подав через канцелярію суду відповідну заяву. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2018 №757/39446/16-ц Позивача поновлено на роботі та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Під час ухвалення даного рішення судом було встановлено, що на день пред`явлення позову до суду позивач перебуває у вимушеному прогулі з 07.07.2016 та за цей час відповідач зобов`язаний виплатити на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно з розрахунків, виконаних позивачем, з чинного законодавства України. Вищезазначене рішення фактично було виконано відповідачем 11.06.2018, що підтверджується наказом про поновлення позивача на посаді виконувача обов`язків старшого наукового співробітника відділу реформування відносин власності науково-дослідного економічного інституту №8-к від 11.06.2018. За таких обставин вбачається, що позивач перебував у неоплаченому вимушеному прогулі в період часу з 21.09.2017 по 11.06.2018. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України особа звільнена від обов`язку доказування обставин, встановлених рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 43 Конституції України кожному гарантується своєчасне отримання винагороди за працю. У статті 1 Закону України «Про оплату праці» вказано, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. У разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100 (далі за текстом - Порядок). Відповідно до Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата працівника. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку). Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Розрахунок середнього заробітку позивача за один день, відповідно до «Заяви про зміну предмету позову» від 21.09.2017 по справі №757/39446/16-ц; В останні два календарні місяці позивач відпрацювала згідно довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України в жовтні 2015 - 21 робочий день, в січні 2016 - 21 робочий день (загалом 42 робочі дні). За що відповідачем було нараховано за останні два місяці роботи заробітну платню в розмірі 8340,00 грн. відповідно 198,57 грн. зща один робочий день (8340,00/42=198.57). В період часу з 21.09.2017 по 11.06.2018 - 178 робочих днів. Таким чином, загальний розмір середнього заробітку за час вимушеного неоплаченого прогулу в період часу з дати винесення рішення Печерським районним судом м. Києва по справі №757/39446/16-ц від 25.01.2018 (з урахуванням поданим позивачем заяви про зміну предмету позову від 21.09.2017) про поновлення на посаді позивача по час фактичного поновлення позивача на посаді, на користь Позивача, що підлягає стягненню з Відповідача, складає - 35345, 46 грн. (198,57 х 178). Суд погоджується з таким розрахунком, оскільки вважає його таким, що здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства України. Стягнути з Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (код ЄДРПОУ 02736403) в дохід Держави України (УДКСУ у Печерському районі м. Києва код ЄДРПОУ 38004897) витрати з оплати судового збору в розмірі 1922 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дві) грн. 75 коп. за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved