Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У липні 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 19 липня 2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не проживають однією сім`єю та припинили шлюбні відносини. Сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер та подальше збереження шлюбу є неможливим. У судовому\~засіданні представник позивача - адвокат Гайдай Я. Ф. позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що між [PERSON] , громадянином України, [INFO] , та [PERSON] , громадянкою України, [INFO] , Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19 липня 2019 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 1074, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21\~Сімейного\~кодексу\~України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved