Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

18.06.2021 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частина квартири [ADDRESS] . При житті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй частину квартири [ADDRESS] заповідала синам: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Остренко А.В. 21.06.2012р. за р№1559. Крім спадкоємців за заповітом право на обов`язкову частку після смерті померлої [INFO] [PERSON] мав [PERSON] , чоловік померлої, як непрацездатний вдівець, який прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, так як проживав зі спадкодавцем на час її смерті. Спадкоємець [PERSON] прийняв обов`язку частку, відповідно до ст. 1241 ЦК України, спадкоємець [PERSON] , прийняв спадщину за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] , відповідно до ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживали разом зі спадкодавцем на час її смерті. Позивач [PERSON] , прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , шляхом звернення з відповідною заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.01.1994р. № [NUMBER] , яке видане Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С.Орджонікідзе та на 1/18 частку квартири [ADDRESS] , яка належить йому в порядку спадкування обов`язкової частки після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . При житті [PERSON] склав заповіт відповідно до якого належну йому частину квартири [ADDRESS] , він заповідав [PERSON] . Позивач [PERSON] , прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] шляхом звернення з відповідною заявою в строки встановлені законом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів у позивача, вирішити питання в позасудовому порядку та отримати свідоцтва про спадщину після смерті батьків позивач не має можливості. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на 5/36 частин квартири [ADDRESS] , та на 7/18 частин квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання позивач та його представник адвокат Земцова О.В. не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відповідь на відзив не подав, причини неявки суду не повідомив, про час та дату був повідомлений вчасно. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . (а.с. 52) 21 червня 2012 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй частину квартири [ADDRESS] заповідала синам: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Остренко А.В. зареєстровано в реєстрі №1559. (а.с. 62-зв.) [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №869. (а.с. 61- зв.) Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частина квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 11.01.1994р. № [NUMBER] , яке видане Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С.Орджонікідзе, яка була приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», та належала на праві спільної сумісної власності - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 81-82) Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після померлої, [PERSON] , чоловік померлої, [PERSON] - як непрацездатний вдівець, прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, так як проживав зі спадкодавцем на час смерті. Обов`язкова частина спадщини становила 1/18 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до наданої копії спадкової справи № 83-2020 після померлої [PERSON] ,син [PERSON] звернувся 15.07.2020 року із заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. про прийняття спадщини після померлої матері. В заяві також зазначив, що є інші спадкоємці, а саме чоловік [PERSON] та син [PERSON] . (а.с. 61) За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 21.08.2020 року № 04-07/3/1218, разом з [PERSON] на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.69 -зв.). Таким чином, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняли: чоловік [PERSON] - обов`язкову частку, що складає 1/18 частку квартири [ADDRESS] (1/3 : 3 = 1/9; 1/9:2= 1/18); син [PERSON] прийняв за заповітом 5/36 частин квартири [ADDRESS] (1/3-1/18=5/18; 5/18 :2=5/36); син [PERSON] прийняв за заповітом 5/36 частин квартири [ADDRESS] (1/3-1/18=5/18; 5/18 :2=5/36). Не зважаючи на те, що спадщина була прийнята, станом на 07.06.2021 року жоден зі спадкоємців не отримав свідоцтво про право на спадщину, з причини відсутності правовстановлюючих документів на квартиру. 13.10.2004 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому частину квартири [ADDRESS] , він заповідав [PERSON] , який посвідчений державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори Гавриленко Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №2-1754. (а.с. 85) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1507. (а.с.84- зв.) Відповідно до наданої копії спадкової справи № 162-2020 після померлого [PERSON] ,син [PERSON] звернувся 12.11.2020 року із заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. про прийняття спадщини після померлого батька. (а.с. 84) До складу спадкового майна входить: 1/3 частка квартири [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.01.1994р. № [NUMBER] видане Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С.Орджонікідзе; та 1/18 частка квартири [ADDRESS] , яка належить померлому в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 30.11.2020 року № 04-07/3/19615, разом з [PERSON] на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.88). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, в позасудовому порядку отримати свідоцтво про спадщину після смерті батьків позивач не має можливості, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 341/02-31 від 07.06.2021р. та № 342/02-31 від 07.06.2021р. (а.с. 83, 91) Згідно вказаних постанов, підставою для відмови є не надання правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] .. Позивач [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що не надано документів підтверджуючих належність майна спадкодавцям. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.5. ч.1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що відмова у вчиненні нотаріальної дії та неможливість оформлення права власності у нотаріальному порядку, призвела до неспроможності позивача розпоряджатися належним йому майном, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Outcome: approved