Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що 03.10.2006 між [PERSON] та Банком було підписано кредитний договір №DN80F100000003. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2016 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DN80F100000003 від 03.10.2006 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 2\~233\~326,74 грн., що еквівалентно 87\~960,88 долара США, яка виникла станом на 17.05.2016. Проте, правовідносини між сторонами не припинилися. Оскільки у вищезазначеному рішенні суду було стягнено заборгованість на час розгляду справи, то з 26.05.2016 по 06.06.2022 є заборгованість у розмірі 4\~784,85 доларів США, що складає 3% річних від простроченої суми, яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у зв`язку зі смертю останнього, що підтверджується актовою записом про смерть №1370 від 21.09.2020, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, справу прийнято до свого провадження та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.10.2006 між [PERSON] та Банком було укладено кредитний договір №DN80F100000003, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 26\~250,99 доларів США. Як зазначає позивач, відповідач допустив прострочення виконання зобов`язань, а тому банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року позов\~ПАТ КБ «Приват Банк»\~до [PERSON] та [PERSON] , як поручителя, про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DN80F100000003 від 03.10.2006 у розмірі 2\~233\~326,74 грн. 19 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується актовим записом №1370 від 21.09.2020, копію якого надано Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року. Згідно зі ст.1054\~ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст. 629\~ЦК України договір\~є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 80\~ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 статті\~76, частиною 2 статті\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Звертаючись у 2016 році з позовом до суду про стягнення заборгованості, кредитодавець реалізував своє право на пред`явлення вимоги в порядку ч. 2\~ст. 1050 ЦК Україниі\~такими діями на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а тому втратив право здійснювати нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою визначеною в договорі і у даному випадку права і інтереси кредитора у правовідносинах забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України) Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625\~ЦК України, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у\~постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/190/18. Як зазначає позивач в позовній заяві, розмір 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4\~784, 85 доларів США, позивач розрахував за період з 26.05.2016 по 06.06.2022 виходячи з розміру простроченої заборгованості по кредиту 26\~444,88 доларів США, про що позивачем надано розрахунок. У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DN80F100000003 від 03.10.2006 у розмірі 3% річних від простроченої суми у розмірі 4\~784, 85 доларів США, за період з 26.05.2016 по 06.06.2022, виходячи з розміру простроченої заборгованості по кредиту 26\~444,88 доларів США, що складає 139\~856,86 грн. 86 коп. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача [PERSON] , на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: partial