Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

1. Описова частина 20.06.2022 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з вказаним позовом, у якому просить: - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZNB0G00000008Ж від 30.08.2004 у розмірі 125 716, 94 грн звернути стягнення на будинок, загальною площею 86, 50 кв.м, житлова площа 52, 40 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах; - виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), що розташований за адресою: [ADDRESS] Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача На обґрунтування АТ КБ «Приватбанк» вказало, що 30.08.2004 відповідачка уклала з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № ZNB0G00000008Ж, за яким отримала кредит в розмірі 16 100 грн, зі сплатою процентів 20,04 грн на рік із кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 29.08.2014. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №ZNB0G00000008Ж між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку 46/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку із порушенням виконання грошового зобов`язання за кредитним договором станом на 21.02.2022 за відповідачкою рахується борг в розмірі 125 716, 94 грн, із яких 7864,24 грн тіло кредиту, 30342,97 грн проценти, 87 509, 73 грн - пеня. З метою погашення боргу за кредитним договором № ZNB0G00000008Ж позивач просить звернути стягнення на цілий будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] та виселити відповідачку та інших осіб із цього житла. Відповідно до письмових пояснень, відповідачка не визнала позов із тих підстав, що борг нею погашено (а.с. 51). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.07.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження. Підготовче провадження у справі закрито ухвалою суду від 10.08.2022. У судове засідання сторони не прибули, від представника позивача наявна заява із проханням справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка, згідно поданої заяви, також просила проводити розгляд справи за її відсутності. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до кредитного договору від 30.08.2002 № ZNB0G00000008Ж, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , остання отримала кредит в розмірі 16 100 гривень для купівлі житлового будинку зі сплатою 1,67 проценти річних, та повернення щомісячно не менше 291,1 грн, із кінцевим терміном повернення кредиту до 29.08.2014 (а.с. 15-16). Відповідно до договору іпотеки від 13.08.2004, в забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № ZNB0G00000008Ж, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку 46/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 17-20). Згідно розрахунку боргу АТ КБ «ПриватБанк» нарахувало [PERSON] борг за кредитним договором № ZNB0G00000008Ж станом на 21.02.2022 в розмірі 125 716, 94 грн, із яких 7864,24 грн тіло кредиту, 30342,97 грн проценти, 87 509, 73 грн - пеня (а.с. 9-12). Відповідно до листа від 19.10.2022 банк повідомив [PERSON] про необхідність погашення боргу за кредитним договором № ZNB0G00000008Ж в розмірі 125 716, 94 грн та можливе звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі непогашення боргу (а.с. 13). Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 04.06.2010 у справі 2-247/10 р за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , із [PERSON] на користь банку стягнуто борг за кредитним договором від 30.08.2004 в розмірі 12 272, 47 грн (а.с. 53). Постановою державного виконавця відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції від 24.04.2014 закрито виконавче провадження, у зв`язку із сплатою [PERSON] боргу в розмірі 12272,47 грн на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконавчим листом у справі 2-247 (а.с. 54). Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду № 274/4897/15-ц у справі позовом АТ КБ «Првитбанк» судом відмовлено банку у задоволенні позову до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором ZHB0G00000007Ж від 30.08.2004 в розмірі 43892,69 грн., в тому числі: 0 грн. - заборгованість за кредитом; 18074,06 грн. - заборгованість за процентами; 25818,63 грн. - заборгованість по пені із тих підстав, що у позивача було відсутнє право повторно стягувати заборгованість за відсотками та пеню, нарахованих в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору (а.с. 55-57). Норми права, які застосовані судом, та висновки суду Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до з частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно зі ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною 1 ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно частинами першою, третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Приписами частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів статті 12, частин першої, п`ятої - сьомої статті 81, частини першої статті 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз доводів сторін, висновки суду Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, які стосуються предмету доказування, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, із таких підстав. У порушення статті 43 ЦПК України позивач, звернувшись із даним позовом до суду, приховав докази про наявність судового рішення Бердичівського міськрайонного суду від 10.06.2010 про дострокове стягнення боргу із відповідачки за кредитним договором № ZHB0G00000007Ж від 30.08.2004 в розмірі 12272,47 грн та факт погашення цього боргу відповідачкою. Також позивач приховав відомості про наявність рішення Бердичівського міськрайонного суду від 11.04.2019 у справі № 274/4897/15-ц у позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, яким у задоволенні позову було відмовлено через відсутність права банку у нарахуванні пені та процентів після дострокового пред`явлення вимог про стягнення боргу за тілом кредиту у 2009 році. Таким чином, долучений до позову розрахунок боргу суперечить рішенню суду від 11.04.2019 у справі № 274/4897/15-ц, яке є обов`язковими до виконання. Розрахунком боргу не доводиться наявність заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ZHB0G00000007Ж. Відповідачкою повернуто борг за тілом кредиту, що вбачається із постанови державного виконавця відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції від 24.04.2014 про закриття виконавчого провадження у зв`язку із погашенням боргу за рішенням від 30.08.2004 в розмірі 12272,47 грн. Тому, через недоведення наявності боргу відповідачки за кредитним договором № ZHB0G00000007Ж, підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні. До того ж суд зазначає, що позивач просить звернути стягнення на цілий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тоді як в іпотеку [PERSON] було передано лише 46/100 частки цього будинку. Оскільки відмовлено у позові в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суд також відмовляє у задоволенні похідної позовної вимоги про виселення позивачки та інших осіб. Окремо суд зазначає, що виселення із житла, придбаного за рахунок кредитних коштів, без надання іншого житла, не допускається. Розподіл судових витрат Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для компенсації судових витрат позивача відсутні.

Outcome: dismissed