Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «АЛАНД»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Хара Н.С.), Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Олексія Олександровича (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Клименко О.О.), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 05.02.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрований в реєстрі за № 4559, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості у розмірі 51 766,58 грн., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 15.04.2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0217/82/0347263 (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1.1. Договору, сума кредиту склала 26 460,63 грн. Згідно п. п. 1.1.4., 1.1.5. Договору, Позичальник зобов`язувався повернути суму кредиту до 15.04.2017 року шляхом сплати періодичних щомісячних платежів до 15 числа кожного календарного місяці згідно графіка погашення кредиту. Позивач вказує, що всі кредитні зобов`язання перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» він виконав, погасивши заборгованість перед банком. Проте 05.02.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис що зареєстрований в реєстрі за № 4559, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості у розмірі 51 766,58 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а саме, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень, не пересвідчився у наявності безспірної заборгованості та нотаріусу не було надано виписки з рахунку боржника. Також представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. матеріали нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 4559 від 05.02.2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД». Крім того, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 4559 від 05.02.2020 року, вчиненим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованість у розмірі 51 766,58 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2020 року за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 4559 від 05.02.2020 року, вчиненим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованість у розмірі 51 766,58 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2020 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Олексія Олександровича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та підготовче засідання у справі призначено на 18.08.2020 року. 17.08.2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання. 18.08.2020 року не відбулося у зв`язку із неявкою сторін, наступне підготовче засідання призначено на 28.09.2020 року. 28.09.2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить судове засідання, призначене на 28.09.2020 року, провести за відсутності позивача та його представника. Крім того, представником позивача заявлено клопотання про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Олексія Олександровича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року прийнято до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Олексія Олександровича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 16.08.2021 року; витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. документи, на підставі яких було здійснено виконавчий напис нотаріуса № 4559 від 05.02.2020 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року заяву представника позивача про забезпечення позову повернуто заявнику. 16.08.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із розглядом головуючим суддею клопотань слідчих органів та судове засідання призначено на 02.12.2021 року. 01.12.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача письмові доповнення до позовної заяви, в яких остання зазначила, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. керувалася Законом України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік), проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Отже, під час вчинення виконавчого напису, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. не було дотримано вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». 01.12.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про витребування доказів, в якій остання просить витребувати у Приватного акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» виписки по рахунку [PERSON] з відображенням внесених платежів по кредитному договору № 014/0217/82/0347263 від 15.04.2013 року та копії договорів про відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором до нового кредитора ТОВ «ФК «АЛАНД» та заява про витребування у Київського державного нотаріального архіву матеріалів справи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. щодо вчинення виконавчого напису № 4559 від 05.02.2020 року про стягнення з [PERSON] на ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості. 02.12.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява, в якій остання просить розглянути заяву про витребування доказів за відсутності позивача та його представника та відкласти розгляд справи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» виписку по рахунку [PERSON] з відображенням внесених платежів по кредитному договору № 014/0217/82/0347263 від 15.04.2013 року та належним чином засвідчену копію договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/0217/82/0347263 від 15.04.2013 року до нового кредитора ТОВ «ФК «АЛАНД». Витребувано у Київського державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії матеріалів справи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. щодо вчинення виконавчого напису № 4559 від 05.02.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів, згідно п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 12.04.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 04.10.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 21.11.2022 року. 08.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» надійшла заява, в якій останнє зазначило про відсутність можливості подати до суду витребувані ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року документи, оскільки [PERSON] в установі банку не обслуговувався, платежів не здійснював. Крім того, Акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» договори про відступлення прав вимоги з ТОВ «ФК «АЛАНД» не укладалися. 21.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Крім того, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. В судове засідання 21.11.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача у заяві від 21.11.2022 року просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 15.04.2013 року між [PERSON] (далі - Позичальник), Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», далі - Кредитор) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» (далі- ПрАТ «СК «УНІКА Життя», Страховик) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0217/82/0347263 (далі - Договір), відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені цим Договором (а. с. 8 - 12). Відповідно до п. п. 1.1.1. - 1.1.8. Договору, сума кредиту - 26 460,63 грн. Цільове використання кредиту: кредит видається на споживчі цілі у розмірі 25 000,00 грн., на сплату страхового платежу на користь Страховика у розмірі 1 460,63 грн.; дата надання кредиту: одноразово: 15.04.2013 року; дата сплати ануїтентних платежів: 15 числа кожного календарного місяця згідно Графіку погашення кредиту та сплати інших платежів; дата повного погашення кредиту: 15.04.2017 року; строк кредиту: 48 місяців з дати надання кредиту; процента ставка: фіксована ставка становить 47,3% річних. 05.02.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напису, що зареєстрований в реєстрі за № 4559, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованість за кредитним договором № 014/0217/82/0347263 від 15.04.2013 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за період часу з 15.04.2018 року до 29.11.2019 року у розмірі 51 766,58 грн., яка складається з: 25 650,84 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25 815,74 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 300,00 грн. - витрати, пов`язані зі вчиненням виконавчого напису (а. с. 13). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року № 566. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 014/0217/82/0347263 від 15.04.2013 року та одержання її боржником. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису, вчиненого 05.02.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що зареєстрований в реєстрі за № 4559, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості у розмірі 51 766,58 грн., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 49064676 від 30.04.2020 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved