Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів із [PERSON] , які стягуються з останнього в межах виконавчого провадження №68492536 Шевченківського ВДВС м. Києва відкритого 04.02.2022 року на виконання судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року з твердої грошової суми у розмірі 50% прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON] [INFO] на ј частину з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня набранням рішення законної сили. В обґрунтування позову позивач посилалася на ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 СК України та вказує, що 1 050 грн. аліментів на утримання дитини є мізерною сумою що не покриває четвертої частини усіх витрат, які несе позивач на утримання дитини. Оскільки матеріальне становище позивача у порівнянні з дня присудження аліментів погіршилось, а утримання дитини в період воєнного стану та з періодичних і нестабільних доходів важка і виснажлива справа, просила про задоволення позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на розгляді справи та прийнятті рішення виходячи з підстав виказаних у позовній заяві і наявних доказах, які, на його думку, сформовані у належному та повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечувала щодо задоволення позовних вимог, звертала увагу суду на те, що позивач на початку 2022 року на власний розсуд ініціювала заяву про видачу судового наказу у якій самостійно визначилася з розміром і способом стягнення бажаних аліментів. При цьому, вже через декілька місяців безпідставно змінила свою позицію і фактично намагається змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження не надаючи будь-яких належних і допустимих доказів та належних обґрунтувань. З огляду на позицію представника позивача щодо розгляду справи та ухвалення рішення за наявних доказів та обґрунтувань позовної заяви, позицію представника відповідача, відсутність заяви про зміну підстав або предмету позову, суд вважає можливим розгляд справи та її завершення. Вивчивши позовну заяву, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне. Ст. 182 СК України, на яку посилається у своїй позовній заяві [PERSON] , системно входить до Глави 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» і встановлює обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а ч. 2 вказаної Статті регламентує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . У відповідності до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу, крім іншого у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідності залучення інших заінтересованих осіб. Зі змісту ст. 160 ЦПК України вбачається, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а суд зобов`язаний видати судовий наказ, якщо такі вимоги заявлені в межах ст. 161 ЦПК України. Таким чином, у разі стягнення аліментів у межах наказного провадження заявник не лише самостійно визначається із способом стягнення але із розміром бажаних та достатніх аліментів. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. За ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ст.ст. 77,78,79 ЦПК України визначає поняття належних, допустимих та достовірних доказів на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З огляду на зазначене, навіть якщо ініціювати позов про збільшення розміру аліментів, що на думку суду намагалася довести позивач у позовній заяві вказуючи на те, що отримуваний розмір аліментів є мізерною сумою, що не покриває четвертої частини усіх витрат, які несе позивач на утримання дитини, позивач має не лише зазначити про це у позові, але й довести належними та допустимими доказами зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Крім того, надати суду доказ на підтвердження існування рішення суду, яке набрало чинності, про те, що аліменти взагалі були стягнуті. При цьому, матеріали справи не лише не містять жодного з доказів наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів, але й самого рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , що, за таких обставин, на думку суду, виключає можливість зміни розміру, порядку і способу вже стягнутих аліментів. Відмовляючи у задоволенні даного позову суд виходить також із того, що розмір і спосіб стягуваних аліментів визначався особисто заявником на триваючий період часу, до досягнення дитиною повноліття, а з дня присудження аліментів минуло лише декілька місяців. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed