Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому\~просила визнати\~за нею\~право власності\~на земельну\~ділянку площею\~0,9500\~га з\~кадастровим номером\~2625687200:04:002:0602\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що розташована\~в [ADDRESS] ,\~яка належала\~померлому [PERSON] ,\~ в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~чоловіка [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали вона з чоловіком [PERSON] , [INFO] , та дітьми в господарстві батька (свекора) [PERSON] , [INFO] . Батькові (свекору) [PERSON] на праві власності належала вищевказана земельна ділянка. [INFO] помер батько (свекор) [PERSON] , а [INFO] помер чоловік [PERSON] . Після смерті батька (свекра) [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в управління яким вступив її чоловік [PERSON] , але за життя не оформив своїх спадкових прав. Вона являється єдиною спадкоємницею після смерті чоловіка (діти, відповідачі по справі, не прийняли спадщину після смерті чоловіка (батька), не бажають її приймати. Вона бажає оформити право власності на вищевказану земельну ділянку на своє ім`я. В нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також Державному земельному кадастрі відсутні відомості\~про власника\~земельної ділянки з кадастровим номером 2625687200:04:002:0602, що не дає можливості підтвердити належність спадкодавцю [PERSON] вищевказаної земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0.9500 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в [ADDRESS] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048006 від 02.04.2001 року, виданого на ім`я свекра [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду подали заяви, в яких позов визнали, просили його задовольнити та справу розглянути у їх відсутності. Вказали, що жодних претензій не мають і не будуть мати в майбутньому (а.с. 80, 83). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподаарської книги № 6 Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Петрилівським старостинським округом № 18 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 220 від 29.09.2022 року станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] , який побудований до 05.08.1992 року і числився як колгоспний двір, були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , 1910 р.н., син [PERSON] , 1945 р.н., невістка [PERSON] (позивач), 1949 р.н., внук [PERSON] (відповідач), 1972 р.н., внука [PERSON] (відповідач), 1974 р.н. (а.с. 18). Відповідно до архівного витягу з рішення 8 сесії Петрилівської сільської Ради народних депутатів 3 демократичного скликання с. Петрилів Тлумацького району від 24 березня 2000 року «Про виділення земельних ділянок власникам сертифікатів в натурі с. Новосілка», виданого архівним відділом № 4 Івано-Франківської районної державної адміністрації № 1086/01-20 від 03.10.2022 року, вирішено виділити земельні ділянки в натурі у ур. «Довженька», контур [NUMBER] , загальною площею 15,1 га громадянам згідно списку, для розширення особистого підсобного господарства (а.с. 9). Згідно Додатку до рішення 8 сесії Петрилівської сільської Ради демократичного скликання від 24.03.2000 року під номером 6 зазначений [PERSON] (свекор позивача), розмір земельної ділянки 0,94 га (а.с. 10). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на земелю серії IІ-ІФ № 048006 від 02.04.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2, [PERSON] (свекор позивача), на підставі рішення VII сесії ІІІ скликання Петрилівської сільської Ради народних депутатів від 24.03.2000 року, належало право власності на земельну ділянку, площею 0,9500 га, яка розташована в [ADDRESS] , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2611989002021 від 23.06.2021 року та довідки уточнення з витягу про земельну ділянку, видану Головним управліням Держгеокадастру в Івано-Франківській області земельна ділянка площею 0,9500 га з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Петрилів, урочище «Довженька», Тлумацького району Івано-Франківської області має кадасторовий номер 2625687200:04:002:0602. Документ, який є підставою для виникнення права рішення 7 сесії 3 скл. Петрівської сільської ради від 24.03.2000 р. Документ, що посвідчує право - Державний акт на право приватної власності на земелю серії IІ-ІФ № 048006, реєстраційний № 2, від 02.04.2001 року, (а.с. 5-7,\~8). [PERSON] (чоловік позивача) народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 24). 27.12.1968 року [PERSON] одружилася з [PERSON] (позивач) та після одруження їй присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 25). [INFO] [PERSON] (свекор позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 19). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (свекор позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Чоловік позивача [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки вступив в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводив похорон померлого батька, що підтверджується довідкою Петрилівського старостинського округу № 18 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 217 від 23.09.2022 року (а.с. 17). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65293586 від 23.06.2021 року, в Спадковому реєстрі відсутні відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] (свекор позивача), який помер [INFO] (а.с. 68 зворот). [INFO] [PERSON] (чоловік позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті чоловіка [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом, так як була зареєстрована та проживала разом з ним, що підтверджується довідкою Петрилівського старостинського округу № 18 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 217 від 23.09.2022 року (а.с. 17). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~100/2006 від 11.04.2006 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (чоловік позивача) (а.с. 45-78), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Крім того,\~позивач [PERSON] частково оформила спадщину за заповітом після смерті чоловіка на спадкове майно, яке не є предметом розгляду даної справи (а.с. 23, 52, 65). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку площею 0,9500 га, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також Державному земельному кадастрі відсутні відомості\~про власника\~земельної ділянки з кадастровим номером 2625687200:04:002:0602, що не дає можливості підтвердити належність спадкодавцю [PERSON] вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацького державної нотаріальної конто Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 306/02-31 від 19.08.2022 року (а.с. 21). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved