Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

До Сквирського районного суду Київської області надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації у розмірі 9001,44 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що 20.11.2018 між ПАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Фарби колорит» укладено договір добровільного страхування ризиків пов`язаних з експлуатацією транспортних засобів, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Vokswagen Polo д.н.з. [NUMBER] . 12.06.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Renaut д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Києва від 02.08.2019 відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до розрахунку СТО від 12.07.2019 вартість відновлювального ремонту складає 46200 грн, яку позивач сплатив в повному обсязі. Відповідно до ст.\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та ст. 993\~ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На час ДТП цивільна відповідальність відповідача була ним застрахована ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», у зв`яку з чим позивач звернувся до останніх з заявою про виплату страхового відшкодування та 26.02.2020 отримав суму страхового відшкодування в розмірі 36688,56 грн.. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача різницю між завданою шкодою та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного носу в розмірі 9001,44 грн. та 2481 грн судового збору. В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з\~ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 20.11.2018 між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарби колорит» був укладений договір добровільного страхування ризиків пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу Vokswagen Polo д.н.з. [NUMBER] № [NUMBER] , відповідно до п.п. 5.1.7. та 5.1.8. страхування ризиків здійснюється на умовах: база ремонту ТЗ - СТО, погоджена страховиком; фізичний знос деталей ТЗ - не враховується.(а.с.5) Згідно відповіді з НПУ 12 червня 2019 року о 08 год. 10 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода - зіткнення. Винуватець ДТП [PERSON] (а.с.6-11) Як вбачається з постанови Дарницького районного суду м.Києва від 02 серпня 2019 року 12 червня 20109 року о 08 год. 10 хв. [PERSON] , на вул. Княжий Затон, 21 в м. Києві, керуючи транспортним засобом марки «Рено Мідлум» д.н.з. [NUMBER] причепом «Гронвольд» д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Поло» д.н.з. [NUMBER] , який стояв та в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота Корола» д.н.з. [NUMBER] , який стояв попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.1, 10.3 ПР України. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,0 гривень.(а.с.15) На час розгляду справи вищевказана постанова суду не оскаржена та не скасована, а тому є чинною. Згідно з\~ч.6\~ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні,чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. 13 червня 2019 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» було отримано повідомлення про подію з транспортним засобом від потерпілої сторони ТОВ «Фарби колорит».(а.с.12) Відповідно до\~звіту № 79/19 від 12.07.2019 про оцінку вартості (розміру) ушкоджень, спричинених пошкодженням транспортного засобу,\~вартість витрат, спричинених пошкодженням транспортного засобу Vokswagen Polo д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження , станом на дату оцінки, становить 52045,03грн. (а.с.33-50) Згідно\~листа СК «Брокбінесбанк» ві 27.07.2020 сума страхового відшкодування згідно рахунку-фактури ФОП [PERSON] ві 12.07.2019 становить 36688,56грн. (23940грн.-вартість змінених сталей* 1-0,376 (Ез )+ 13860 вартість робіт+8400 вартість матеріалів+510 франшиза) Розмір заподіяної шкоди відкориговано урахуванням коефіцієнту фізичного носу. (а.с.63) Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейський страховий альянс» було здійснено виплату на рахунок ФОП [PERSON] у розмірі 46200 гривень, що підтверджується\~платіжними дорученнями № 173, 199,202.(а.с.56-58) Позивач з метою досудового врегулювання спору, 09 вересня 2020 року звернувся до [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) та просить у порядку суброгації відшкодувати різницю між завданою майновою шкодою та виплатою його\~старховою компанією\~у розмірі 9001,44 грн., що підтверджується поштовим повідомленням.(а.с.64-65) Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1\~ст.1188 ЦК України). Відповідно до\~ч.1\~ст.16 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 року, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями\~ст.979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача, як страховика за договором добровільного страхування, із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до\~ч.ч.16, 17\~ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша\~статті 25 Закону України «Про страхування»). Частиною 1 п.22.1\~ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі\~ст.29 цього ж Закону, - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до\~ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з\~частиною другою\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до\~статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у\~статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню, відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України, правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У п.п.68-70 постанови зазначено, що\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого (ПрАТ «Європейський страховий альянс») переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов` у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (до ПрАТ «Європейський страховий альянс») переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні (СК «Брокбінесбанк»), у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілому, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні (відповідача [PERSON] ) у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем в порядку суброгації. Отже, за змістом\~статті 993 ЦК України\~у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в даному випадку до позивача, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язана. В цій же постанові зазначено, що потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування шкоди, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка задала шкоди, за наявності передбачених\~ст.1194 ЦК України\~підстав. Верховний Суд в аналогічних справах дійшов висновку, що відшкодування різниці між розміром завданої шкоди та виплатою страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, має відшкодовувати саме особа, з вини якої сталася ДТП (постанова від 04.03.2020 р., справа № 331/6395/18, постанова від 11.03.2020 р., справа №754/5129/15). Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, перейшло від останнього право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 922/4013/17 виклав позицію, в якій вказав, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля, є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Судом встановлено, що відповідач у добровільному порядку не компенсував позивачу витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також розмір заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 9001,44 гривень. У відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481 гривень, сплата якого підтверджується платіжним дорученням №6511 від 10.06.2022 квитанцією.(а.с.90) На підставі наведеного,

Outcome: approved