Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою та просить встановити факт її постійного проживання разом на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи свою заяву, заявниця зазначила що у 2014 році померла її сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді 1/3 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в якому померла була зареєстрована. Разом з нею за цією ж адресою був зареєстрований її син [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки від її прийняття не відмовився. [PERSON] є рідним племінником заявниці, і, оскільки його мати померла, а заявниця за віком потребувала сторонньої допомоги, він у січні 2015 року переїхав жити до неї за адресою: [ADDRESS] , де і проживав до дня смерті. Оскільки спадкоємці у племінника відсутні, заявниця, як його найближча родичка і співвласниця домоволодіння, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але отримала відмову в його видачі, оскільки не надала доказів, які підтверджують факт проживання з померлим на час відкриття спадщини. Зазначила, що встановлення факту її проживання зі спадкодавцем за однією адресою має для неї юридичне значення та встановлюється з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Справа надійшла в провадження суду 14.09.2022 року. 19.09.2022 заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено\~в судовому\~засіданні, задоволено клопотанням заявника про витребування доказів. Заявниця в судове засідання не з`явилась, її інтереси в суді представляє адвокат Мірошниченко М.В. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуду суду. Представник заявника адвокат Мірошниченко М.В. в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, зазначених в ній, просить задовольнити. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснила,\~що померлий [PERSON] був її двоюрідним братом, а заявниця її та його тітка. Брат постійно проживав з матір`ю в будинку [ADDRESS] , а після смерті матері, приблизно у січні 2015 року він перейшов жити до тітки [PERSON] , яка проживала на [ADDRESS] . Вони допомагали один одному. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] , тобто є сусідкою заявниці. Її мати друже із заявницею, тому їй відомо, що у заявниці був племінник, який достатньо довго - більше ніж рік - жив з нею разом, допомагав їй, а потім помер. Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши надані заявником письмові докази, суд приходить до наступного. Нормою ст.4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] /а.с.5/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частки будинку за адресою: [ADDRESS] , і належала останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-749, виданого 22.09.1989 року державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори. Іншими співвласниками домоволодіння є [PERSON] та заявниця [PERSON] /а.с.7/. [INFO] помер [PERSON] /а.с.6/. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.05.2022 року, яке набрало законної сили 28.06.2022 року, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була рідною сестрою [PERSON] та матір`ю [PERSON] /а.с.8-9/. Отже, встановлено, що заявниця [PERSON] є рідню тіткою [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Як видно із наданої заявницею інформації, за адресою: [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] мав реєстрацію місця проживання [PERSON] /а.с.11/. Актом № 28 від 08.09.2022, складеним мешканцями ОСББ «Інгулець-Сонячна5», підтверджується, що [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , починаючи з січня 2015 року по 18 лютого 2016 року /а.с.10/. Згідно з інформацією, отриманої судом в порядку витребування доказів, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Після смерті\~ [PERSON] \~26.11.2021\~року заведено\~спадкову справу\~№ 384/2021\~за заявою\~ [PERSON] ,\~яка одержала відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не доведено факту родинних відносин зі спадкодавцем. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися, заповіти спадкодавцем не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджено також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи, заповіти/спадкові договори) /а.с.61-63/. 09.08.2022 року від імені [PERSON] до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори звернулася представник за довіреністю із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало її племіннику [PERSON] , і отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки строк для прийняття спадщини пропустила, доказів про проживання зі спадкоємцем на день смерті за однією адресою не надала /а.с.12/. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1263\~ЦК України\~передбачено,\~що рідні\~дядько та\~тітка спадкодавця мають право на спадкування за законом у третю чергу. Суд встановив, що факт відсутності реєстрації заявниці разом з померлим племінником на день його смерті за однією адресою став перешкодою в отриманні нею свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно, яке він фактично прийняв у спадщину після смерті матері сестри заявниці [PERSON] . Відповідно до п.3.22. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012, № 296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Водночас, нормою ч.1 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізично: тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з ч.10 ст.6 вказаного Закону в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією адресою за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини,спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з положеннями п.2 зазначеної Постанови, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Як зазначалось вище, Актом і показаннями свідків в судовому підтверджено проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті із заявницею [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вони не проживали разом на момент смерті останнього, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 по справі № 484/747/17, яка відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судом, що розглядає справу з відповідними правовідносинами. Отже, суд приходить до висновку, що заявницею доведено, що вона на момент смерті племінника постійно проживала з ним за однією адресою, тобто постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки стане підтвердженням обставин фактичного прийняття нею спадщини відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України і надасть їй змогу в подальшому реалізувати право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку нерухомого майна. Іншого способу, окрім як звернення до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заявниця не має. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved