Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , з 2000 року по день смерті [PERSON] , тобто до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Катеринопільською селищною радою 23.07.1980 року та зареєстрованого БТІ в реєстровій книзі № 8 стор. 127 під реєстровим номером № 1526 та ЄРПВНМ № 344424413 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7122255100:02:002:0052 площею 1,1592 га., що розташована в адмінмежах Катеринопільської селищної ради, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 8-18-114 виданого Катеринопільською селищною радою народних депутатів 29.08.2002 року. Заявник вказує, що 23.01.1996 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого житловий будинок з надвірними спорудами заповіла [PERSON] .. З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , він 06.05.2011 року звернувся до Катеринопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 22.08.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок. Крім того, в липні 2022 року він, як спадкоємець четвертої черги за законом, звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер 7122255100:02:002:0052 площею 1,1592 га., що розташована в адмінмежах Катеринопільської селищної ради, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 8-18-114 виданого Катеринопільською селищною радою народних депутатів 29.08.2002 року, у чому йому було відмовлено, оскільки відсутній заповіт на вказану земельну ділянку та відсутній родинний зв`язок зі спадкодавцем, а підтвердити факт спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем заявник не зміг. Оскільки в позасудовому порядку заявник не може підтвердити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, він вимушений звернутися для вирішення даного питання до суду. Ухвалою суду від 12.09.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд на 12.10.2022 року. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в заяві, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Катеринопільської селищкої ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився. До суду надано заяву, відповідно до якої заінтересована особа просить справу розглядати без представника Катеринопільської селищної ради за наявними матеріалами справи. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У ст.ст.. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Приписами ст. 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15.12.2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений відповідний запис за № 74, внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1,1592 га, кадастровий номер 7122255100:02:002:0052 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Катеринопільської селищної ради, що належали померлій на час відкриття спадщини. Відповідно до копії паспорта серія [NUMBER] [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 10.09.1993 року. Відповідно до довідки № 1276 від 04.06.2015 року виданої виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та доглядав свою тітку [PERSON] , 1923 року народження в зв`язку з її тяжким станом здоров`я та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , з 2000 року до дня її смерті [INFO] . Відповідно до копії заповіту, посвідченого 23.01.1996 року державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А., [PERSON] належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла [PERSON] .. Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.08.2011 року, спадкоємець [PERSON] отримав спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з верандою та ганком А-1, загальною площею 66,6 кв. м., житловою площею 38,4 кв. м., з сараєм та літньою кухнею Б, гаражем б, сараєм В, погрібом П, огорожею 1, ворітьми з хвірткою 2, колодязем 3 в [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Катеринопільською селищною радою 23.07.1980 року. Постановою державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у праві власності на земельну ділянку площею 1,1592 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адмінмежах Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області (раніше - Катеринопільської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що вона була сусідкою [PERSON] , спілкувалася з нею, тому їй відомо, що [PERSON] постійно проживав разом зі своєю тіткою в [ADDRESS] , оскільки остання хворіла та потребувала догляду, разом з тим вони вели спільне господарств, спільно доглядали за городом та будинком. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявника, добре знала [PERSON] , провідувала її так як остання хворіла. Зазначила, що [PERSON] піклувалася про свою тітку, вони вели спільне господарство, разом обробляли город, спільно проживали з 2000 року по день смерті [PERSON] .. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] , постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] з 2000 року до дня її смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснював за нею догляд, вели спільне господарство. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved