Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-24 00:00:00

25 листопада 2022 року до суду звернулася [PERSON] про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що вона з грудня 2020 року по кінець березня 2022 року проживала з [PERSON] , [INFO] , спільно однією сім`єю в будинку її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Шлюб із [PERSON] заявниця не реєструвала і спільних дітей ми не маємо. З початку 2022 року спільне життя не ладилось та дедалі погіршувалось, через вчинення [PERSON] відносно [PERSON] домашнього насильства. [PERSON] стверджує, що вона більше ніж пів року потерпає від насильства зі сторони [PERSON] через образи, постійні погрози, вчинення ним крадіжки її майна, нищення її майна та майна її матері, отруєння питної води у криниці домогосподарства, а також неодноразового побиття заявниці. Заявниця вказує, що вона не може спокійно жити, оскільки боїться за себе та свою матір. Постійно відчуває психологічне пригнічення та острах. Особливо нестерпною стала поведінка [PERSON] з березня 2022 року, коли після чергової сварки та погроз і побиття, заявниця розірвала сімейні відносини та виставила його з речами з маминого будинку. З того часу, [PERSON] по відношенню до [PERSON] , почав ще більш агресивніше поводитися, мстив за розірвані сімейні стосунки, виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував та бив, що стало причиною неодноразових звернень [PERSON] до правоохоронних органів. [PERSON] систематично вчиняв домашнє насильство відносно [PERSON] та її матері. У судовому засіданні заявниця та її представник не з`явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , є співмешканцем заявниці та з грудня 2020 року по кінець березня 2022 року проживав разом з ними за адресою: [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] постійно виникають сварки та конфліктні ситуації. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] та її матері, що підтверджується копіями постанов про притягнення до адміністративної відповідальності та копіями витягів з ЄРДР. В довідковій інформації, наданій заявницею, також містяться відомості про розгляд адміністративних правопорушень щодо вчинення домашнього насильства по справах, в яких призначено склад суду Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як визначено у п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом,до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved