Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

11 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради. Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року залучено до участі у справі Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 травня 2021 року на проїзній частині автомобільної дороги на вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку автомобіль Audi Q7, [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в ході руху потрапив в яму довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м. Внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода та автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач є власником вищенаведеного автомобіля. Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2021 року №161/10715/21 заступника начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради Яворського Віктора Євгеновича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Цим судовим рішенням встановлено, що [PERSON] , будучи посадовою особою, а саме - заступником начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, не вжив заходів щодо ліквідації ями довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м на проїжджій частині по вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, та п. 1.5 ПДР, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 травня 2021 року за участю автомобіля марки Audi Q7 д.н.з. [NUMBER] . Позивач вважає, що шкода була завдана його автомобілю внаслідок протиправної бездіяльності Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, якого позивач вважає балансоутримувачем спірної ділянки дороги в м. Луцьку. Посилаючись на вищевикладене, а також положення глави 82 ЦК України, позивач, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради та Управління житлово-комунального\~господарства Департаменту\~житлово-комунального\~господарства Луцької\~міської ради на свою користь 73\~781,99 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля. Заяв про зміну предмету позову у зв`язку із залученням за клопотанням позивача другого співвідповідача до суду не надходило. Відповідач Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради у письмовому відзиві позов заперечив з тих підстав, що балансоутримувачем спірної ділянки дороги є Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, яке є самостійною юридичною особою. Відповідач Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради у письмовому відзиві позов заперечив з тих підстав, що вважає висновок судового експерта про розмір матеріального збитку необґрунтованим, а самі ушкодження, отримані автомобілем, такими, що не пов`язані з ДТП. Цей відповідач не заперечує, що саме він є балансоутримувачем спірної ділянки дороги. В судове засідання сторони не прибули. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від представника відповідача - Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги заперечують. Відповідач - Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про причини неявки свого представника у судове засідання не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2021 року на проїзній частині автомобільної дороги на вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку автомобіль Audi Q7 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в ході руху потрапив в яму довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м. Внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода та автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач є власником вищенаведеного автомобіля (а.с.24). Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2021 року №161/10715/21 заступника начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради Яворського Віктора Євгеновича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Цим судовим рішенням встановлено, що [PERSON] , будучи посадовою особою, а саме - заступником начальника відділу інженерно-транспортної інфраструктури департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, не вжив заходів щодо ліквідації ями довжиною 1,56 м, шириною 0,75 м, глибиною 0,15 м на проїжджій частині по вул. Чорновола, 22 у м. Луцьку, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п.3.1.1 ДСТУ 3587-97, та п. 1.5 ПДР, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 травня 2021 року за участю автомобіля марки Audi Q7 д.н.з. [NUMBER] (а.с.7-8). Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи Волинського НДЕКЦ МВС України від 01 липня 2021 року №СЕ-19/103-21/4254-АВ, вартість матеріального збитку завданого [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля Audi Q7, 2013 року випуску, [NUMBER] , при в`їзді у вибоїну (яму) на дорожньому покритті, що трапився 21 травня 2021 року, станом на 21 травня 2021 року складає 72\~776,99 грн. (а.с.10-22). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"(далі - Закон № 3353-XII) водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. У частині першій статті 24 Закону № 3353-XII передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", який чинний від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими. Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 "Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій" Єдиних правил). Отже, якщо балансоутримувач дороги який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги, допустив бездіяльність, це є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18, від 18 лютого 2020 року №916/2586/18. Застосовуючи вказану позицію до розглядуваної справи, суд зауважує, що балансоутримувачем спірної ділянки дороги є саме Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, яке є окремою юридичною особою, а не Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, як помилково зазначає позивач. Будь-яких доказів протилежного сторона позивача суду не надала, хоча тягар доказування в цій частині лежить саме на ній. Факт перебування відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради у стані припинення, як юридичної особи, не звільняє його від обов`язку відшкодувати шкоду, та не покладає її відшкодування на іншу юридичну особу - Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради. Щодо доводів відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про неналежність виконаної на замовлення позивача судової експерти для визначення розміру матеріальної збитку, суд зауважує, що експертиза проведена в короткий проміжок часу після ДТП, пошкодження, які вказані у дефектній відомості огляду транспортного засобу від 26 травня 2021 року, відповідають пошкодженням, які зазначені у переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які зазначені у схемі місця ДТП (а.с.22 цієї справи, а.с.2 справи №161/10715/21). Клопотань про призначення додаткової чи повторної судової експертизи жоден із відповідачів не подавав. Також суд відхиляє доводи відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про відсутність достовірних доказів про причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженнями на автомобілі та наїздом у яму на дорозі, оскільки для суду є очевидним, що ушкодження у вигляді пошкоджень шин та дисків, важелів шарової опори, могли виникнути в результаті даної ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимог слід задовольнити частково, а саме - стягнути з відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на користь позивача 73\~781,99 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. У задоволенні позовних вимог до Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради слід відмовити, оскільки цей відповідач не є балансоутримувачем спірної ділянки дороги, а тому не може нести цивільно-правову відповідальність за її утримання. Також, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн., а також витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1\~015,20 грн. (а.с.1, 23).

Outcome: partial