Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

07 вересня 2022 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. 12 вересня 2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Позиція позивача Позивач посилається на те, що у період з 11 липня 1979 року по 03 лютого 2020 року він працював на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Внаслідок важких умов праці він отримав професійні захворювання та частково втратив професійну працездатність. Позивач вважає, що саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 245 000 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою від 13 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви та клопотання відповідача Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшла заява із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. На думку представника відповідача справа потребує розгляду у порядку загального позовного провадження, оскільки заявлені вимоги немайнового характеру. Крім того представником відповідача подані клопотання: - про призначення судово-психологічної експертизи, - про витребування додаткових доказів. Як передбачено частинами 4, 5 статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Згідно пункту 2 частини 1 статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є зокрема з`ясування заперечень проти позовних вимог, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. \~ \~ Позивачем\~додані до\~позовної заяви\~письмові докази,\~що підтверджують\~обставини,\~на які\~він посилається\~у позовній\~заяві,\~а саме\~ \~його роботу\~на підприємстві\~відповідача у\~шкідливих умовах,\~ \~встановлення йому\~висновком МСЕК\~первинно втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань. Представник відповідача просить витребувати додаткові докази, а саме: -у позивача індивідуальну програму реабілітації інваліда, розрахунок розміру моральної шкоди, документи, що свідчать про виконання вимог індивідуальної програми реабілітації інваліда, -у обласної МСЕК №2 акт огляду МСЕК, документи, що свідчать про виконання або невиконання вимог первинної індивідуальної програми реабілітації позивачем, індивідуальну програму реабілітації інваліда [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право\~працівника на\~відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок\~професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди. Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві, зокрема позивачем зроблений докладний опис негативних змін у його житті, спричинених ушкодженням здоров`я. Додаткові докази, які просить витребувати представник відповідача, не стосуються предмету позову. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Діючим законодавством не передбачено обов`язку позивача надавати розрахунок розміру моральної шкоди. Призначення по справі судово-психологічної експертизи є недоцільним, оскільки позивачем такого клопотання не заявлено, для встановлення факту спричинення моральної шкоди та оцінки її розміру не потрібні спеціальні знання. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, про витребування додаткових доказів, про призначення експертизи. У відзиві на позов представник відповідача просить суд зобов`язати позивача подати заяву свідка, в якій надати відповіді на десять запитань, посилаючись на те, що письмове опитування позивача як свідка під підпис про обізнаність зі змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань сприятиме повному та всебічному з`ясуванню обставин щодо наявності чи відсутності порушень законодавства про охорону праці з боку відповідача. \~ \~ \~Відповідно до\~положень статті\~93\~ЦПК України,\~ учасник\~справи має\~право поставити\~в першій\~заяві по\~суті справи,\~що ним\~подається до\~суду,\~не більше\~десяти запитань\~іншому учаснику\~справи про\~обставини,\~що мають\~значення для\~справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. Тобто процесуальним законом встановлено обов`язок надавати відповіді на питання саме позивача, а не іншого учасника справи (відповідача). Як передбачено статтею 92 ЦПК України, сторони можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи, лише за їхньою згодою. У відповіді на відзив представником позивача адвокатом Мотузом О.В. зазначено, що позивач не надавав своєї згоди на допит його в якості свідка, власної такої ініціативи також не проявляв. У позовній заяві та відповіді на відзив стороною позивача зазначено, в чому полягає моральна шкода і якими доказами підтверджується позиція позивача. Зважаючи на викладене, суд не вправі зобов`язувати позивача подавати відповіді на запитання у формі заяви свідка. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, а також наявності вини підприємства у спричиненні цієї шкоди. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом Згідно із записами у трудовій книжці (а.с.8-10), [PERSON] працював на шахті «Тернівська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах у період з 11 липня 1979 року по 03 лютого 2020 року. 08 серпня 2008 року головним державним санітарним лікарем м.Павлограда затверджено акт розслідування хронічного професійного захворювання, за змістом якого [PERSON] 31 серпня 2008 року встановлено остаточний діагноз: радикулопатія шийна і попереко-крижова з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді плечолопаткового періартриту, дефартрозу ліктьових та колінних суглобів, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії. Професійне захворювання виникло внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища на організм робочого, недосконалість технологічних процесів. Причина професійного захворювання: пил, важка праця, несприятливий мікроклімат. (а.с.11) Довідкою МСЕК від 26 січня 2009 року [PERSON] було первинно встановлено 65 відсотків втрати професійної працездатності, у томі числі: 45 відсотків радикулопатія з дефартрозами, 15 відсотків ХОЗЛ, 5 відсотків приглухуватість. (а.с.12) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 130\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, при вирішенні питання про оподаткування суми, яка за рішенням суду спрямовується на відшкодування шкоди здоров`ю, підлягає застосуванню податкове законодавство, яке було чинним на момент настання події, яка є підставою для відшкодування шкоди. Позивачу було первинно встановлено втрату 65 відсотків професійної працездатності висновком МСЕК від 26 січня 2009 року. На той час був чинним Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб». Відповідно до підпункту 4.2.10 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року № 889-IV , до складу загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки, штрафів або пені, фактично одержаних платником податку як відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що спрямовуються на відшкодування прямих збитків, понесених платником податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; б) процентів, одержаних від боржника внаслідок прострочення виконання ним грошового зобов`язання у розмірі, прямо встановленому цивільним законодавством, якщо інший розмір не встановлено таким цивільно-правовим договором; в) пені, яка сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів) або інших сум бюджетного відшкодування; г) сум шкоди, завданої платнику податку актами і діями, визнаними неконституційними, або завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, яка відшкодовується державою у порядку, встановленому законом. Таким чином сума відшкодування моральної шкоди, визначена рішенням суду, підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial