Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Спілки споживчих товариств Кіровоградської області "Ульяновського районного споживчого товариства" про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач просить визнати за ним право власності на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказані вимоги позивач обґрунтовує наступним: 04 квітня 2012 року позивач [PERSON] купив в Ульяновського районного споживчого товариства виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] за що сплатив 3500 ( три тисячі ) гривень в касу Ульяновського районного споживчого товариства а відповідач в свою чергу надав накладну на зазначену суму та квитанцію про сплату зазначених коштів і зобов`язалися оформити даний виробничий будинок до кінця 2012 року. З 2013 року позивач періодично звертався до Ульяновського районного споживчого товариства з проханням документального оформлення виробничого будинку, однак з боку відповідача було зволікання. Той факт, що позивач [PERSON] володіє з часу купівлі виробничого будинку до даного часу та факт купівлі виробничого будинку підтверджується довідкою Ульяновського районного споживчого товариства №34 від 21.06.2022 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №269 від 04.04.2012 року, видатковою накладною №УР - 0000002 та свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач просить суд, визнати за ним право власності на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 05.10.2022 року Ульяновським районним судом винесено ухвалу відкриття провадження та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивачем [PERSON] до суду було подано заяву про зміну предмету позову. 14.11.2022 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області винесено ухвалу, якою задоволено клопотання позивача та прийнято позовну заяву у новій редакції зі зміною предмету позову [PERSON] до Ульяновського РАЙСТ про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяву, якою просять позов задовольнити та розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви представників сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У справі встановлено, що 04 квітня 2012 року позивач [PERSON] купив в Ульяновського районного споживчого товариства виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] за що сплатив 3500 ( три тисячі ) гривень в касу Ульяновського районного споживчого товариства а відповідач в свою чергу надав накладну на зазначену суму та квитанцію про сплату зазначених коштів і зобов`язалися оформити даний виробничий будинок до кінця 2012 року. З 2013 року позивач періодично звертався до Ульяновського районного споживчого товариства з проханням документального оформлення виробничого будинку, однак з боку відповідача було зволікання. Факт придбання та володіння [PERSON] виробничим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується: - довідкою Ульяновського районного споживчого товариства №34 від 21.06.2022 року ( а.с.11); - квитанцією до прибуткового касового ордеру №269 від 04.04.2012 року ( а.с.9), - видатковою накладною №УР - 0000002 ( а.с.19); - свідченнями свідків [PERSON] ( а.с.12,13 та [PERSON] ( а.с. 15,16). Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України- якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. З огляду на вказані обставини, враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати своє право власності на нерухоме майно, а також те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права власності за позивачем на вказане майно, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved