Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 45 214 грн. 47 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № К3ХRRХ02140157 від 21.06.2007 року [PERSON] , отримав кредит у розмірі 2 265,60 грн. з платою 12 процентів річних за користування кредитними коштами. станом на 12.05.2022 р. виникла заборгованість, яка складається з: 44 375,83 грн. - заборгованість за процентами; 666,12 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;172,52 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором У зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів представник позивача просить суд стягнути виниклу заборгованість на користь АТ «Приватбанк» та здійснити розподіл судових витрат. 04.07.2022р. відкрито провадження у даній справі, з урахуванням положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як свідчить текст позову не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до положень ЦПК України. Заяв, клопотань з процесуальних питань та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, дійшов до наступних висновків. Представник позивача зазначає, що відповідно до укладеного договору № К3ХRRХ02140157 від 21.06.2007 р. [PERSON] 21.06.2007 р. отримав кредит у розмірі 2265,60 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам 2розстрочка» складає між ним і банком договір про що свідчить підпис [PERSON] . Так, за твердженнями представника АТ «Приватбанк», у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 12.05.2022 р. [PERSON] має наступну заборгованість за кредитним договором: 44 375,83 грн. - заборгованість за процентами; 666,12 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом 172,52 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до положень ст.12ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач надав суду копію заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та розрахунок заборгованості. Проте, вказані документи не підтверджують погодження АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] істотних умов договору кредиту. Як вбачається з наданих представником позивача доказів, витяги Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису [PERSON] . В постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Анкета-заява [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» містить лише його анкетні дані та не містить даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту, розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом. В анкеті-заяві відсутня відмітка про те, який саме банківський продукт [PERSON] обрав та яку саме картку він просив видати. Розрахунок заборгованості та виписка з рахунку також не є документом, який може підтверджувати погодження сторонами умов кредитування. Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства. Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» не доведено погодження з [PERSON] усіх істотних умов договору, відсутні підстави вважати, що кредитний договір між ними був укладений. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» обґрунтовані наявними договірними зобов`язаннями із відповідачем, а до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів погодження з ним всіх істотних умов договору, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed