Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

01.11.2022 року засобами поштового зв`язку АТ КБ «Приватбанк» направив до суду позов, в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором\~№б/н\~від 02.03.2011\~року у\~розмірі 19469,44\~грн,\~а також\~стягнути судові\~витрати. В обґрунтування позову вказано, що відповідач своїм підписом у заяві підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі яких банк відкрив кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом утворилась заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 19469,44 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 72). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відзиву від відповідача не надходило (а.с. 130-131, 142-143). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.03.2011 року [PERSON] підписав Анкету-заяву, відповідно до якої погодився з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг та погодився з його умовами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді (а.с. 87). В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного міжсторонами кредитного договору [PERSON] було видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] від 02.03.2011 року з терміном дії до 11/14; № [NUMBER] від 08.10.2012 року з терміном дії до 05/16; № [NUMBER] від 08.10.2012 року з терміном дії до 10/16; № [NUMBER] від 19.02.2016 року з терміном дії до 05/18; № [NUMBER] від 23.04.2016 року з терміном дії до 05/18; № [NUMBER] від 23.04.2016 року з терміном дії до 05/18; № [NUMBER] від 29.12.2014 року з терміном дії до 12/18; № [NUMBER] від 29.12.2014 року з терміном дії до 12/18; № [NUMBER] від 10.11.2015 року з терміном дії до 08/19; № [NUMBER] від 31.10.2015 року з терміном дії до 10/19; № [NUMBER] від 21.01.2016 року з терміном дії до 10/19; № [NUMBER] від 21.03.2018 року з терміном дії до 09/21; № [NUMBER] від 16.09.2019 року з терміном дії до 11/22 (а.с. 86). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] максимальний кредитний ліміт за картою становить 17\~590, 00 грн (а.с. 85). Долучена до матеріалів справи виписка з рахунку, яка свідчить про те, що [PERSON] регулярно використовував кредитні картки для зняття готівки, оплати товарів і послуг в межах встановленого кредитного ліміту (а.с. 103-112). Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив відповідачу кредитний рахунок, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02.03.2011 року, станом на 10.10.2021 року заборгованість [PERSON] становить 19\~469,44 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15806, 06 грн, заборгованість за простроченими відсотками 3663, 38 грн (а.с. 83-84). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 19469,44 грн підлягають до задоволення. Крім того, на підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved