Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у зв`язку з навчанням у розмірі 2000 грн., починаючи з дати звернення до суду до закінчення навчання 30.06.2025 року. При цьому посилається на те, що сторони по справі є батьками повнолітнього сина, який проживає з матір`ю та навчається в навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою молодого віку, працює неофіційно, має мінливий дохід, інших утриманців не має. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю, а також навчається на денній формі договірної основи навчання у Державному університеті «Житомирська політехніка» з терміном навчання до 30.06.2025 року. Згідно ст. 199 СК України якщо\~повнолітні\~дочка,\~син\~продовжують навчання\~\~і\~\~у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій\~\~грошовій\~\~сумі\~\~і\~\~(або)\~\~у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1\~ст.77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. В свою чергу, відповідач не надав належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження свого матеріального стану та неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Таким чином, приймаючи до уваги, що у зв`язку із стаціонарним навчанням повнолітній син відповідача, який не досяг двадцятитрьохрічного віку, позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved