Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

07.02.2022 р. до суду надійшов вказаний позов. Позовні вимоги позивачем обгрунтовані тим, що сторони по справі перебували в цивільному шлюбі з 2005 р. по 2014 р. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2015 місце проживання дитини було визначено з батьком. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2015 з відповідачки на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини. На даний час у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 52888,28 грн. Після розірвання шлюбу відповідач перестала цікавитися життям дитини, допомоги на її утримання не надає, дитина перебуває на повному утриманні позивача. На підставі наведеного просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 09.02.2022 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 21). Ухвалою від 22.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 43). В судове засіданні позивач не з`явився, подав до клопотання про розгляд справи за його відсутності, на вимогах позову наполягав, проти постановлення заочного рішення не заперечував (а.с. 78). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк не подала відзив на позов, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та надав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів (а.с.71, 72-73). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено судом, що сторони по справі проживали з 2005 р. по 2014 р. без реєстрації шлюбу. У сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Батьком зазначено - [PERSON] , матір`ю- [PERSON] (а.с. 5). За рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2015 місце проживання дитини було визначено з батьком [PERSON] (а.с. 6-8). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2015 з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] , було стягнуто аліменти на утримання дитини (а.с. 9-10) Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам у [PERSON] перед [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини рахується заборгованість станом на 01.09.2021 по сплаті аліментів у розмірі 52 888,28 грн. (а.с. 11). Як вказував позивач відповідач життям дитини не цікавиться, допомоги на її утримання не надає, дитина перебуває на повному утриманні позивача, зв`язок з відповідачкою відсутній. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом матір не цікавиться дитиною, матеріально її не забезпечує, не дбаєь про її фізичний та духовний розвиток, самоусунулась від виховання дитини. Позивач змушений самостійно матеріально забезпечувати доньку, дбати про її розвиток. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини. Протилежного суду не надано. Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації у своєму висновку від 12.10.2022 року №106-6498 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своєї дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.72-73). Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своєї дитини [PERSON] , [INFO] . В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. за вимогами про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved