Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

27.06.2022 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РБК АЛЬБА» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди та понесених збитків, згідно з яким (враховуючи уточнення позовної заяви) просив суд: встановити факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «РБК АЛЬБА» в особі директора Байрака Олексія Олексійовича в період з 25.01.2022 року по 17.02.2022 року, стягнути з ТОВ «РБК АЛЬБА» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 16657 гривень, моральну шкоду у розмірі 30000 гривень та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 25.01.2022 року позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «РБК АЛЬБА», директором якого є [PERSON] . Між позивачем [PERSON] та ТОВ «РБК АЛЬБА» в особі директора Байрака Олексія Олексійовича був фактично укладений трудовий договір № 25/01/2022 від 25.01.2022 року в письмовій формі. Позивач вказує, що працювати він мав офіційно, але [PERSON] (роботодавець) при підписані трудового договору не запросив у нього трудової книжки та інших документів. Позивач вказував, що погодився на такі умови праці, лише через свою юридичну необізнаність та мав сподівання на належне ставлення ТОВ «РБК АЛЬБА» в особі [PERSON] 25.01.2022 року, відповідно до умов обговорених при прийнятті на роботу до ТОВ «РБК АЛЬБА», керівником якого є [PERSON] , [PERSON] був прийнятий на посаду постачальника. Робочий графік з роботодавцем не був обговорений. Свої трудові обов`язки постачальника, позивач мав здійснювати по факту виконаної роботи. Розмір заробітної плати був погоджений, у розмірі 20000 гривень перші два місяці роботи, а потім 25000 гривень. Згідно п. 3.1 трудового Договору заробітна плата повинна була виплачуватись два рази на місяць: з 16 по 20 число за відпрацьовану другу половину місяця, з 1 по 5 число наступного місяця - за відпрацьовану другу половину місяця. Позивач відзначив, що у зв`язку з тим, що його повністю влаштовувала пропозиція роботодавця, він приступив до роботи. Так, позивач з 25.01.2022 року сумлінно виконував свої посадові обов`язки, вказував, що нарікань на його роботу від роботодавця не надходило. Зазначав, що йому деколи доводилось виконувати і іншу роботу, яка не входила до його посадових обов`язків, наприклад вивішувати рекламу, але до роботи позивач ставився з відповідальністю та добросовісно виконував вказівки роботодавця. Однак, з 1 по 5 число роботодавець не виплатив йому першу заробітну плату. Позивач вказує, що продовжував працювати, надіючись, що заборгованість роботодавцем [PERSON] буде закрита. 17.02.2022 року роботодавець повідомив позивачу, що це його останній день виходу на роботу та не здійснив жодних виплат, в тому числі попередньої заборгованості. Заборгованість за 24 дні становить 16657 гривень. На вимоги позивача здійснити належний розрахунок, директор Байрак О.О. запевнив, що виплат не буде. 21.02.2022 року позивачем було написана заява на отримання виписки з бухгалтерії нарахувань по заробітній платі. 25.03.2022 року отримав відповідь на заяву, в якій зазначалось, що заява позивача не було належним чином оформлено. 09.04.2022 року отримав відповідь від роботодавця, що позивач взагалі не був допущений до роботи на підставі того, що не надав необхідних документів для укладення трудового договору. На момент звернення із позовом до суду відповідач повного розрахунку з позивачем так і не провів. Весь цей час були тільки обіцянки найближчим часом розрахуватися. Позивач зазначає, що на його думку вище зазначені дії ТОВ «РБК АЛЬБА» в особі директора Байрака О.О. є такими, що порушують його права, як працівника. 19.07.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05.10.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Позивач через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений у встановлений чинним законодавством спосіб. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Приймаючи до уваги належне повідомлення сторін про розгляд даної справи, а також приймаючи до уваги, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial