Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

28 вересня 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач, який є його внуком, протягом тривалого часу з січня 2001 року не проживає у квартирі [ADDRESS] . Зазначає, що квартира є не приватизованою. З наведених вище підстав, а також з посиланням на приписи ст.71 ЖК України позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 1 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, водночас, у заяві від 18.11.2022 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас, представник відповідача у заявах від 25.10.2022, 18.11.2022 позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, просив здійснювати розгляд справи без їх участі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується листом виконавчого комітету Луцької міської ради. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб від 11.02.2019 №39448 вбачається, що у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідач) (а.с. 10). Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З долученого до матеріалів справи та із заяви відповідача від 25.10.2022 вбачається, що останній із січня місяця 2001 року по грудень 2016 року проживав за адресою [ADDRESS] (разом з батьком [PERSON] ), з 2016 року по 2018 рік - за адресою [ADDRESS] , з 2018 року по даний час - за адресою [ADDRESS] . Варто зауважити, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 29.04.2004 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] залишено проживати з батьком [PERSON] (а.с. 16). Відповідачем не вчинялось будь-яких дій, які б свідчили про те, що останній користується вказаною квартирою, бере участь у її утриманні нарівні із позивачем, сплачує комунальні послуги, будь-яких доказів, що відповідач звертався до суду із питанням про вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою чи про поділ рахунків, усунення перешкод у користуванні квартирою суду надано не було, жодного доказу про те, що не втратив інтерес до квартири, відповідач суду не надав. При цьому, у заявах від 25.10.2022, 18.11.2022 представник відповідача позовні вимоги визнав, не заперечували щодо задоволення позову. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Витрати по справі залишити за позивачем. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved