Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

У вересні 2020 року позивач[PERSON] звернулаась до суду з позовом доТГ м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності Полтавської міської ради,КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради про визнання членом сім`ї квартиронаймача. В обгрунтування позову вказувала, що вона зареєстрована і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира перебуває в комунальній власності. Квартиронаймачем вказаної квартирі була її баба [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті позивачпродовжує проживати у вказаній квартирі та утримує її шляхом оплати комунальних послуг. З метою переведення особових рахунків позивач зверталась до КП ЖЕО №2, однак їй було відмовлено та листом № М579 від 03.07.2020р. повідомлено, що квартира [ADDRESS] є власність територіальної громади м. Полтави. Особовий рахунок оформлений на наймача [PERSON] , яка знята з реєстрації по даній адресі 01.02.2020р. у зв`язку із смертю. Оскільки позивачзареєстрована як піднаймач то самостійного права на займане жиле приміщення не набуває незалежно від тривалості проживання. Просила визнати її членом сім`ї померлої [INFO] квартиронаймача квартири [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Октябрського районного суду м.Полтави від 03.09.2020 року справу передано головуючому судді Гальонкіній Ю.С. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09.12.2020 року задоволено клопотання представника Управління майном комунальної власності Полтавської міської ради та вирішено слухати справу за правилами загального позовного провадження. Управління майном комунальної власності Полтавської міської ради та КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради та Полтавська міська рада подали відзиви на позовну заяву. Прохають відмовити у задоволення позовних вимог за безпідставністю. Зазначають, що навіть визнання позивача членом сім`ї квартиронаймача, остання не буде наділена правом вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, оскільки попередній договір припинено. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03.02.2021 року закрито підготовче засідання у справі. Справу призначено до судового розгляду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Октябрського районного суду м.Полтави від 20.10.2021 року, у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Гальонкіної Ю.С., справу передано судді Материнко М.О. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 25.10.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.01.2022 року закрито підготовче засідання у справі. Справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник до суду не з`явились, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності Полтавської міської ради,КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання представника не направили. Третя особа - [PERSON] у власних інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] до суду не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зважаючи на те, щовсіучасникисправи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогоюзвукозаписувальноготехнічногозасобу не здійснювалося. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків з таких підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що квартира [ADDRESS] у комунальній власності, що підтверджується довідкою КП ЖЕО №2 від 15.07.2020р. №1553. Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27.08.2004р.. довідок КП ЖЕО № 2 від 15.07.2020р. № 1553 від 15.07.2020р. та №3359 від 23.12.2020р. поквартальної картки, наймачем квартири [ADDRESS] із відкриттям особового рахунку була [PERSON] , яка знята із реєстраційного обліку у зв`язку із смертю [INFO] . З довідки КП «ЖЕО-2» вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] (квартирант) [PERSON] [INFO] (квартирант) та малолітній [PERSON] [INFO] (син квартиранта). Згідно дублікатів квитанцій АО КБ «Приватбанк» позивач [PERSON] здійснювала оплату комунальних послуг за квартиру. Згідно рахунка-фактури приватного підприємства «Еней і ко» №351 від 15.04.2014р. позивач [PERSON] здійснювала монтажно-будівельні роботи в квартирі [ADDRESS] . Як вбачається з листа КП «ЖЕО №2» № від 03.07.2020р. № М579, [PERSON] зверталась до КП «ЖЕО №2» з заявою про переоформлення договору найму спірного житлового приміщення, однак їй було відмовлено з підстав того, що вона не є членом сім`ї[PERSON] . Роз`яснено, що у разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму і піднаймач та члени його сім`ї, а також тимчасові жильці зобов`язані негайно звільнити займане жиле приміщення. Відповідно листа судового експерта Федорова Д.Ф. №081/20 від 14.08.2020р. позивач [PERSON] протягом 2019р. неодноразово зверталась до судового експерта з приводу надання консультацій щодо визначення технічного стану та обсягів ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі [ADDRESS] . Норми ст. 91 ЖК України передбачають, що наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом. Наймач може здати в піднайом частину жилого приміщення, а в разі тимчасового виїзду - все приміщення. Жиле приміщення здається в піднайом без зазначення строку або на визначений строк, у тому числі на період збереження цього приміщення за тимчасово відсутнім наймачем. Договір піднайму укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією у житлово-експлуатаційній організації. Позивач була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] саме як піднаймачі. Тому, звертаючись до суду з позовом про визнання її членом сім`ї наймача, позивач має довести факт зміни вказаних правовідносин. Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України). При цьому, під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. Разом з тим, відповідно до ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Як вбачається з доказів, наданих суду позивачем, наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] була[PERSON].. [PERSON] є піднаймачем вказаної квартири. Достатніми та допустимими доказами не підтверджується той факт, що вона є членом сім`ї наймача. Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів ведення спільного господарства, наявності у них спільного бюджету. Посилання позивача на покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю, і на це неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 129/2115/15-ц. Іншими доказами не підтверджується факт проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю, ведення ними спільного господарства, наявності у них спільного бюджету. Суд також звертає увагу, що до матеріалів справи позивачами взагалі не додано будь-яких доказів, що пов`язані з особою [PERSON] , які б могли свідчити про її проживання з позивачем однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Відсутність у них таких відомостей може свідчити про відсутність у сторін спільного бюджету, спільного господарства, відсутність факту проживання однією сім`єю. Жодними доказами у справі також не підтверджується, що Виконавчий комітет Полтавської міської ради та КП «ЖЕО №2» порушили, не визнали або оспорили права позивачів. Повноваження реєстрації місця проживання особи на даний час не віднесені до компетенції ні Виконкому Полтавської міської ради, ні КП «ЖЕО №2». Тому в задоволенні позовних вимог до Виконкому Полтавської міської ради та КП «ЖЕО №2» також необхідно відмовити. Таким чином в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачами судові витрати покладаються на них та відшкодуванню їм не підлягають.

Outcome: dismissed