Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

17.06.2022 [PERSON] звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь нанесену шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 100000 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, судовий збір в розмірі 1000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 11/90 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та складає квартиру [ADDRESS] за встановленим порядком користування житловими приміщеннями, що належить йому на підставі: свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 04.11.1999 року на спільну часткову власність на 11/90 частку за вищевказаною адресою, що зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтва про право власності за заповітом, 11/180 частини, яка належала [PERSON] , перейшла до нього, тобто він є власником 11/90 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок від 19.06.2006 року з відміткою про виправлення. Власником 1/10 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] є [PERSON] , що належить їй на підставі мирової угоди, що затверджена ухвалою суду, серія та номер: б/н, виданий 12.05.2020 року, а також, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, серії та номер: 946/893/20, виданий 22.06.2020 р., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2020 р. 01.02.2022 року сталося затоплення кв. [ADDRESS] . Вода проникла з кв [ADDRESS] , розташованої поверхом вище. На момент огляду встановлено факт затоплення кв. [ADDRESS] мешканцями, які проживають у кв. [ADDRESS] , через течію трубопроводу холодної води. Затоплення зафіксовано в акті комунального підприємства Житсервіс від 02.02.2022 року. Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири, він звернувся з заявою до ФОП [PERSON] - фахівця-експерта з технічного обстеження будівель та споруд. Згідно з актом обстеження частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 07.02.2022 року, ФОП [PERSON] - фахівець-експерт з технічного обстеження будівель та споруд, провела обстеження житлового будинку за вищевказаною адресою в присутності мешканця будинку з приводу аварії водопроводу та встановила наступне: В квартирі [ADDRESS] оглянуті приміщення першого та другого поверху, спостерігаються значні тріщини, порушення підлоги; виявлені тріщини розкриттям до 3 мм по стику стіни та перекриття на сходової клітині, в житлових кімнатах вертикальні тріщини в південно - східному куту розкриттям до 3 мм.; на першому поверсі виявлені деформації просідання з тріщинами розкриття до 12 мм., виникли тріщини підлоги, на стіні санвузла відшарування керамічної плитки на цементній підставі . Таким чином фахівець дійшов висновку, що орієнтовна вартість ремонтно- відновлених робіт складає 588 600 тис, грн. Звернувшись до відповідача з усними вимогами про компенсацію нанесеного йому матеріальної та моральної шкоди, йому було відмовлено. Вважає, що незаконними діями відповідача нанесено значну шкоду його майну, у зв`язку з чим він змушений звернутися до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з цією позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте його представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 11/90 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та складає квартиру [ADDRESS] за встановленим порядком користування житловими приміщеннями, що належить йому на підставі: свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 04.11.1999 року на спільну часткову власність на 11/90 частку за вищевказаною адресою, що зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] . Надалі, на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, 11/180 частини, яка належала [PERSON] , перейшла до [PERSON] , тобто [PERSON] є власником 11/90 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок від 19.06.2006 року з відміткою про виправлення. Актом Комунального підприємства Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства від 02.02.2022 року зазначено причину затоплення - через течію трубопроводу водопостачання в кв. [ADDRESS] . Власником 1/10 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] є [PERSON] , що належить їй на підставі мирової угоди, що затверджена ухвалою суду, серія та номер: б/н, виданий 12.05.2020 року, а також, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, серії та номер: 946/893/20, виданий 22.06.2020 р., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2020 р. Згідно висновку\~експерта ФОП [PERSON] - фахівця-експерта з технічного обстеження будівель та споруд, згідно з актом обстеження частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 07.02.2022 року, ФОП [PERSON] - фахівець-експерт з технічного обстеження будівель та споруд, провела обстеження житлового будинку за вищевказаною адресою в присутності мешканця будинку з приводу аварії водопроводу та встановила наступне: В квартирі [ADDRESS] оглянуті приміщення першого та другого поверху , спостерігаються значні тріщини, порушення підлоги; виявлені тріщини розкриттям до 3 мм по стику стіни та перекриття на сходової клітині, в житлових кімнатах вертикальні тріщини в південно - східному куту розкриттям до 3 мм.; на першому поверсі виявлені деформації просідання з тріщинами розкриття до 12 мм., виникли тріщини підлоги, на стіні санвузла відшарування керамічної плитки на цементній підставі. Таким чином фахівець дійшов висновку, що орієнтовна вартість ремонтно-відновлених робіт складає 588600 тис. грн. За правилами статті 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина з заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як роз`яснено судам в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Цивільно-правова відповідальність за завдану матеріальну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. Тому,\~позовні вимоги\~щодо стягнення\~матеріальної шкоди\~100000\~гривень з відповідача\~на користь\~позивача підлягають задоволенню, оскільки вимоги в цій частині доведені та обґрунтовані. Що стосується стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. В позовній заяві позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідачки, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у постійному хвилюванні за майбутні витрати, пов`язані з ремонтом затоплених місць квартири, що приводить до психічного розладу та нервових переживань, тому просить стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 із подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В п.п. 5, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, вказано, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Разом з тим, згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року за №35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином,\~у зв`язку\~із доведеністю\~вини відповідача\~у затопленні\~квартири позивача\~та наявністю\~правових підстав\~для задоволення\~позовних вимог\~щодо стягнення\~матеріальної шкоди,\~виходячи із\~принципів розумності\~та справедливості,\~з доведеності\~та обґрунтованості\~зазначених позовних\~вимог,\~враховуючи характер\~та обсяг\~моральних страждань,\~яких зазнав\~позивач,\~виходячи із\~засад розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~суд приходить\~до висновку\~що позовні\~вимоги в\~частині стягнення\~моральної шкоди\~підлягають задоволенню\~та стягненню\~з відповідачки\~на користь\~ [PERSON] 10000 гривень. Також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень. Так, право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України. За приписами ст. 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 12.10.2022 між позивачем та адвокатом Соколовою Г.М. укладено Договір надання юридичних послуг. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; У п.п.113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019 року, постанові від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20, постанові Київського апеляційного суду від 01.03.2021 року у справі №761/1673/20. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тому, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 1000 гривень на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Outcome: approved