Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У червні 2022 року представник (а.с.52) Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг, оформленого заявою без номера (б/н) від 25 листопада 2014 року, яка станом на 07 лютого 2022 року становить 23 651,16 грн., також позивач просить стягнути на його користь судовий збір в сумі 2481,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного у формі заяви кредитного договору б/н від 25 листопада 2014 року, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшився до 22 000,00 грн. Виконання банком договору підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При встановленні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України і укладений між ними договір є договором приєднання. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 07 лютого 2022 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 23 652,16 грн., яка складається з 18 675,22 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 4975,94 грн. - за простроченими відсотками. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.78,79). Представник позивача надав заяву про розгляд справи у спрощеному позовну порядку без повідомлення сторін (а.с.6). За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.77) судом направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою «адресат відмовився». Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось також шляхом викладення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.81). Отже зважаючи на те, що судом вжито заходив щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, 25 листопада 2014 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву без номера про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» (п.2 Статут від 06 вересня 2019 року а.с.56,57). Відповідно до заяви отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За змістом Анкети-заяви від 25 листопада 2014 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н відповідачем вказано, що він ознайомлений з умовами кредитування, зокрема зазначено: «Я згоден з тим, що ця Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг/, а також Тарифами становить між банком Договір про отримання банківських послуг. Я ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правил надання банківських послуг розміщенні на офіційному ПриватБанку www.pb.ua/ Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку» (а.с.18). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , ліміт кредитування збільшено до 22 000,00 грн. (а.с.15-16). На обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи обслуговування кредитних карт, витяги з яких долучено до матеріалів позовної заяви, а також Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Витяг з Тарифів містить примітку: з 01 квітня 2015 року змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД: розмір процентної ставки, пені тощо. Повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на офіційному сайті Приватбанку https://privatbank.ua/terms/. (а.с.19 зворот). У матеріалах справи міститься довідка АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що між банком та відповідачем підписано кредитний договір № б/н, за яким останньому було надано кредитні картки (а.с. 17). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача, вбачається, що з 07 березня 2020 року збільшено ліміт кредиту до 22 000,00 грн. (а.с.15). З виписки за кредитним договором вбачається, що відповідач користувався виданою банком кредитною карткою (а.с.58-72). Згідно відомостей щодо заборгованості за кредитом відповідач періодично вносив платежі на погашення кредиту (а.с.6-14). Відтак, відповідачем не доведено належними доказами, що заявлена до стягнення заборгованість утворилась внаслідок протиправних дій третьої особи. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25 листопада 2014 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 07 лютого 2022 року становить у розмірі 23 651,16 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 18 675,22 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 975,94 грн. (а.с.12-14). Відповідно до частин 1, 2 статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статі 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України). Частиною 2 статі 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статі 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання заяви, розмір відсотків між сторонами не встановлений, натомість, в матеріалах справи міститься Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в той же час, вказані тарифи не містять підпису позичальника, а тому вказані тарифи не можуть бути використані як частина укладеного між сторонами договору. Разом з тим, при зверненні з даним позовом до суду, позивачем зазначено, що в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01.03.2019 року, згідно до п. 2.1.1.2.12., сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181 - го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюється за домовленістю сторін у процентах від прострочення суми заборгованості у розмірі 86,4 % для карки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд» (а.с.3 оборот). Відповідно до положень ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін, а умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Також суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повідомлення позичальника про будь-яке внесення змін до Умов та правил шляхом використання будь-яких каналів зв`язку зі споживачем, як це передбачено умовами підписаної позичальником анкети-заяви. У вказаній вище Анкеті-заяві, що підписана відповідачем, відсутні умови договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитними коштами. На підтвердження своїх вимог банком додано до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» стосовно наступних видів кредитних карток: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна GOLD». Вказаний Витяг з Тарифів позичальником не підписаний та не містить відомостей про те, який саме вид кредитної картки, що вказаний у тарифах, був обраний відповідачем (а.с.19). Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. На думку суду, Витяг з Тарифів не може бути належним доказом, оскільки їх зміст повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку). Враховуючи основні засади цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Такого ж висновку дійшов Верховний суд у складі Великої Палати 03.07.2019 при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредиту. Відтак, позов підлягає задоволенню у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 675,22 грн., які фактично отримав відповідач. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі - 18 675,22 грн., що становить 78,96% від заявленої позивачем суми - 23 651,16 грн. (18 675,22 х 100% : 23 651,16 ). Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог, що було сплачено позивачем в сумі 2481,00 грн. і документально підтверджено платіжним доручення від 15 лютого 2022 року (а.с.73). Сума судового збору в процентному відношенні від задоволеної суми становить 1959,00 грн. (2481 х 78,96% :100). Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.12,89,141, 263-265, 273, 274-279,354 ЦПК України, суд

Outcome: partial