Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 21.07.2016 та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позивач умови кредитного договору виконав, відкрив відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надав у користування кредитну картку. Умовами договору передбачено обов`язок позичальника погашати боргові зобов`язання за кредитом. Однак, в порушення указаних умов, відповідач станом на 31.05.2022 має заборгованість у розмірі 110156,84 грн, з яких: 100678,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 91719,47 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 8959,35 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3176,57 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі за кредитним договором та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки відповідач підписав заяву №б/н від 21.07.2016, згідно з якою приєднався до Умов та Правил надання послуг в ПриватБанку (а. с. 18). З копії статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №712), погодженого Національним Банком України від 06.09.2019 року, вбачається, що акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а. с. 67-63). До заяви б/н від 21.07.2016 позивач додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, за якими сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язання клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту у розмірі 74,4% (а. с. 23-63). З інформаційної довідки вбачається, що [PERSON] користувався коштами з карткових рахунків № [NUMBER] дата відкриття 29.03.2019, термін дії 03/20, MasterCard Platinum; № [NUMBER] дата відкриття 28.02.2020, термін дії 03/23 MasterCard Platinum (а. с. 17). За довідкою, наданою позивачем, вбачається, що [PERSON] у період часу з 07.06.2019 по 19.05.2022 змінювався кредитний ліміт (а. с. 16). За випискою за договором №б/н від 21.07.2019 вбачається рух коштів за відкритими картковими рахунками (а. с. 10-15, 70-166). З наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, що підлягає до стягнення, станом на 31.05.2022 становить 110156,84 грн, з яких: -100678,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: - 91719,47 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; -8959,35 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; -3176,57 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався умовами кредитного договору та ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 ЦК України). За вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Указані положення регламентовані ст.ст. 610-612 ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами договору, укладеного сторонами, відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення вказаних умов, має залишок простроченого кредиту, прострочених відсотків. Оскільки договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, тому наявне прострочення повернення чергової частини надає позикодавцю право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 110156,84 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо клопотання про огляд веб сайту, в якому, посилаючись на ч. 7 ст. 85 ЦПК України, позивач просив суд здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms. Однак, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви, крім іншого, долучено копію витяга з Умов та правил надання банківських послуг, яка містить розділ 2.1, а тому, відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд керувався вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із платіжного доручення від 03.08.2022 позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 гривні. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved