Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, в обґрунтування якого зазначив, що 02.08.2017 в м. Запоріжжі по вул. Миру, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , і автомобіля марки «Рено Кенгу», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2017 винним у зазначеному ДТП визнано [PERSON] , на яку накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль марки «Рено Кенгу», державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «МініКАСКО» №05.0012791.0001 від 16.09.2016. Власник пошкодженого транспортного засобу «Рено Кенгу» 03.08.2017 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок від 03.08.2017. На виконання умов договору страхова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 60646,00 грн. на підставі рахунку-фактури №1061 від 10.08.2017 ФОП [PERSON] для відновлювального ремонту транспортного засобу страхувальника. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ІНГО Україна», то ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулось з вимогою до ПрАТ «СК «ІНГО Україна» в порядку суброгації. 05.12.2017 ПрАТ «СК «ІНГО Україна» відповідно до умов договору обов`язкового страхування сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування в розмірі 34653,85 грн. У зв`язку з тим, що страхової виплати не достатньо для повного відшкодування понесених збитків, ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулось до відповідача 29.01.2018 з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 25992,15 грн., яка залишилась не виконаною. 09.01.2019 між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» і ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01-09.01.2019 від 09.01.2019 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, зокрема, згідно п.10 додатку №1 до Договору у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» до [PERSON] . З наведених підстав ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» просить суд стягнути з [PERSON] суму відшкодування в порядку суброгації в розмірі 25992,15 грн., яка залишилась не виконаною, а також стягнути судові витрати, по`вязані зі сплатою судового збору, у розмірі 1921,00 грн. та витрати, по`вязані з правничою допомогою у розмірі 3000,00 грн. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Першин І.М. надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування заперечень проти позову вказує, що позовна заява та надані докази не містять жодного посилання на порядок та підставу встановлення фактичних витрат (завданих збитків потерпілому), за фактом понесення яких позивачем сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 60646,00 грн., а отже розмір позовних вимог є недоведеним. Посилання на рахунок-фактуру із зазначенням обсягу виконаних робіт вважає неналежним доказом. Огляд пошкодженого транспортного засобу не здійснювався. Крім того, покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. На момент ДТП цивільна правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «ІНГО Україна», яке до участі у справі не залучено, підстави для задоволення позову відсутні. Одночасно представником відповідачки було заявлено клопотання про призначення у справі судової автомобільно-товарознавчої експертизи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2019 клопотання було задоволено, по справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу з метою встановлення розміру заподіяної матеріальної шкоди. У зв`язку з невиконанням клопотання експерта щодо надання автомобіля для огляду та оплати відповідачкою [PERSON] вартості проведення експертизи, ухвала суду повернута без виконання. Представник відповідачки 24.02.2021 звернувся з повторно з клопотанням про призначення у справі судової автомобільно-товарознавчої експертизи. Суд задовольнив дане клопотання та ухвалою суду від 17.03.2021 призначив у справі судову автомобільно-товарознавчу експертизу з метою встановлення розміру заподіяної матеріальної шкоди. У серпні 2021 року у зв`язку з нездійсненням оплати вартості проведення експертизи відповідачкою [PERSON] у визначений строк ухвала суду від 17.03.2021 повернута без виконання. За клопотанням представника відповідачки суд повторно направив на виконання ухвалу про призначення експертизи. У червні 2022 року у зв`язку з нездійсненням оплати вартості проведення експертизи відповідачкою [PERSON] у визначений строк ухвала суду була повернута без виконання. Після відновлення провадження у справі в судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки у судове засідання 04.08.2022 не з`явився, посилаючись на занятість у іншій справі, звернувся із заявою про відкладення судового розгляду. Суд задовольнив клопотання представника відповідача, відклав розгляд справи на 30.09.2022. Представник відповідачки у судове засідання 30.09.2022 не з`явився, посилаючись на збільшення обстрілів м. Запоріжжя, звернувся із заявою про відкладення судового розгляду. Суд задовольнив клопотання представника відповідача, відклав розгляд справи на 14.11.2022. В судове засідання 14.11.2022 відповідачка, її представник не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Із заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, ухвали розгляд справи провести за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~ Судом встановлено, що 02.08.2017 в м. Запоріжжі по вул. Миру, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , і автомобіля марки «Рено Кенгу», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Водій [PERSON] не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Рено Кенгу», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 12.1 ПДР. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя №335/9463/17 від 03.10.2017, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль марки «Рено Кенгу», державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «МініКАСКО» №05.0012791.0001 від 16.09.2016. Страхувальник [PERSON] 03.08.2017 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку, із зазначенням пошкоджень авто: задній бампер, задні двері багажнику - деформація. Вигодонабувач за договором добровільного комбінованого страхування наземного транспорту «МініКАСКО» №05.0012791.0001 від 16.09.2016 [PERSON] 15.08.2017 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про виплату на рахунок СТО страхового відшкодування. Згідно страхового акту №0015960.08.17/1 від 15.08.2017 прийнято рішення про відшкодування збитків на підставі умов договору страхування, розмір страхового відшкодування 60646,00 грн. Згідно розрахунку розміру страхового відшкодування, вартість транспортного засобу на момент страхового випадку визначена згідно звіту №2955 від 02.08.2017 ФОП [PERSON] і становить 153971,57 грн., коефіцієнт зносу транспортного засобу 0, вартість відновлювального ремонту 60646,00 грн., в тому числі: замінених деталей 45451,00 грн., виконаних робіт 8600,00 грн., використаних матеріалів 6595,00 грн. (рахунок ФОП [PERSON] №1061 від 10.08.2017). На виконання умов договору страхова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 60646,00 грн. на підставі рахунку-фактури №1061 від 10.08.2017 ФОП [PERSON] для відновлювального ремонту транспортного засобу страхувальника. Перерахування коштів у розмірі 60646,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №3093 від 31.08.2017. Згідно доводів позову, які не заперечуються відповідачем, цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ІНГО Україна» (поліс ОСЦПВВНТЗ АК/5117626), то ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулось з вимогою до ПрАТ «СК «ІНГО Україна» в порядку суброгації. 05.12.2017 ПрАТ «СК «ІНГО Україна» відповідно до умов договору обов`язкового страхування сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» страхове відшкодування в розмірі 34653,85 грн. Враховуючи, що страхове відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ АК/5117626 менше фактичних витрат, понесених ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», останнє 29.01.2018 звернулось з вимогою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) до винної особи [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ АК/5117626, у розмірі 25992,15 грн. 09.01.2019 між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» і ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01-09.01.2019 від 09.01.2019 щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, в тому числі згідно п.10 додатку №1 до Договору, у ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» до [PERSON] . Повідомлення про відступлення прав вимоги [PERSON] надіслано 11.02.2019 листом №0015960.08.17/122. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно із ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України та ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно ст.ст.512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацієюит (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17, в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування, позивач в силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи. Відповідно до ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Пунктом 1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із п.1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника (-ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу, відповідно до п. 2.3. Методики, це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування. На думку суду, страховий акт №0015960.08.17/1 від 15.08.2017 року, а також платіжне доручення №3093 від 31.08.2017 року є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, оскільки визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується до майнового страхування. ПрАТ СК «Саламандра-Україна» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі в сумі 60646,00 грн. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до ПрАТ СК «Саламандра-Україна» як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. При цьому, у добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ СК «Саламандра-Україна» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», яке набуло права вимоги до [PERSON] на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу №01-09.01.2019 від 09.01.2019, підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ч.1 ст.141\~ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, у сумі 1921,00 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, які згідно договору №1 про надання правової допомоги від 05.02.2019, Додаткової угоди №1 до Договору, акту №1 приймання-передачі матеріалів справ від 05.02.2019, та платіжного доручення №172 від 18.03.2019, становлять 3000,00 грн.

Outcome: approved