Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить суд: -визнати дії ТОВ «Фінансова компанія «ВОЛЛЄТ», ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «ФІН ПЕЙ» по відношенню до [PERSON] протиправними, такими, що порушують права споживача, вчиненими з порушенням волевиявлення та застосуванням агресивних форм підприємницької практики; -визнати Договір № 552175 від 12 жовтня 2019 року, укладений між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] , на суму 3000 грн недійсним; -визнати Договір № 1701717 від 12 жовтня 2019 року, укладений між ТОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] , на суму 4000 грн недійсним; -визнати Договір №12-10-19-0118-02 від 12.10.2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Воллєт» та [PERSON] , на суму 2000 грн недійсним; -визнати Договір № 374575 від 12.10.2019 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» (ТОВ «Фінансова компанія ФІН ПЕЙ») та [PERSON] , на суму 4000 грн недійсним; -визнати Договір № 85707 від 12.10.2019 року, укладений між ТОВ «Займер» та [PERSON] , на суму 2720 грн недійсним; -зобов`язати ТОВ «ЗАЙМЕР», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «Фінансова компанія «Форза» видалити (знищити) всі персональні дані [PERSON] , у тому числі зі своїх інформаційно-телекомунікаційних систем, серверів, паперових та електронних баз; -судові витрати покласти на відповідачів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що раніше позивач був споживачем послуг декількох фінансових організацій, у тому числі ТОВ «Качай Гроші», ТОВ «Фінансова компанія «Воллєт», ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ». З іншими відповідачами жодних відносин позивач не мав. 12 жовтня 2019 року невідомою особою (особами) від імені позивача було здійснено несанкціонований вхід до вже існуючих облікових записів в ІТС фінансових компаній, а також пройдено процедуру реєстрації на декількох онлайн-сервісах кредитування. Внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб 12 жовтня 2019 року на ім`я позивача були оформлені наступні кредити: Договір № 0019108791 з ТОВ «Фінансова компанія «Форза» на суму 2 298 грн; Договір № 00-471045 з ТОВ «Качай гроші» на суму 8 050 грн; Договір № 552175 з ТОВ «ГОУФІНГОУ» на суму 3000 грн; Договір № 1701717 з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» на суму 4 000 грн; Договір № 12-10-19-0118-02 з ТОВ «Фінансова компанія «Воллєт» на суму 2 000 грн; Договір № 374575 з ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» (04.07.2020 року назву змінено на ТОВ «Фінансова компанія ФІН ПЕЙ») на суму 4 000 грн; Договір №85707 з ТОВ «Займер» на суму 2720 гривень. Згідно відомостей Українського бюро кредитних історій, 12.10.2019 у період часу з 10:56:56 до 11:32:00 невідомою особою з використанням даних позивача було створено і зареєстровано облікові записи (особисті кабінети) у різних мікрофінансових організаціях та оформлено 9 заявок на отримання онлайн кредитів. Позивач стверджує, що він не подавав заявок на отримання кредитів, не мав волевиявлення на оформлення кредитних договорів, грошові кошти на належні позивачу рахунки не надходили. За вказаними фактами позивач звернувся до правоохоронних органів. Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування кримінального провадження №12019040660001753 від 13.11.2019 року за ч.1 ст. 190 КК України за фактом того, що 12.10.2019 невстановлена особа, шахрайським шляхом, через мережу Інтернет, оформила на ім`я позивача кредити в МФО на загальну суму 26 018 грн. Позивач у телефонному режимі та шляхом направлення листів проінформував відповідачів про зазначені факти шахрайства. Працівники кількох фінансових компаній надали позивачу інформацію про те, що грошові кошти за оформленими на його ім`я кредитами перераховувалися на платіжну картку, відкриту в ПАТ АБ «Укргазбанк». З метою підтвердження, що позивач не є клієнтом цього банку і відповідно не міг отримати кредитні гроші, позивачем був поданий запит до ПАТ АБ «Укргазбанк». У листі від 10.01.2020 надано відповідь про те, що позивач не є клієнтом ПАТ АБ «Укргазбанк», відкриті на його ім`я рахунки відсутні. Позивач зазначає, що на момент укладення зазначених договорів із відповідачами були відсутні його волевиявлення та внутрішня воля на їх укладення, про існування спірних договорів позивач дізнався вже після їх оформлення невідомою особою, яка заволоділа персональними даними позивача та вказала не належний позивачу рахунок, відкритий у банку, клієнтом якого позивач ніколи не був, на який були зараховані грошові кошти за кредитними договорами. Також весь цей час позивач піддається різним незаконним діям зі сторони відповідачів, які порушують його права як споживача, зокрема вимагання сплати заборгованості за договорами, яких позивач не укладав, що на думку позивача, підпадає під агресивні форми підприємницької практики, а саме пункти 3,4 частини 5 статті 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» та здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача. Вважає такі дії відповідачів нечесною підприємницькою практикою, яка заборонена нормами ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів». На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. 29.10.2021 від представника відповідача ТОВ «Займер» надійшов відзив у якому представник просить відмовити у задоволенні позову пославшись на таке. Відповідач має в мережі інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті https://www.cly.com.ua. На даній сторінці розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства, та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення. У розділі 2 Договору оферти зазначено, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. [PERSON] на сайті відповідача здійснив заповнення заяви (форми) на отримання кредитних коштів, виразивши таким чином свій намір укласти договір з відповідачем. В момент коли позивач заповнив заяву з метою отримання кредитних коштів, він автоматично прийняв пропозицію (оферту) відповідача та приєднався до умов публічного договору, щодо правил оформлення та видачі кредитних коштів. Саме з моменту заповнення заяви (форми) електронний договір вважається укладеним. Позивачем було підписано договір про надання фінансового кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора, на підтвердження чого у Індивідуальній частині договору міститься код індентифікатор позивача - KL1804, що і є безпосереднім підписом позивача. Таким чином твердження позивача про те, що він не підписував договір не відповідають дійсності. Позивачем не надано до суду належних доказів на обґрунтування обставин, що відносно нього дійсно були вчинені шахрайські дії. Матеріали справи не містять вироку суду про встановлення складу злочину в діях третіх осіб. Відповідач приймає рішення про видачу або не видачу кредитних коштів на підставі перевірки даних Українського Бюро Кредитних Історій. Перед прийняттям рішення про видачу кредитних коштів, [PERSON] пройшов перевірку в Бюро Кредитних Історій. Згідно даних УБКІ було перевірено наступну інформацію: дата народження; код платника податків; паспортні дані; історію отримання та погашення кредитів; місце проживання та місце реєстрації; місце роботи та посада; сімейний стан; контактні дані, засоби зв`язку; банківські рахунки; взаємозв`язок фінансового номеру телефону з клієнтом; інше. Лише за співпадінням у сукупності цих даних, що були вказані позивачем під час подання заявки (заповнення анкети даних) УБКІ, кредитором було прийнято рішення про видачу кредитних коштів. Таким чином, позивач перевірку УБКІ пройшов успішно, тому у відповідача не було підстав для відмови у видачі кредитних коштів. Заявлені позивачем витрати на правову допомогу не обґрунтовані, оскільки позивачем не надано жодних розрахунків вартості послуг адвоката. 02.11.2021 від представника відповідача ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надійшло повідомлення про призупинення дій для стягнення заборгованості у якому зазначено таке. Відповідачем проведено внутрішню перевірку обставин отримання кредиту за кредитним Договором № 3525005215/405431 від 12.10.2019 та були виявлені ознаки шахрайських дій при оформлені кредитного договору з боку невстановленого кола осіб. Тому, відповідач призупинив стягнення заборгованості за кредитним Договором №3525005215/405431 від 12.10.2019 до отримання відповідного ранішня суду. Відповідач звернувся із заявою в поліцію щодо підозри оформлення Договору №3525005215/405431 від 12.10.2019 року невстановленим колом осіб внаслідок вчинення шахрайських дій. 02.11.2021 від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Воллєт» надійшов відзив у якому представник просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Воллєт» пославшись на таке. 12.10.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, №12-10-19-0118-02 на суму 2000,00 грн. терміном до 08.06.2020 на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно Внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджених Загальними зборами учасників ТОВ «ФК «ВОЛЛЄТ» (далі - Правила), договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладається на умовах, що встановлені Товариством, і застосовуються у разі подання Заявником заяви на сайті Товариства за електронною адресою: https://mywallet.net.ua на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають ці Правила (акцепт). Факт подання заяви на отримання кредитних коштів, яку оформив позивач 12.10.2019, є акцептом на укладення кредитного договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу позивачем на сайт фінансової компанії за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та фінансовою компанією не було б укладено. 12.10.2019 між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики № 12-10-19- 0118-02 на суму 2 000,00 гривень шляхом перерахування суми позики на банківський рахунок АБ «УКРГАЗБАНК», вказаний позивачем, що підтверджується інформаційною довідкою про успішну видачу займу позивачу 12.10.2019 в сумі 2000,00 гривень на сайті MYWALLET.NET.UA через систему прийому платежів «Platon», що засвідчує факт передачі грошових коштів від фінансової компанії до позичальника і факт укладання між ними Договору у формі електронного документу. Пунктом 6.15 Правил передбачено, що у разі відмови від укладення Договору позики Заявником чи ненадання згоди на використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати прийняття позитивного рішення про надання позики, Товариство має право скасувати це рішення; даним правом позивач не скористався. Пунктом 6.16 Правил передбачено, що позичальник має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня його укладення без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, шляхом повідомлення Товариства у електронному вигляді з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному цими Правилами; даним правом позивач також не скористався. Договір між позивачем та відповідачем був укладений відповідно до вимог чинного законодавства. 10.11.2021 від представника відповідача ТОВ «Гоуфінгоу» надійшло повідомлення про призупинення дій для стягнення заборгованості у якому зазначено таке. Відповідачем проведено внутрішню перевірку обставин отримання кредиту за кредитним Договором №3525005215/147931 від 12.10.2019 та були виявлені ознаки шахрайських дій при оформлені кредитного договору з боку невстановленого кола осіб. Тому, відповідач призупинив стягнення заборгованості за кредитним Договором №3525005215/147931 від 12.10.2019 до отримання відповідного ранішня суду. Відповідач звернувся із заявою в поліцію щодо підозри оформлення Договору №3525005215/147931 від 12.10.2019 невстановленим колом осіб внаслідок вчинення шахрайських дій. 15.11.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив ТОВ «ФК «Воллєт» у якій представник позивача послався на таке. Позивач надав суду належні докази неотримання грошових коштів за оспорюваним договором з ТОВ «ФК «Воллєт» у вигляді довідки про відсутність відкритих рахунків в АБ «Укргазбанк» і оформлення договору не ним, а сторонньою особою, яка при оформленні договору перебувала у м. Києві, в той час як позивач у день оформлення від його імені кредитних договорів перебував у м. Дніпро. Позивач не мав змоги скористатись правом відмови від договору, оскільки не має жодного відношення до оформлення кредитного договору від 12.10.2019, грошові кошти за яким були перераховані на картку невідомої особи, відкриту в АБ «Укргазбанк», клієнтом якого позивач ніколи не був. Надана відповідачем довідка «Platon» про успішну видачу займу, не є належним доказом що підтверджує отримання грошових коштів саме позивачем, оскільки містить лише інформацію про успішне проведення виплати 2000,00 грн на картку невстановленої особи. Відповідачем не надано належних доказів того, що саме позивач уклав оспорюваний договір від 12.10.2019, надав свою власну картку та отримав кредитні кошти. На підставі зазначеного представник позивача просить позов задовольнити. 16.11.2021 від представника відповідача ТОВ «ФК «Форза» надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач послався на таке. У відповідності до п. 24 Розділу ІV Положення про визначення умов провадження діяльності з надання фінансових послуг, здійснення яких потребує відповідної ліцензії (ліцензійних умов), небанківська фінансова установа повинна вести облік укладених договорів із надання фінансових послуг, які зобов`язана зберігати не менше п`яти років після закінчення строку дії договору, якщо інше не встановлено законодавством України. У відповідача відсутня законодавча можливість видалити кредитний договір, який містить персональні дані позивача. Проте, відповідач не використовує персональні дані позивача. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог до ТОВ «ФК «Форза». 04.01.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив ТОВ «Займер» у якій представник позивача послався на таке. Наведені відповідачем доводи у відзиві жодним чином не підтверджують отримання позивачем грошових коштів за кредитним договором від 12.10.2019, а також те, що картка, на яку було зараховано кредит, належить саме позивачу. Згідно наданої відповідачем роздруківки анкетних даних, введених при заповненні заявки на кредит, зловмисники використовували невідому і не належну позивачу електронну пошту. Надана відповідачем довідка «Platon» про успішну видачу займу, не є належним доказом що підтверджує отримання грошових коштів саме позивачем, оскільки містить лише інформацію про успішне проведення виплати 4000 грн на картку невстановленої особи. Необґрунтованими є доводи відповідача про здійснення перевірки рахунків позивача, оскільки у кредитному договорі у графі «рахунок позичальника» вказана картка невідомої особи. На підставі зазначеного представник позивача просить позов задовольнити. Відповідач ТОВ «ФК Фін Пей» (ТОВ «ФК Є Гроші») позовну заяву з додатками отримав, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 12 жовтня 2019 року на ім`я позивача [PERSON] були оформлені наступні кредитні договори: Договір № 0019108791 з ТОВ «Фінансова компанія «Форза» на суму 2 298 грн; Договір № 00-471045 з ТОВ «Качай гроші» на суму 8 050 грн; Договір № 552175 з ТОВ «ГОУФІНГОУ» на суму 3000 грн; Договір № 1701717 з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» на суму 4 000 грн; Договір № 12-10-19-0118-02 з ТОВ «Фінансова компанія «Воллєт» на суму 2 000 грн; Договір № 374575 з ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» (04.07.2020 року назву змінено на ТОВ «Фінансова компанія ФІН ПЕЙ») на суму 4 000 грн; Договір № 85707 з ТОВ «Займер» на суму 2720 гривень, що підтверджується випискою Українського бюро кредитних історій. Позивач стверджує, що він не подавав заявок на отримання кредитів, не мав волевиявлення на оформлення кредитних договорів, грошові кошти на належні позивачу рахунки не надходили. На думку позивача спірні договори було укладено третіми особами шахрайським шляхом. Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). На підтвердження обґрунтування позовних вимог позивач надає до суду Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12019040660001753 від 13.11.2019, згідно якого вбачається, що Індустріальним відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області за заявою [PERSON] 13.11.2019 розпочато досудове розслідування кримінального провадження за №12019040660001753 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України, за фактом того, що 12.10.2019 невстановлена особа, шахрайським шляхом, через мережу Інтернет, оформила на ім`я позивача кредити в МФО на загальну суму 26 018 грн. Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, наданий позивачем Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань є лише свідченням того, що позивач звертався до правоохоронних органів з відповідною заявою. Це не є свідченням того, що дійсно мало місце оформлення кредитних відносин шахрайським шляхом третіми особами, оскільки така інформація вноситься до Реєстру досудових розслідувань лише зі слів самого заявника та є не підтвердженою. Згідно норм чинного законодавства, доказом наявності шахрайський дій невстановлених осіб, є лише вирок суду, який набрав законної сили. Такий вирок суду в матеріалах справи відсутній. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутній вирок суду про встановлення складу злочину в діях третіх осіб, твердження позивача про неотримання кредитних коштів за спірними кредитними договорами підлягають доказуванню. У випадку встановлення осіб, винних у вчиненні шахрайських дій, позивач має право звернутися до таких осіб з регресним правом вимоги. Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Таким чином, нормами чинного законодавства чітко встановлений порядок компенсації шкоди завданої діями осіб під час вчинення кримінального правопорушення. Позивач у позові зазначає, що відповідно до геолокації наданої відповідачем ТОВ «ФК «Воллєт», кредит був оформлений особою, яка знаходилась в м. Києві, а сам відповідач в цей момент знаходився в м. Дніпрі. На підтвердження вказаних обставин позивач надає до суду копію талону-повідомлення про реєстрацію заяви, поданої 12.10.2019 [PERSON] до Індустріального відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та роздруківку з сервісу «Google maps» за 12.10.2019. Разом з тим, суд не вважає надані позивачем докази достатніми та достовірними, оскільки на підставі наданих позивачем відомостей неможливо достеменно встановити факт перебування [PERSON] в м. Дніпрі 12.10.2019 в момент укладення із відповідачем ТОВ «ФК «Воллєт» спірного кредитного договору. Доводи позивача про те, що при укладенні спірного кредитного договору із відповідачем ТОВ «Займер» у заявці на кредит було використано невідому і не належну позивачу електронну пошту, не підтверджені жодними доказами, а тому суд не приймає їх до уваги. З огляду на викладене, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що при укладенні спірних правочинів позивач не здійснював дій, які передували їх укладанню. Разом з тим, заслуговують на увагу доводи позивача про те, що кредитні кошти, які були виплачені деякими із фінансових установ, були перераховані на рахунок особи, відкритий в АБ «Укргазбанк», клієнтом якого позивач ніколи не був. Однак, такі обставини самі по собі, за відсутності інших достовірних доказів недійсності спірних правочинів, не можуть бути підставою для визнання недійсним кредитних договорів. Щодо доводів позивача про порушення прав споживача слід зазначити таке. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах. Відповідно до норм статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. У статтях 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено підстави для визнання договору недійсним: укладення договору на умовах, що обмежують права споживача та вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами наведений у ч. 3 ст. 18 цього Закону. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті цей перелік не є вичерпним. Поняття «нечесна підприємницька практика» включає в себе будь-яку підприємницьку діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим чи іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика може бути такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно норм ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Доводи позивача про порушення відповідачами положень ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» не підтверджені належними та допустимими доказами. Щодо захисту персональних даних слід зазначити таке. Відповідно до пунктів 5, 11 частини 2 статті 8 Закону України «Про захист персональних даних», суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; відкликати згоду на обробку персональних даних. Пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що підставами для обробки персональних даних є: укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних; необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом. Положення пункту 18 частини 2 статті 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначають строки зберігання персональних даних - не менше п`яти років після завершення фінансової операції, завершення ділових відносин з клієнтом, а всі необхідні дані про фінансові операції (достатні для того, щоб простежити хід операції) - не менше п`яти років після завершення операції, закриття рахунка, припинення ділових відносин. З огляду на наведене вимога позивача про видалення (знищення) всіх його персональних даних не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено обставин на які позивач посилався при зверненні до суду з даним позовом, а відтак вимоги позивача є необґрунтований та недоведеними в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed