Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

24 грудня 2021 року позивач ПрАТ «Суха Балка» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за проживання у гуртожитку та за комунальні послуги в розмірі 20\~657,49 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 червня 2002 року [PERSON] на підставі розпорядження ПрАТ «Суха Балка» № 245 від 13.06.2002 був заселений у кімнату у гуртожитку [ADDRESS] , який належить позивачу на праві приватної власності. За час проживання у відповідача утворилася заборгованість за період січень 2018 року листопад 2021 року у розмірі 20\~657,49 грн. Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, надано строк для усунення недоліків. 04 січня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 20 січня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 15 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що був формально зареєстрований у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , але жодного дня за вказаною адресою не проживав. Оскільки у нього власного житла немає, тому до липня 2012 року проживав разом з батьками, а починаючи з липня 2012 року до моменту подання відзиву фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, оскільки за адресою гуртожитку неодноразово виникали труднощі у отриманні пошти, тому у грудні 2021 року відповідач знявся з реєстрації та зареєструвався за адресою проживання батьків: [ADDRESS] . Позивачем не доведено факт проживання відповідача у гуртожитку, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 08 червня 2022 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, у яких він посилається на те, що згідно наданого позивачем корінця розпорядження № 245 надається койко-місце на період роботи в ПрАТ «Суха Балка», [PERSON] не працює на підприємстві відповідача, а тому до нього не можуть застосовуватися правила проживання в гуртожитку. Положення «Про гуртожиток ПАТ «Євраз Суха Балка» затверджено у 2013 році, тоді як розпорядження № 245 видано у 2002 році, та крім того, відсутні докази про ознайомлення відповідача зі змістом даного положення. Посилання позивача на обов`язок робітника, який проживає у гуртожитку, вносити плату за житло, є необґрунтованим, оскільки відповідач не є працівником і не проживає у гуртожитку. Розпорядження № 245 видано на ім`я [PERSON] , який є батьком відповідача, а відповідач, який на той час був неповнолітнім, не міг на себе брати жодних зобов`язань. Саме розпорядження не підтверджує факт заселення у гуртожиток [PERSON] та будь-якої особи з подальшим проживанням. Корінець розпорядження не містить відомостей про виділену кімнату та її площу. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження належності йому гуртожитку. 17 червня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що не погоджується з доводами та запереченнями відповідача, вважає їх безпідставними з огляду на наступне. Відповідач не надав належних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження свого проживання за зазначеною у Акті проживання адресою. Також, позивач вважає необґрунтованими витрати відповідача, понесені на отримання правової допомоги адвоката, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що ним були дійсно фактично понесені певні витрати на правову допомогу. 30 червня 2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, у яких він зазначає про неналежність та допустимість наданих відповідачем доказів, а саме документів з іншої цивільної справи. Крім того, посилається на те, що на зворотному боці корінця розпорядження № 245 про право на зайняття гуртожитку для одиноких, зазначено склад сім`ї, у тому числі і особу відповідача, який є сином [PERSON] 08 вересня 2022 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він зауважив про недоведеність позивачем своїх вимог, пославшись на обставини, аналогічні викладеним у відзиві та письмових поясненнях. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Пояснив, що на день видачі розпорядження батько відповідача проживав у гуртожитку по [ADDRESS] . Ордер відсутній. У період з січня 2018 року по листопад 2021 року відповідач був зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] , але у якій кімнаті відомостей немає. Чи були оформлені договірні відносини з приводу найму житла відомостей не має. Реєстрація відповідача у гуртожитку перешкоджала відповідачу тривалий час надати приміщення іншій особі. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пояснив, що в гуртожитку не проживав жодного дня, комунальними та житловими послугами не користувався. Натомість разом з батьками фактично проживав у гуртожитку [ADDRESS] , за що сплачувалися комунальні послуги, але формально був зареєстрований за адресою по [ADDRESS] . Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях та письмових поясненнях. Наголосив, що відповідач, коли його батькові видавали розпорядження, був неповнолітнім, жодного дня не проживав за спірною адресою, був формально зареєстрований за адресою реєстрації проживання батьків. Право власності позивача на спірний гуртожиток виникло лише у 2014 році. Судом були досліджені наступні письмові докази: -копія корінця Розпорядження № 245 на право зайняття гуртожитку для одиноких, виданого на ім`я [PERSON] , 1967 р.н., працюючого ш. Фрунзе дільниця 26 на посаді енергетика, у тому, що йому надається койко-місце на період його роботи ВАТ «Суха Балка» у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ) від 13 червня 2002 року. На зворотному боці корінця записаний склад сім`ї: [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 1986 р.н., [PERSON] , 1999 р.н. (а.с. 6); -довідка № 61.6/2599 від 22.12.2022, видана ПрАТ «Суха Балка» про те, що станом на 01.12.2021 заборгованість за проживання в гуртожитку [PERSON] складає 20\~657,49 грн. (а.с. 7); -копія Положення ПАТ «Євраз Суха Балка» про гуртожиток, затвердженого у 2013 році (а.с. 8-10); -копія Наказу Генерального директора ПрАТ «Суха Балка» від 07.02.2018 № 066 «Про затвердження Порядку формування калькуляції вартості койко-місця в гуртожитку та внесення змін до Положення про гуртожиток» (а.с. 11); -копія Порядку формування калькуляції вартості койко-місця в гуртожитку ПрАТ «Суха Балка», згідно з яким визначається механізм формування калькуляції вартості койко-місця для зареєстрованих/проживаючих в гуртожитку по [ADDRESS] з урахуванням у тому числі загальної, житлової площі гуртожитку та норми житлової площі на особу (а.с. 12); -копії калькуляції вартості ліжка-місця у гуртожитку ПрАТ «Суха Балка» за періоди: січень-грудень 2018 року у розмірі по 249,21 грн. щомісячно, січень 2019 року 215,20 грн., лютий 2019 року 226,18 грн., березень 2019 року 219,00 грн., квітень 2019 року 217,28 грн., травень 2019 року 217,91 грн., червень 2019 року 215,47 грн., липень 2019 року 207,15 грн., серпень, вересень 2019 року по 205,80 грн., жовтень 2019 року 212,54 грн., листопад 2019 року 211,26 грн., грудень 2019 року 213,14 грн., січень 2020 року 218,02 грн., лютий 2020 року 221,17 грн., березень 2020 року - 218,71 грн., квітень 2020 року 220,65 грн., травень 2020 року 215,23 грн., червень 2020 року 211,28 грн., липень 2020 року 216,70 грн., серпень 2020 року 209,47 грн., вересень 2020 року 220,26 грн., жовтень 2020 року 224,70 грн., листопад 2020 року 221,14 грн., грудень 2020 року 224,39 грн., січень 2021 року 232,00 грн., лютий 2021 року 228,34 грн., березень 2021 року 233,83 грн., квітень 2021 року 226,51 грн., травень 2021 року 228,34 грн., червень 2021 року 224,69 грн., липень 2021 року 226,51 грн., серпень 2021 року 246,62 грн., вересень 2021 року 250,28 грн., жовтень 2021 року 253,94 грн., листопад 2021 року 286,84 грн. (а.с. 13-47); -Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно від 22.12.2021, згідно з якою земельна ділянка кадастровий номер 1211000000:04:033:0008 площею 2,8674 га з цільовим призначенням для іншої житлової забудови, за адресою: [ADDRESS] , належить територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, ПрАТ «Суха Балка» є орендарем земельної ділянки відповідно до договору оренди земельної ділянки від 13.01.2014, строком дії до 05.02.2020, та власником триповерхової будівлі гуртожитку за вказаною адресою на підставі наказу 2-ПВ від 08.08.2005 виданого Управлінням з питань майна Дніпропетровської ОДА (а.с. 48-50); -копія акту від 14.02.2022 про те, що [PERSON] у період з липня 2012 року по 14 лютого 2022 року фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких підтвердженого ТОВ «КК «Дом.Ком», та підписано директором ТОВ «КК «Дом.Ком» (а.с. 78); -копія позовної заяви ВАТ «Суха Балка» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення з наданням іншого жилого приміщення, складеної 13.10.2010 та поданої до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 13.10.2010, у якій позивач посилається на те, що відповідачі без належної підстави та без реєстрації фактично проживають в квартирі [ADDRESS] , тоді як повинні проживати за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 101-102); -копія позовної заяви ПрАТ «Суха Балка» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, складеної 08.02.2018 та поданої до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 15.03.2018, у якій позивач посилається на те, що з червня 2015 року відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають (виселилися) та за місцем реєстрації в гуртожиток по [ADDRESS] не вселялися, плату за проживання в гуртожиток не вносять, причини їх відсутності та фактичне місце проживання невідомі, просив суд визначти відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 103-104); -копії актів від 01 грудня 2015 року, 01 червня 2016 року, 01 грудня 2016 року, 01 червня 2017 року, 01 грудня 2017 року про те, що з 01.06.2015 по 01.12.2017 сім`я [PERSON] в гуртожитку по [ADDRESS] не вселялася і фактично не проживала, плата за проживання не вносилася (а.с. 105-107); -копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання у період з 13.11.2015 по 29.08.2017 за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 172); -копія паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання у період з 21.11.2002 по 01.10.2019 за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 173); -копія паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання у період з 21.11.2002 по 01.10.2019 за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 174). Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами:\~письмовими, речовими і електронними доказами;\~висновками експертів;\~показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що власником гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є ПрАТ «Суха Балка». Позовні вимоги обґрунтовані, тим, що відповідач проживає у гуртожитку в [ADDRESS] та має заборгованість за проживання у гуртожитку та за комунальні послуги отримані за даною адресою за період січень 2018 року листопад 2021 року. Відповідно до ст. 130 ЖК Української PCP порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 131 ЖК Української PCP Примірне положення про користування гуртожитками\~затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства. Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими об`єднаннями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні. У березні 2013 року Генеральним директором ПАТ «Євраз Суха Балка» за погодженням з головою профкому ПМГУ та НПГУт затверджено Положення про гуртожиток (далі Положення). Згідно з п. 1.6 Розділу 1 Положення гуртожиток призначений для проживання одиноких осіб (житлові приміщення знаходяться у загальному користуванні декількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах). На третьому поверсі будівлі виділені приміщення для проживання сімей (житлові приміщення, які складаються з однієї чи декількох кімнат, знаходяться у відокремленому користуванні сімей). У пункті 3.7 Положення закріплено, що працівники, які проживають у гуртожитку зобов`язані своєчасно вносити плату за житло у відповідності до п. 5.2 цього Положення, яким передбачено, що плата за койко-місце у гуртожитку вноситься на розрахунковий рахунок ПрАТ не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з січня 2018 року по листопад 2021 року не проживав за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується поясненнями самого відповідача, частково поясненнями представника позивача, який зазначав, що факт непроживання особи у гуртожитку за наявності її реєстрації за цією адресою, не звільняє від обов`язку сплачувати плату за проживання. Також, факт непроживання відповідача за вказаною адресою у гуртожитку підтверджується копією акту від 14.02.2022 про те, що [PERSON] у період з липня 2012 року по 14 лютого 2022 року фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких підтвердженого ТОВ «КК «Дом.Ком», та підписано директором ТОВ «КК «Дом.Ком». Суд, вважає, що копія корінця розпорядження № 245 на право зайняття гуртожитку для одиноких, виданого [PERSON] 13 червня 2002 року, не є належним доказом, оскільки у ній відсутня дата отримання розпорядження, прізвище особи, яка отримала розпорядження, а також у розпорядженні зазначено дві адреси [ADDRESS] та [ADDRESS] , але не зазначено кімнати або навіть поверху, на якому видається житлова площа, а тому суд не може встановити, чи проживав відповідач у гуртожитку, що знаходиться [ADDRESS] , у період 2018-2021 роки, тобто коли утворилась заборгованість за проживання у гуртожитку. Більш того, у вказаному корінці вказано про надання койко-місця у гуртожитку для одиноких і відсутнє посилання на надання житлової площі членам сім`ї [PERSON] , які лише перелічені на зворотному боці корінця. Статтею 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української PCP, плата за (комунальні послуги - водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до статті 162 ЖК Української PCP, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 19 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», відносини у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. На виконання положень цього Закону з метою впорядкування відносин між споживачами та виконавцями житлово - комунальних послуг затверджені: - Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». - Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Цими ж Правилами та Порядком передбачено наявність та обов`язковість Типового договору між виконавцем послуг та споживачем. Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок виконавця послуг підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, виконавець розробляє (згідно з відповідним Типовим договором) договір на надання відповідних послуг і подає його на погодження споживачеві послуг. Судом встановлено, що сторони у справі договору найму житла не укладали, про що вони зазначили у судовому засіданні, зокрема представник позивача зазначив про відсутність відомостей про укладення такого договору, а тому дані обставини не підлягають доказуванню, оскільки згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до пункту 32 зазначених Правил, виконавець послуг повинен надавати споживачеві в установленому законодавством порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень порядку надання послуг, а також інформацію про ці Правила (зазначається у договорі, а також розміщується на дошці оголошень у приміщенні виконавця). Судом встановлено, що ПрАТ «Суха Балка» не було надано копії розрахункових книжок, платіжних квитанцій, платіжних доручень, актів виконаних робіт, актів звірки, а також обов`язкових документів передбачених пунктом 32 вищезазначених Правил. Порядок формування калькуляції вартості койко-місця в гуртожитку, затверджений Наказом ПрАТ «Суха Балка» від 07.02.2018 № 066, згідно з яким формування калькуляції вартості койко-місця здійснюється згідно з економічно обґрунтованими запланованими витратами на його утримання, визначених на підставі державних і галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків, з урахуванням податків та зборів, цін на енергоресурси, матеріальні ресурси і послуги у запланованому періоді, а також загальної, житлової площі гуртожитку і норми площі на 1 людину. Позивач в обґрунтування позовних вимог стверджує, що станом на 01.12.2021 заборгованість за проживання в гуртожитку [PERSON] складає 20\~657,49 грн., при цьому у позовній заяві наведений розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що у період з січня 2018 року по вересень 2019 року за проживання нараховувалася оплата у потрійному розмірі. Посилання представника позивача на те, що оплата нараховувалася на три особи суд не приймає, оскільки ні у позовні заяві, ні у відповіді на відзив та у письмових поясненнях, позивачем не зазначено, які саме особи проживали у гуртожитку, окрім відповідача, і чому така заборгованість стягується лише з відповідача із зазначенням, що ця заборгованість утворилася саме за його проживання у гуртожитку, а висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Також, у калькуляції враховуються для визначення вартості ліжко-місця у гуртожитку, зокрема такі показники як кількість кімнат, середня площа кімнати, кількість мешканців по нормі житлової площі, кількість мешканців (сімейна частина), тоді як відсутність даних про кількість кімнат у користуванні відповідача, розмір житлової площі, чи є вона відповідною нормі, унеможливлюють надання судом оцінки обґрунтованості нарахованої відповідачу оплати за проживання та комунальні послуги. Отже, зазначений розрахунок заборгованості і калькуляція не містить даних щомісячних нарахувань, формулу розрахунку всіх тарифів, за якими було нараховано дану суму, посилання на нормативні акти, якими були встановлені дані тарифи, а тому не може вважатись належним доказом заборгованості [PERSON] . До того, суд наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо житлової площі, за користування якої нараховується оплата, чи це є ізольована кімната або декілька, чи є водопостачання та водовідведення або воно у загальному користуванні, чи встановлені лічильники на холодну, гарячу воду, газ та теплопостачання, електроенергію, скільки використано мешканцями гуртожитку, зокрема і відповідачем, що самостійно з наданих позивачем доказів суд встановити не може. Довідку т.в.о Генерального директора та головного бухгалтера ПрАТ «Суха Балка» № 61.6/2599 від 22.12.2021, що надана позивачем на підтвердження наявної у відповідача заборгованості, суд не може прийняти як належний та достовірний доказ, оскільки у ній зазначено розмір заборгованості за проживання в гуртожитку без зазначення адреси гуртожитку та кімнати, за користування якою нараховується оплата. До того, ж у зазначеній довідці вказаний розмір заборгованості станом на 01.12.2021, але не вказаний період, за який вона утворилася, без розрахунку заборгованості за кожен місяць та без зазначення детального розрахунку заборгованості з переліком послуг, їх вартістю, загальною вартістю місячного платежу, структурою тарифів, нормативи (норми) споживання, тощо, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем, доказів наявності права вимоги за певний період, ненадання суду належних та достовірних доказів на підтвердження позовних вимог, не проживання відповідача за вказаною адресою у період 2018 2021 роки, відсутність належного розрахунку суми заборгованості, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку безпідставними та необґрунтованими. Доводи представника позивача про те, що реєстрація відповідача у гуртожитку унеможливлювала надання позивачем житлової площі іншій особі, тобто це упущена вигода підприємства, суд не приймає, оскільки це не може бути підставою для стягнення заборгованості і не є предметом судового розгляду цієї справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені ПрАТ «Суха Балка» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. позивачу не відшкодовуються. Відповідачем під час розгляду справи, а саме 07 квітня 2022 року, було надано клопотання про долучення доказів на оплату витрат на правничу допомогу і клопотання про їх розподіл відповідно до закону у письмових запереченнях від 08.09.2022. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат на отримання професійної правничої допомоги, суд виходить з такого. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката , в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник відповідача адвокат Мотуз О.В. в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.98), договір про надання правової допомоги від 18.02.2022, укладений між АО «Фаворит» і [PERSON] (а.с. 93-94), Додаток № 1 до Договору (а.с. 95) та Акт приймання-передачі наданих послуг від 05.04.2022 про надані послуги згідно договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 (а.с. 96), а також ордер № 1130923, виданий на підставі Договору про надання правової допомоги від 18.02.2022. У Акті сторони узгодили вартість наданих послуг, зокрема: надання консультації правового характеру щодо правовідносин 1000 грн., надання консультації правового характеру щодо порядку розгляду судами справ 1000 грн., вивчення матеріалів цивільної справи 1000 грн., усього на суму 3000 грн. Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про покладення витрат відповідача на правничу допомогу на позивача у розмірі 3000 грн. Доводи представника позивача про відсутність доказів на підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу, суд не приймає, враховуючи позицію Верховного Суду у\~багатьох справах, зокрема\~ № 923/560/17,\~№ 329/766/18,\~№ 178/1522/18, де вказано, що\~витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Outcome: approved