Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

У травні 2021 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно трьох її дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з відповідача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що з 28 грудня 2013 року відповідач [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження останнього здійснена відповідно до ст. 133 СК України. Крім того, відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування до [PERSON] та [PERSON] про відібрання без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , рішення у справі ще не прийняте. Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Вихованням дітей займаються виключно батьки. Матір дітей [PERSON] характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, має п`ятеро малолітніх дітей, які з нею не проживають. Матір дітей неодноразово попереджалася про наслідки невиконання батьківських обов`язків відносно дітей, проте своє відношення до їхнього виховання не змінила. У зв`язку з чим Органом опіки та піклування було затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно трьох її малолітніх дітей: сина [PERSON] , дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення матері від виховання дітей та свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Представник позивача Органу опіки та піклування Леоненко О.А. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов до суду вона не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , а батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно із довідкою № 188 від 23 квітня 2021 року, виданою виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстрований, але фактично не проживає малолітній [PERSON] , [INFO] . Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою не зареєстровані. У довідці виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 23 квітня 2021 року за № 192 зазначено, що [PERSON] , [INFO]., був вилучений від матері [PERSON] у вересні 2020 року та переданий батькові [PERSON] , який проживає постійно, без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 23 квітня 2021 року видано довідку № 190, у якій зазначено, що малолісній [PERSON] , [INFO], з квітня 2020 року та малолітня [PERSON] , [INFO], з серпня 2020 року, постійно проживають разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно із характеристикою, виданою Комунальним закладом "Бобрицьке навчально-виховне об`єднання "Заклад загальної середньої освіти - заклад дошкільної освіти" Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі - Бобрицьке НВО) малолітній [PERSON] , [INFO]., є учнем 5 класу. У навчальному закладі навчається він з 1 класу. Виявив середній рівень знань, навчається в міру своїх можливостей. Хлопець дисциплінований, не порушує норм та правил поведінки, має позитивне ставлення до трудової діяльності, завжди сумлінно ставиться до виконання доручень. Вихованням [PERSON] займаються його батько [PERSON] та бабуся, вони приділяють значну увагу вихованню дитини та створенню належних житлово-побутових умов. Постійно підтримують зв`язок зі школою та класним керівником. Відповідно до характеристики Бобрицького НВО від 21 лютого 2021 року малолітня [PERSON] , 2015 р. н., є вихованою старшої групи дошкільної освіти, відвідує навчальний заклад з 2019 року, має відповідний віку фізичний розвиток, виявляє інтерес до навчальних занять, уміє концентрувати увагу на поставленому завданні, розуміє інструкції вихователя. Дівчинка володіє досить великим словниковим запасом, вміє читати, правильно вимовляє усі фонеми, вміє висловлювати свої думки, правильно будувати речення. Її вихованням займається батько [PERSON] . Із характеристики Бобрицького НВО від 21 лютого 2021 року видно, що малолітній [PERSON] , 2016 р. н., є вихованцем середньої групи закладу дошкільної освіти який він відвідує з 2020 року. Фізичний розвиток дитини відповідає віку. Хлопчик охайний завжди вдягнутий відповідно до погодних умов. Навички самообслуговування сформовані в достатній мірі. Програму виховання та навчання засвоює на достатньому рівні. Вихованням дитини займається батько [PERSON] . У характеристиці № 9, виданій Бобрицьким старостинським округом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20 квітня 2021 року, зазначено, що відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , проте фактично вона проживає із співмешканцем [PERSON] . Має п`ятеро малолітніх дітей, які від неї вилучені. Не працює, вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя. У будинку часто збираються компанії для розпивання спиртних напоїв. До старостату неодноразово надходили скарги щодо поведінки [PERSON] . Згідно із актом № 38 обстеження умов проживання, складеним 11 серпня 2020 року Відділом соціального захисту населення, захисту прав дітей та сім`ї та молоді виконавчого комітету Великодимерської селищної ради, за адресою проживання відповідача [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , житло складається з 2 житлових кімнат і кухні-прихожої. Умови проживання незадовільні. Будинок брудний, у ньому знаходилися 3 чоловіків, 2 жінки та малолітня дитина. Дорослі перебували в стані алкогольного сп`яніння. Для виховання та розвитку дітей належних умов не створено. Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її трьох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 27 квітня 2021 року за № 154. Із вказаного висновку вбачається, що відповідач [PERSON] на засідання комісії, яке відбулося 27 квітня 2021 року, не з`явилася, про день, час та місце засідання була повідомлена належним чином листом, який їй вручено 26 квітня 2021 року. У зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків, з метою захисту прав та інтересів дітей Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення матері, батька від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц висловив правову позицію та вказав на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. За змістом положень ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування в частині вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно трьох дітей ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Органом опіки та піклування заявлено також вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на трьох її дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування підлягає також задоволенню і в частині вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на трьох дітей у визначеному законом мінімальному розмірі. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, п. 14 ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за дві вимоги немайнового характеру із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved