Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хустської міської ради, в якому просить визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] , залишивши її на його самостійному утриманні та вихованні. Позов умотивований тим, що між ним та відповідачкою шлюб було укладено 20 грудня 2012 року, який зареєстровано відділом ДРАЦСу Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 223. У шлюбі у них народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 20 липня 2022 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка вирішила повернутися до м. Київ та збирається забрати з собою доньку. Він не погоджується на проживання дитини з відповідачкою, оскільки за місцем його проживання створені всі необхідні умови для комфортного проживання їх доньки. Натомість у м. Києві на теперішній час відсутні безпечні умови для проживання. Він проживає у приватному житловому будинку загальною площею 85,0 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , а також є приватним підприємцем та має стабільний дохід. Тому, вважає, що в інтересах дитини проживати саме з ним, а не з матір`ю. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору: органу опіки та піклування Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, та просить взяти до уваги висновок органу опіки та піклування Хустської міської ради про визначення місця проживання дитини від 14.11.2022 року за № 3176/02-12, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідно до положень частини 8статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст.55), Цивільному кодексі України (ст.16), Цивільному процесуальному кодексі України (ст.4). Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В судовому засіданні встановлено,що позивачем та відповідачкою шлюб укладено 20 грудня 2012 року, який зареєстровано в книзі реєстрації шлюбів відділом ДРАЦСу Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області за № 223. (а.с.11) Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 20.07.2022 року шлюб між сторонами розірвано.(а.с. 13) У шлюбі у сторін народилася одна дитина: [PERSON] , [INFO] . (а.с. 12) Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з батьком, за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивач [PERSON] є приватним підприємцем. (а.с. 14) Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради від 14.11.2022 року за № 3176/02-12 про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , остання проживає за адресою: [ADDRESS] з обома батьками [PERSON] та [PERSON] , які доглядають за дитиною. Основні доходи сім`ї забезпечує батько. Зі слів [PERSON] вони з [PERSON] розлучені, але проживають разом, щоб не травмувати дитину. Вона вирішує питання щодо переїзду та працевлаштування за кордоном. Дитина навчається у Нижньоселищенській ЗОШ І-ІІІ ступенів з березня 2022 року. Батьки дитини на обліку та лікуванні в психіатра та нарколога не перебувають. Дитина не знає про розлучення батьків. 09 листопада 2022 року питання щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , службою у справах дітей було винесено на розгляд засідання Комісії з питань захисту прав дитини. На засіданні комісії підтвердився той факт, що колишнє подружжя проживає однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Запрошена на засідання комісії громадянка [PERSON] наполягала щодо визначення місця проживання малолітньої доньки з батьком у зв`язку з її виїздом за кордон. [PERSON] також наполягав на визначенні місця проживання дитини з ним. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, визначає, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ч. 3ст. 157СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов або заперечень не подала, надала тільки заяву про розгляд справи у її відсутності, що свідчить про її байдуже відношення до питання з ким проживає чи буде проживати дитина. Враховуючи надані позивачем докази, наданий, на вимогу суду, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про визначення місця проживання дитини сторін, а також відсутність обґрунтованих заперечить відповідачки щодо місця проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з батьком, суд приходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За таких обставин,

Outcome: approved