Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9621, вчинений 8 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ "Авентус Україна" заборгованості за кредитним договором № 1356900 від 7 жовтня 2019 року в сумі 12577 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 10 серпня 2020 року відносно нього відкрите виконавче провадження № 62766213 щодо примусового виконання виконавчого напису № 9621 про стягнення на користь відповідача заборгованості за договором № 1356900 від 7 жовтня 2019 року в сумі 12577 грн за період з 8 лютого 2020 року по 22 травня 2020 року по договору, який він не підписував та не укладав. Станом на момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус не мав повноважень вчинити вказану нотаріальну дію. Виконавчий напис вчинено на підставі та в порядку нормативного акта, який було визнано незаконним та нечинним, а також поза межами строків позовної давності. Договір, на який покликається відповідач, нотаріально посвідченим не був. Таким чином, приватний нотаріус Горай О.С. був позбавлений повноважень вчиняти виконавчий напис про стягнення з нього заборгованості у безспірному порядку. Заборгованість за договором на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса була спірною. Ухвалою від 7 жовтня 2022 року суд прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). 8 листопада 2022 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Довгаль В.В. просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову мотивує тим, що процедура укладення з товариством договору про надання коштів в позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту, відбувається відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, але не виключно, до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про електронну комерцію", а також відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та проходить в онлайн-режимі. Правилами надання коштів у позику встановлений порядок укладення договорів. Клієнт обирає бажані умови кредитування, в тому числі суму та строк, і розпочинає реєстрацію на веб-сайті товариства. Шляхом проставлення відповідної відмітки на веб-сайті клієнт підтверджує надання згоди на обробку персональних даних та ознайомлення з Правилами, вказує особисті засоби зв`язку, створює пароль доступу до особистого кабінету. Після проходження етапу реєстрації товариство направляє клієнту вказаними засобами зв`язку код (одноразовий ідентифікатор), який клієнт вводить на сайті товариства, за результатами чого формується електронне повідомлення товариству, яке створює обліковий запис клієнта у інформаційній системі. Разом з тим клієнт підтверджує, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом та використовується ним як аналог власноручного підпису. Про підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та ознайомлення з Правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить натиснута кнопка позивачем "погоджуюсь" в особистому кабінеті, після чого товариство надіслало для нього засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який клієнт вводить та цим самим підтверджує підписання кредитного договору згідно Закону України "Про електронну комерцію". Після укладення кредитного договору у електронній формі ТОВ "Авентус Україна" надає кредит шляхом безготівкового перерахування через платіжного провайдера суми кредиту на банківську картку клієнта, вказану ним у заявці, про що повідомляє клієнта шляхом направлення відповідного інформаційного повідомлення. 7 жовтня 2019 року при укладенні кредитного договору позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення кредитного договору. Позивач заповнив заявку на отримання кредиту на сайті товариства. Товариство за результатами розгляду заяви надіслало клієнту пропозиці укласти електронний договір (оферту), який містить усі істотні умови, шляхом розміщення його в особистому кабінеті позивача. Позивач погодився з пропозицією, після чого товариство надіслало на вказаний клієнтом при заповненні заявки на отримання кредиту номер [NUMBER] одноразовий ідентифікатор у вигляді коду (код:М322110), який клієнтом було введено та підписано договір. Дата та час отримання товариством електронного повідомлення (дата укладення договору) була зафіксована у договорі в розділі "Реквізити та підписи сторін" (підписано електроннм підписом 7.10.2019 10:47:16). Отже, 7 жовтня 2019 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір № 1356900 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, згідно якого товариством надано позивачу кошти в розмірі 3500 грн на строк 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Клієнтом належним чином не було виконано договірні зобов`язання - не повернуто кошти в строк на умовах, встановлених кредитним договором та не сплачено відсотки. Для вчинення виконавчого напису товариством направлено нотаріусу документи, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядк на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису; кредитний договір № 1356900 від 7 жовтня 2019 року; копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; виписку з особового рахунку за кредитним договором № 1356900 та копію довіреності представника. Товариством надано нотаріусу виписку з особового рахунку за кредитним договором № 1356900 із зазначенням суми заборгованості з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка підлягає стягненню в примусовому порядку та є безспірною. Отже, товариством було надано всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а також надано документи, що підтверджують безспірність суми заборгованості позивача перед товариством та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування іншого розміру заборгованості перед товариством на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом. У поданій до суду заяві від 17 листопада 2022 року представник позивача Величко О.М. просить позов розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить справу розглянути без його участі. Треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 8 липня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 9621 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 1356900 від 7 жовтня 2019 року, укладеним із ТОВ «Авентус Україна», заборгованості за кредитним договором 1356900 від 7 жовтня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором 1356900 від 7 жовтня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 8 лютого 2020 року по 22 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 11777 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3500,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7371,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 00 грн.; строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 906,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 800 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 12577 грн. Постановою від 10 серпня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. відкрив виконавче провадження № 62766213 з примусового виконання виконавчого напису № 9621, виданого 8 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Отже, станом на 8 липня 2020 року були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором, оскільки постанова Кабінету Міністрів України, якою було встановлено таку можливість, визнана в цій частині незаконною та нечинною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимог про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Відповідно до п.2.3 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивачу відправлений та ним отриманий. Доводи позивача, що він не підписував та не укладав договору № 1356900 від 7 жовтня 2019 року з ТОВ "Авентус Україна" спростовуються наданою відповідачем копією договору № 1356900 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту від 7 жовтня 2019 року, підписаного електронним підписом 7.10.209 10:47:16 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, 17.11.2004, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ). Доказів відсутності на дату вчинення спірного виконавчого напису заборгованості за кредитним договором чи неправильного визначення відповідачем її розміру позивач не надав. Сама лише незгода позивача з наявною заборгованістю без обгрунтування неправильності її нарахування не свідчить, що така заборгованість є спірною. Розмір заборгованості за договором № 1356900 від 7 жовтня 2019 року підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором, який позивачем не спростований. Крім того, безпідставними є посилання позивача на вчинення виконавчого напису поза межами строків позовної давності. Разом з тим, на момент вчинення спірного виконавчого напису були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису за кредитним договором, який не був нотаріально посвідченим, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що виконавчий напис виданий неправомірно, позов належить задовольнити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано: договір доручення про надання правової допомоги, представництво інтересів, захист від 14 вересня 2022 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро Олександра Величка "Лекс Прайм", додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 14 вересня 2022 року та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат для надання правничої допомоги від 16 вересня 2022 року. Повноваження адвоката Величка О.М. підтверджуються ордером серії ВК № 105394 від 16 вересня 2022 року. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). У відзиві на позовну заяву представник відповідача вважає, що вимога позивача про стягнення понесених судових витрат не підлягає задоволенню, враховуючи складність справи, відсутність доказів понесення останнім таких витрат, обсяг позовної заяви та відсутність в детальному описі робіт обсягу затраченого часу і роботи із визначеним розміром оплати по кожному виду. В детальному описі робіт від 16 вересня 2022 року зазначені види витрат, здійснених адвокатом для надання правничої допомоги, та загальна сума винагороди (гонорару) 7000 грн. Однак, вказаний в описі такий вид витрат як підготовка та надсилання адвокатських запитів матеріалами справи не підтверджується. В справі наявна позовна заява з додатками, підписана та подана до суду представником позивача адвокатом Величком О.М., що підтверджує факт отримання позивачем такого виду правової допомоги як підготовка та подання позовної заяви. Беручи до уваги складність справи, обсяг позовної заяви, установлену практику розгляду справ подібної категорії, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн суд вважає необгрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат на правничу допомогу належить стягнути 1000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved