Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 22 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», відповідачем по справі, та [PERSON] , її тодішнім чоловіком, було укладено кредитний договір №0809/53, за умовами якого банк надав [PERSON] у рамках Програми мікрокредитування кредит у сумі 100000 грн. Згідно умов цього кредитного договору (п.1.3 договору) термін повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток №1 до даного Договору), але не пізніше 17 вересня 2012 року. Строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п.6.8 договору). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22 вересня 2008 року між банком та нею було укладено договір поруки №0809/53ДП та договір іпотеки №0809/53/І, який був посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., реєстр 6299. Крім того, 22 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В. накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , реєстр №6300/938. Відповідно до договору іпотеки, вона передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 60,4 кв.м, яка належить їй на праві власності. Сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 142500 грн. 07 листопада 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис (зареєстрований за №1913), яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги AT КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в AT КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 44446,45 грн., заборгованість за відсотками - 154617, 39 грн., комісія - 1750,00 грн., штраф - 15913, 88 грн., пеня - 117463,72 грн., що всього становить 334191 грн. 44 коп.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення - дев`ять років десять місяців двадцять дев`ять днів, а саме з 22.09.2008 року по 20.08.2018 року. Зазначений виконавчий напис набирає чинності з дня його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з 07.11.2018 року і має бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з дня його вчинення. 05 серпня 2021 року головним державним виконавцем Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Корнійчук Наталією Григорівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66383371 по виконанню вищевказаного виконавчого напису. Про вчинення виконавчого напису їй стало відомо, коли отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження і виклик до державного виконавця. Тоді їй стало відомо, що [PERSON] всупереч умов кредитного договору, не виконував своїх зобов`язань, а саме: не в повній мірі здійснював погашення кредиту та відсотків. Вказаний вище виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства і порушує її права. Зауважує, що ніяких письмових вимог від відповідача по справі не отримувала. Окрім того, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості. Після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Як вбачається із змісту виконавчого напису, банк нарахував проценти після закінчення строку дії кредитного договору. Також зазначає, що вказаний вище виконавчий напис вчинено в порушення статті 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки минуло більше трьох років з моменту виникнення права вимоги. Зазначені обставини змусили її звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», та третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, в судове засідання не з`явились, про дату судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис (зареєстрований за №1913), яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги AT КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в AT КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 44446,45 грн., заборгованість за відсотками - 154617, 39 грн., комісія - 1750,00 грн., штраф - 15913, 88 грн., пеня - 117463,72 грн., що всього становить 334191 грн. 44 коп.; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення - дев`ять років десять місяців двадцять дев`ять днів, а саме з 22.09.2008 року по 20.08.2018 року. Зазначений виконавчий напис набирає чинності з дня його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з 07.11.2018 року і має бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з дня його вчинення (а.с. 5). 22 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0809/53, за умовами якого банк надав [PERSON] у рамках Програми мікрокредитування кредит у сумі 100000 грн. Згідно умов цього кредитного договору (п.1.3 договору) термін повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток №1 до даного Договору), але не пізніше 17 вересня 2012 року. Строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п.6.8 договору) (а.с. 6-8, 9). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22 вересня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №0809/53ДП та договір іпотеки №0809/53/І, який був посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., реєстр 6299. 22 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В. накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , реєстр №6300/938. Відповідно до договору іпотеки, [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 60,4 кв.м, яка належить їй на праві власності. Сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 142500 грн.(а.с. 1-12). Згідно виписки з рахунка боржника [PERSON] заборгованість за договором №0809/53 від 22.09.2008 станом на 20.08.2018 складає 334441, 44 грн. (а.с. 13). 05 серпня 2021 року головним державним виконавцем Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Корнійчук Наталією Григорівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66383371 по виконанню виконавчого напису №1913 від 07.11.2018 (а.с. 14). При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 522/8685/18 (провадження № 61-15987св20), зазначено, що «у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 61-44380св18) та від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18)». Як зазначила позивачка, жодного листа-повідомлення з вимогою сплатити борг вона не отримувала, а відповідачем не надано доказів щодо отримання/неотримання позичальником такого листа. Крім того, для правильного застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин). Пунктом 1 Переліку (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved