Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

У вересні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи тим, що 01 червня 2007 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, в якому був народжений син - [PERSON] , [INFO] . Після народження сина та кілька років по тому, їх шлюб перестав бути ідеальним, причини на це були різними. Подружнє життя у них не склалося, хоча шлюб офіційно не розривали, проживали в одному будинку, щоб не травмувати дитину. Згодом колишня дружина повідомила, що вагітна. [INFO] відповідачка народила сина - [PERSON] . 09.09.2014 року сина було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком народженої дитини був записаний він, хоча впевненості, що він є біологічним батьком цієї дитини він не мав, попри щоденні сварки, вони все ще продовжували проживати в дному будинку. 23 квітня 2019 року їх шлюб був офіційно розірваний на підставі рішення суду. Після розірвання шлюбу він зробив генетичну експертизу, яка підтвердила його підозру в тому, що він не є біологічним батьком [PERSON] . Він і відповідач створили нові сім`ї. Просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1525 від 09.09.2014 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія свідоцтва про народження [NUMBER] ( а. с. 1-4 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 року ( а. с. 16), головуючим суддею визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали справи передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. 13 вересня 2022 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ( а. с. 21 ). 28 вересня 2022 року за вх. № 34487 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 22 ). Згідно отриманої інформації [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи - відповідача. Ухвалою судді від 29 вересня 2022 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищевказаній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 20 жовтня 2022 року ( а. с. 23-24 ). 19 жовтня 2022 року за вх. № 37013 судом отримано відзив на позовну заяву, в якій вимоги позивача, викладені в позовній заяві, нею визнаються повністю та просила задовольнити вимоги [PERSON] та виключити відомості про [PERSON] , як батька, з актового запису № 1525 від 09.09.2014 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія свідоцтва про народження [NUMBER] ( а. с. 27 ). Ухвалою суду від 20.10.2022 року залучено у даній справі в якості третьої особи Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) та одночасно витребувано актовий запис № 1525 від 09.09.2014 року. Підготовче засідання відкладено на 04.11.2022 року ( а. с. 30-31 ). Ухвалою суду від 04 листопада 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 14.11.2022 року ( а. с. 37-38 ). 08 листопада 2022 року за вх. № 39433 судом отримано на виконання ували від Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) актовий запис № 1525 від 09.09.2014 року про народження та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ( а. с. 39-42 ). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звертаючись до суду з позовною заявою, в прохальній її частині просив розглядати справу без його участі на підставі доданих до позовної заяви документів ( а. с. 4 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не заявилася, 14.11.2022 року судом отримано заяву, в якій остання просила справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направили, 08.11.2022 року судом отримано лист, за підписом начальника відділу, в якому просили справу розглянути згідно чинного законодавства без представника їхнього відділу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2007 року, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2019 року ( а. с. 6-7 ). Вказаним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказане судове рішення набрало законної сили 24.05.2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, під час перебування сторін у шлюбі, у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про народження ( а. с. 5 ). У вищевказаному свідоцтві батьками останнього вказано [PERSON] та [PERSON] . За результатами Аналізу ДНК, вірогідність батьківства [PERSON] стосовно дитини [PERSON] становить 0% ( а. с. 12, 13 ). Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами позивач вважає, що оскільки він не є батьком дитини [PERSON] , то повинен бути виключеним у відомостях про його батьківство з актового запису № 1525 від 09.09.2014 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія свідоцтва про народження [NUMBER] . Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Із доводів позивача, зазначених у позовній заяві, встановлено, що позивач в момент реєстрації його як батька дитини [PERSON] не знав, що він не є її біологічним батьком і лише нещодавно дізнався про цей факт після того, як зробив генетичну експертизу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, зазначивши про це у своєму відзиву на позовну заяву, який був отриманий судом 19.10.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи. Не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 6 квітня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 676/1200/20 (провадження № 61-588св21) та встановив, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Отже, матеріали справи містять достатніх належних та допустимих доказів щодо відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком дитини, та дитиною. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дитини, суд має підстави для виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , за № 1525 від 09.09.2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п.2.16.4., п.2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п.2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Позивачем при звернені до суду було понесено судові витрати у розмірі 992,40 гривень, сплата яких документально підтверджено ( а. с. 14 ). Так, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Звертаючись до суду із заявою від 17.10.2022 року, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, до початку розгляду справи по суті. А отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесених позивачем при звернені до суду 50 відсотків судових витрат, а саме у сумі 496,20 гривень, а Білоцерківському управлінню Державної казначейської служби України Київської області повернути [PERSON] 50 відсотків судових витрат, а саме у розмірі 496,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved