Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивачка зазначила, що з 24.07.2020 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 16.04.2022 р. вона була змушена у зв`язку з повномасштабною військовою агресією російської федерації в Україні виїхати до Німеччини, через що вони з відповідачем [PERSON] перестали знаходити взаєморозуміння, віддалилися один від одного і стали проживати кожен окремою сім`єю. В липні 2022 р. вони з відповідачем [PERSON] припинили подружні відносини і з цього часу їх сім`я остаточно розпалася, за викладених обставин примирення між ними неможливе, і вона бажає розірвати шлюб. Подальше спільне їх з відповідачем життя як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх з відповідачем інтересам і інтересам їх малолітньої дитини. Майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з позивачкою, матеріальну допомогу на його утримання відповідач не надає. Наприкінці вересня 2022 р. вона знову повернеться проживати з дитиною до Німеччини, де має тимчасовий прилисток. Просить шлюб, зареєстрований 24.07.2020 р., Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №260, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, позов просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.07.2020 р., який зареєстрований Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №260, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 24.07.2020 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не має. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дитини, і є неможливим, а сім`я сторін розпалася остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved