Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

Представник АТ «Державний ощадний банк України» - начальник Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» Крючков С.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимоги вказує, що між АТ «Державний ощадний банк України» - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 23.07.2020 року укладено Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредит) №390228511/010219 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку для використання електронного платіжного засобу. Банк встановив Клієнту Кредит у сумі 15 000,00 грн. Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 18 881,02 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також, позивач просив відшкодувати сплачену суму судового збору. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідач у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 23.07.2020 року укладено Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредит) №390228511/010219 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку для використання електронного платіжного засобу. Згідно п. 3.1 шляхом підписання цієї заяви про приєднання, до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.6 заяви про приєднання, банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом. Згідно п.п. 3.6.1 Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку. Банк надає Клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. Відповідно до розділу 1 Заяви на приєднання Банк встановлює Клієнту Кредит у сумі 15 000,00 грн. Згідно п. 1.6.3 Заяви процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно Додатку №1 до Договору ДКБО, плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 відсотків на рік. Позивач в свою чергу свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 06.06.2022 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 18 881,02 грн., яка складається з наступного: 15 736,78 грн. - загальна сума основної заборгованості; 417,39грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 25,80 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 2 611,95 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 89,10 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів; Отже, вбачається, що відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за договором, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, а тому позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідачем по справі [PERSON] . порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного ат

Outcome: approved