Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу, посилаючись на те, що 13 вересня 1995 року Представництвом фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження (наказу) № 53 від 17 серпня 1995 року, було видано свідоцтво про право власності на житло, розташоване у [ADDRESS] , на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Село Жовтневе (Попільнянського району) у Житомирській області перейменовано на село Квітневе, на підставі Постанови Верховної Ради України від 04.02.2016 року № 984-19. Проте, у вказаному свідоцтві була допущена помилка, а саме: прізвище заявника, як співвласника будинку, було зазначено як « [PERSON] », в той час як її прізвище, згідно паспорта « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Великоцвілянським бюро ЗАГС Ємільчинського району Житомирської області, на підставі запису про укладення шлюбу від 10 червня 1973 року за № 11, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після укладення шлюбу присвоєно: чоловіку « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Згідно довідки, виданої Виконавчим комітетом Квітневої сільської ради № 420/02-12 від 22.09.2022 року, підтверджується що житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , дійсно належить: [PERSON] , [PERSON] (дружині), [PERSON] (дочці), згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1995 року, виданого Представництвом фонду державного майна України у Попільнянському районі. Згідно виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки Квітневої сільської ради у домогосподарстві [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , рахувались: голова домогосподарства [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка - [PERSON] . Чому сталась така помилка у прізвищі заявника під час видачі свідоцтва про право власності, їй не відомо, але виправити її на даний час неможливо. На даний час, орган, який здійснив видачу свідоцтва про право власності на житло Представництво фонду державного майна України у Попільнянському районі, ліквідоване, а тому неможливо внести зміни та виправити допущену помилку у ньому. В зв`язку з невідповідністю прізвища заявника у свідоцтві про право власності з прізвищем відповідно її паспорта громадянина України, вона не має можливості здійснити реалізацію прав на нерухоме майно, в тому числі, внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Встановити факт належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для того, щоб в повній мірі реалізувати своє право власності на нерухомість. В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу, від встановлення даного факту залежить виникнення її особистих майнових прав на вищевказану нерухомість, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, вона вимушена звернутись до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник просить встановити факт належності їй, як одному із співвласників, Свідоцтва про право власності на житло виданого 13 вересня 1995 року Представництвом фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження (наказу) № 53 від 17 серпня 1995 року, на житловий будинок розташований у [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи: Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши заявника, заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 1994 року Жовтневою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] 07 жовтня 1994 року уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] », запис за № 15 /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10 червня 1973 року Великоцвілянським бюро ЗАГС Ємільчинського району Житомирської області, [PERSON] 10 червня 1973 року уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », запис за № 11 /а.с. 11/. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло виданого 13 вересня 1995 року Представництвом фонду державного майна України у Попільнянському районі, будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа будинку становить 103,7 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 17 серпня 1995 року № 53 /а.с. 12/. Довідкою № 420/02-12 від 22 вересня 2022 року Виконавчого комітету Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області визначено, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] (дружині), [PERSON] (дочка), згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1995 року, виданого Представництвом ФДМ України у Попільнянському районі /а.с. 13/. Згідно Виписки з погосподарської книги № 454 від 26 жовтня 2022 року виданої Виконавчим комітетом Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] . Номер особливого рахунку 174 в погосподарській книзі № 4 (за 1991-1995 р.р.) відкритий на [PERSON] . Даний житловий будинок належить: [PERSON] господар двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] дочка /а.с. 14/. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області № 160/01-16 від 27 жовтня 2022 року, [PERSON] відмовлено у посвідченні договору дарування житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , в зв`язку з неможливістю встановити факт належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло виданого 13.09.1995 року Представництвом фонду державного майна України у Попільнянському районі через невідповідність її прізвища /а.с. 15/. Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 1997 року Попільнянським РВ УМВС України в Житомирській області, заявник має прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] /а.с. 5/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Так, відповідно до вимог\~ глави 6\~розділу ІV\~ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядає суд за місцем проживання заявника. Пункт 1 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимога пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~(із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України, \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved