Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

20.09.2022 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця зазначає те, що вона з метою призначення їй пенсії за віком звернулася із відповідною заявою до Головного Управлінням пенсійного фонду України в Чернівецькій області, однак листом від 11.11.2020 року Головне Управлінням пенсійного фонду України в Чернівецькій області відмовило заявниці у призначенні пенсії у зв`язку із недостатністю страхового стажу. Вказує, що підставою для відмови стала помилка у прізвищі заявниці зроблена у архівній довідці виданою Регіональною філією «Львівська залізниця» №НАС-А-18/Ч-511 від 09.10.2020 року, оскільки прізвище зазначене у документі не відповідає паспортним даних. Заявниця стверджує, що у зв`язку із цим, внаслідок розбіжностей у прізвищі, задля вірного обрахування стажу, вона не має іншої можливості як встановити факт належності їй правовстановлюючого документа. На підставі вищевикладеного просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме архівної довідки виданої Регіональною філією «Львівська залізниця» №НАС-А-18/Ч-511 від 09.10.2020 року. Ухвалою судді від 21.09.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник заявниці у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа не направила свого представника для участі у судовому засіданні, до канцелярії суду надійшов лист згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить суд провести розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка, села Малинівка, Новоселицького району, Чернівецької області, що підтверджується паспортними даними. Трудова книжка від 20.05.1977 року видана на ім`я « [PERSON] », на сторінці №1 має виправлення у прізвищі, ім`ї, по батькові та року народженні, однак відповідає паспортним даним заявниці. Свідоцтво про восьмирічну освіту № [NUMBER] від 10.06.1975 року видано на ім`я « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним заявниці. Архівна довідки видана Регіональною філією «Львівська залізниця» №НАС-А-18/Ч-511 від 09.10.2020 року на ім`я із скороченням ініціалів « [PERSON] ». Таким чином зі змісту вказаних документів вбачається, що Архівна довідки видана Регіональною філією «Львівська залізниця» №НАС-А-18/Ч-511 від 09.10.2020 року на ім`я із скороченням ініціалів « [PERSON] ». містить розбіжності у первинних документах по обліку трудового стажу, а саме у прізвищах заявниці « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] ». Листом ГУ пенсійного фонду України в Чернівецькій області без номеру та дати [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії з підстав невідповідності у Архівній довідці виданої Регіональною філією «Львівська залізниця» №НАС-А-18/Ч-511 від 09.10.2020 року прізвища заявника відповідно до паспортних даних. Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що Архівна довідка видана Регіональною філією «Львівська залізниця» №НАС-А-18/Ч-511 від 09.10.2020 року не є правовстановлюючим документом та не породжує юридичні наслідки, оскільки встановлення такого факту не призведе до виправлень неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу заявниці. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що у заявниці наявна трудова книжка, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Таким чином заявницею не доведено те, що вона не має іншої можливості одержати вказану інформацію, що документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення загублений чи знищений, чиорганізація, яка його видала, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed