Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свій позов мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який з вересня 2021 року навчається на денній формі навчання у державному навчальному закладі «Львівське вище професійне училище харчових технологій», термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2023 року. Вказує, що в зв`язку з навчанням сина вона несе витрати, пов`язані з оплатою за проживання в гуртожитку, проїзд до навчального закладу, харчування, одяг, придбання навчальних матеріалів тощо. Вважає, що у зв`язку з продовженням навчання, відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи вищенаведене просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 15 серпня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Вказала, що на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, з врахуванням всіх його потреб щомісячно необхідно близько 15000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень. На підтвердження своєї частини витрат покликається на надані суду копії відповідних квитанцій та чеків за вересень 2022 року на суму 8872,17 гривні, за жовтень 2022 року на суму 9303,36 гривні та за листопад 2022 року на суму 9760,39 гривень. Зазначила, що відповідач перебуває за кордоном на роботі, де отримує велику заробітну плату. Зароблені ним гроші він витрачає на придбання рухомого та нерухомого майна, яке реєструє на інших осіб, а не на своє ім`я, у зв`язку з чим вона не має можливості довести вказані обставини в суді. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позов в якому зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06 січня 2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки Мар`янівської селищної ради №928 від 04 серпня 2022 року до складу сім`ї [PERSON] входять син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Копією трудової книжки серії [NUMBER] від 16 вересня 2003 року позивачка [PERSON] на даний час ніде не працює, допомоги по безробіттю не отримує. Копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , а також довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №045970 стверджується, що позивачці встановлена інвалідність ІІІ групи загального захворювання до 12 вересня 2024 року. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року, яке набрало законної сили, збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] з 400 (чотириста) гривень на кожну дитину, встановлених рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2015 року на 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. На даний час син [PERSON] , [INFO] досягнув повноліття. З довідки Державного навчального закладу «Львівське вище професійне училище харчових технологій» №178 від 27 липня 2022 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі в групі КМ-25 з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2023 року. Атестаційний рівень ІІІ. Форма навчання денна. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] , якому виповнилось 18 років, продовжує навчання, у зв`язку з навчанням не працює та не має власних прибутків. Копіями квитанцій та чеків за вересень 2022 року на суму 8872,17 гривні, за жовтень 2022 року на суму 9303,36 гривні та за листопад 2022 року на суму 9760,39 гривень підтверджуються витрати позивача на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, зокрема, на проїзд, харчування, одяг, взуття, лікування тощо. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання у зв`язку з навчанням. Також, враховуючи те, що [PERSON] продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, проїзд до навчального закладу, їжу, одяг, взуття, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, працює за кордоном, вважає за можливе сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень, розмір його щомісячного доходу суду не відомий, оскільки долучена ним довідка про доходи на іноземній мові не перекладена на українську мову та при роздруковуванні з електронної пошти суду є погано читабельна, що перешкоджає її дослідження судом. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Доводи позивача про те, що відповідач отримує великий дохід, придбав рухоме та нерухоме майно, судом до уваги не беруться, оскільки дана обставин нічим не підтверджена, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх доводів. Суд також бере до уваги той факт, що на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей на утримання яких він сплачує аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до положення ч. 2 ст. 200 СК України, бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право [PERSON] , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачем позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Відтак, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, на період навчання, до досягнення сином 23 років. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася 11 серпня 2022 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 гривні слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial