Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-23 00:00:00

[PERSON] 26.10.2022 звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, вона зловживала алкогольними напоями, тікала з дому, залишала дітей самих удома, спроби налагодити сімейні стосунки позитивного результату не дали, вони давно припинили подружні стосунки, примирення між ними неможливе, просив розірвати шлюб. Ухвалою судді від 01.11.2022 відкрито провадження у справі. В суді [PERSON] позов підтримав, також пояснив, що відповідачка свідомо зневажала сімейними обов`язками, пиячила, тікала з дому, що з липня 2022 року вони не підтримують подружніх стосунків, він втратив до відповідачки добрі почуття, не бажає надалі бути з нею у шлюбі, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснила, що вона через зловживання алкоголем втікала з дому, бродяжила, допускала зраду в подружній вірності, тому подружні стосунки з позивачем припинили, разом з липня 2022 року не проживають, зараз вона лікується від алкоголізму, позивача не любить, просить шлюб розірвати. Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із пояснень сторін, із долученого до справи свідоцтва про шлюб, із копії свідоцтв про народження (а.с.5-6, 12), убачається, що сторони в шлюбі з 05.06.2009, мають двоє дітей, [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , в липні 2022 року припинили подружні стосунки, спільно не проживають. Сторони, як убачається із довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб № 1312-5001999982 від 12.08.2022 та акта обстеження житлово-побутових умов від 21.10.2022, із дітьми [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеними особами, що позивач з дітьми проживає на [ADDRESS] , відповідачка лікується від «алкозалежності». Позивач [PERSON] настоює на розірванні шлюбу з відповідачкою, мотивуючи тим, що в минулому вона пиячила, зневажала сімейними обов`язками, тому подружні стосунки в липні 2022 року припинили і поновлювати такі він не бажає, через втрату до відповідачки почуття любові та поваги. Відповідачка [PERSON] позов визнала, теж підтвердила, що в минулому, через зловживання алкоголем, втікала з дому, бродяжила, допускала зради подружньої вірності, що сімейні стосунки з позивачем припинили в липні 2022 року, вона не любить позивача, просить шлюб розірвати. На обставини припинення сторонами подружніх стосунків в липні 2022 року, невиконання та зневажливе ставлення відповідачки до сімейних обов`язків у минулому, показали в суді свідки [PERSON] та [PERSON] . Про те, що відповідачка втікала з дому, бродяжила, убачається також із долучених до справи відомостей з «Інформаційного порталу Національної поліції» за травень-липень 2020 року. Ураховуючи, що сторони припинили подружні стосунки в липні 2022 року, майнового чи спору щодо виховання дітей між ними немає, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові, обоє настоюють на розірванні шлюбу, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування сторін до збереження шлюбу порушуватиме їх права, суд приходить до висновку, що шлюб між ними слід розірвати. Наявність у сторін малолітніх дітей, суд з огляду на вищенаведене розцінює як таке, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача слід стягнути 992 грн. 40 коп. судових витрат (а.с.11).

Outcome: approved