Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, щоу провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходилося кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. 30 травня 2022 року Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. ст. 49, 106 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 12020140130000488 від 20.04.2020 року щодо [PERSON] про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином залишено без розгляду. Досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 19.04.2020 року близько 18.00 год. перебували на вулиці Шевченка поблизу будинку №49 в Йосиповичі Стрийського р-ну Львівської області, де між ними виник словесний конфлікт. Маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, [PERSON] підійшов до нього зліва та наніс йому удар кулаком в область носа. Внаслідок умисних протиправних дій неповнолітній відповідач [PERSON] спричинив позивачу легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Своїми діями неповнолітній відповідач спричинив йому як матеріальну шкоду так і моральні страждання. Внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень він вимушений був звертатися за медичною допомого до закладу охорони здоров`я. При огляді лікарем йому призначено КТ-обстеження, проведено репозицію кісток носа та призначено лікування з подальшим проведенням оперативного втручання через шість місяців. Окрім того відповідач каменем розбив віконний склопакег у його будинку. У зв`язку із введеними карантинними заходами в Україні та відсутністю транспортного сполучення [PERSON] був позбавлений можливості користуватися громадським транспортом і вимушений був просити знайомих возити його до лікарні та на допит у поліцію своїм транспортом, на що він витрачав кошти на пальне. Своїми діями відповідач [PERSON] завдав [PERSON] матеріальної шкоди яка складається із витрат на лікування, витрат на транспорт, та витрат по заміні віконного склопакету на загальну суму 2112 грн. 74 коп. Окрім матеріальної шкоди відповідачем завдано йому моральної шкоди, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень він переніс значні моральні та фізичні страждання, що виразились в значних болях як під час заподіяння тілесних ушкоджень, так і в подальшому, при лікуванні. На даний час в нього також постійно з`являються болі, як наслідок перенесеної травм. Моральна шкода полягає також в тривалому лікуванні та нездатності повноцінно продовжувати свою життєву діяльність, порушенні звичайних життєвих зв`язків та життєвого устрою, необхідності тривалої реабілітації. Порушився звичний ритм життя. Моральну шкоду оцінює в розмірі 30000 гривень, що є співмірним із заподіяною моральною шкодою. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2112,74 грн., моральну шкоду у розмірі 30000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6400 грн. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення. \~ \~ \~ \~Як вбачається із копій матеріалів доданих до цивільного позову, потерпілим придбано медичні препарати. Разом з цим, потерпілим не надано медичних документів, що підтверджують, що саме ці ліки та проведене обстеження були призначені йому лікуючим лікарем, внаслідок обставин, що виникли 19.04.2020 року. Зокрема - долучаючи до позовної заяви копії квитанцій такі належним чином не завірені, більша частина з них є нечитабельними, не зазначено чи взагалі є оригінали квитанцій у позивача. Що стосується витрат на транспорт, то долучено копії двох фіскальних чеків, які жодним чином не доводять витрат позивача на транспорт. А також, що стосується витрат по заміні віконного склопакету, то такі взагалі відсутні, та позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обгрунтування наявності такої шкоди та її розміру. Із заявленим позивачем розміром моральної шкоди відповідач також не погоджується та просить зменшити такий. Що стосується витрат на правову допомогу, то відповідач вважає, що такі витрати документально не підтверджені, немає розрахунку таких витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та заявила про відмову позивача від стягнення витрат на правничу допомогу, інші позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позові обставини та просить суд позов задовольнити. Що стосується витрат на пальне, вважає такі необхідно стягнути з відповідача, оскільки позивач поніс їх, їдучи до лікаря для лікування тілесних ушкоджень, завданих йому відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди заперечив пояснивши, що така нічим не доведена. Процесуальні дії у справі. 13.06.2022 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою від 19.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.05.2022 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст.49,106 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 12020140130000488 від 20.04.2020 року, щодо [PERSON] про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином залишено без розгляду. Відповідно до копій чеків наданих позивачем, останній поніс витрати на лікування в сумі 1562,40 грн. та на пальне в сумі 550,34 грн., а всього на на загальну суму 2112,74 грн. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із спричиненням позивачу майнової та моральної шкоди завданої злочином. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, відповідно до частини 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 ст. 22 ЦК України визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3 ст. 22 ЦК України). Частина 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 ст. 23 ЦК України). Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та у пункті 24 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідач [PERSON] відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.05.2022 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст.49,106 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 12020140130000488 від 20.04.2020 року, щодо [PERSON] про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином залишено без розгляду. Як зазначено в ухвалі, внаслідок умисних протиправних дій неповнолітній [PERSON] спричинив [PERSON] легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. \~ \~ \~ \~ Судом на підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу [PERSON] становить 2112,74 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд погоджується із обґрунтуванням позивача про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду, що виразились в значних болях як під час заподіяння тілесних ушкоджень, так і в подальшому, при лікуванні, в нездатності повноцінно продовжувати свою життєву діяльність, порушенні звичайних життєвих зв`язків та життєвого устрою, необхідності тривалої реабілітації, порушенні звичного ритму життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує положення частини 3 ст. 23 ЦК України та роз`яснення, які містяться у пункті 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та бере до уваги характер немайнових втрат і глибину душевних страждань позивача, заподіяння йому шкоди внаслідок нанесення тілесних ушкоджень. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, у зв`язку з чим, визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 30\~000 грн, суд вважає завищеним. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачу у сумі 5 000,00 грн. Саме така сума, на думку суду, є співмірною з понесеними позивачем моральними стражданнями та відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial