Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності архівної довідки, яку мотивує тим, що він з досягненням пенсійного віку звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення пенсії за віком, та надав в управління необхідні документи згідно переліку, зокрема паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, трудову книжку серія [NUMBER] від 15.05.1985 року, військовий квиток серії [NUMBER] від 24.10.1980 року та архівну довідку № 03-20/2522 від 14.10.2022 року. Однак, розбіжності зазначення його прізвища, ім`я та по батькові в документах стало перешкодою в призначенні йому пенсії. Зокрема зазначає, що у всіх документах його прізвище, ім`я та по батькові зазначене як [PERSON] , окрім архівної довідки № 03-20/2522 від 14.10.2022 року виданою Чопською міською радою де його прізвище, ім`я та по батькові зазначене як [PERSON] . У судове засідання заявник не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляду справи без його участі, вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що заявнику [PERSON] , при видачі архівної довідки № 03-20/2522 від 14.10.2022 року Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області про кількість вироблених трудоднів в колгоспі «Авангард» були зазначені прізвище, ім`я, по-батькові як: [PERSON] , який працював у колгоспі в період з 1978-1998 роки. Разом з тим, за даними паспорта заявника громадянина України серії [NUMBER] та картки фізичної особи - платника податків, військового квитка серії [NUMBER] його прізвище, ім`я, по-батькові зазначені як: [PERSON] . Як встановлено судом , підтвердженням того, що саме заявник [PERSON] , у період з 1978 по 1998 роки працював у колгоспі «Авангард» спідтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] виданої 15.05.1985року, згідно якої встановлено, що прізвище, ім`я, по-батькові заявника значаться як: [PERSON] , [INFO] та такий був прийнятий згідно запису №1 на роботу 02.05.1978 року в к-з "Авангард" рядовим колхозником та згідно запису № 6 був звільнений з роботи в "Авангард" за власним бажанням саме 24.12.1998року . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З урахуванням наведеного в судовому засіданні достовірно встановлено, що архівна довідка №03-20/2522 від 14.10.2022 року видана Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області на ім`я [PERSON] належить заявнику [PERSON] , [INFO] , та потрібна останньому для призначення йому пенсії за віком. Враховуючи, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності документа, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved