Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

05 квітня 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна. Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач [PERSON] є рідною бабусею малолітнього [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати малолітнього [PERSON] - відповідач 1 - [PERSON] є дочкою позивача. З 2007 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилась спільна дитина - [PERSON] . Вихованням та утримуванням сина здебільшого займалась мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . З моменту народження дитина мешкала в будинку бабусі і продовжує там мешкати по теперішній час. Батько дитини [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займався. Останнє відоме місце його проживання: село Вишневе, Покровського району Дніпропетровської області. Місце його перебування позивачу невідоме. Батько не підтримує жодних відносин з власною дитиною більше п`яти років. Мати дитини [PERSON] останні року працювала за кордоном, потім у Харківській області. Місце її перебування позивачу також невідоме. Життям, здоров`ям сина не цікавиться, матеріально не допомагає. Від народження [PERSON] мешкає в будинку бабусі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Бабуся займається вихованням онука та матеріальним забезпеченням, піклується про його здоров`я і організацію вільного часу. У будинку бабусі для [PERSON] створені усі умови для здорового та всебічного розвитку дитини: є окрема кімната, спальне місце, місце для підготовки домашніх завдань, дитячі речі, одяг, інші речі для розвитку та відпочинку відповідно до віку дитини. Малолітній [PERSON] навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 м. Світловодськ у 6-му класі. Всі необхідні для навчання речі дитині купує бабуся. Будинок на праві власності належить позивачу відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2011 року. Позивач уклала шлюб 04.10.2011 року з [PERSON] . Матеріально родину утримує саме чоловік позивача. Стан здоров`я позивача задовільне ний, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась. Доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO] , визнана Органом опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради (Висновок від 18 листопада 2022 року). Відповідно до подання виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, громадянка України [PERSON] , [INFO] може бути опікуном над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , здатна забезпечити належне утримання, виховання, розвиток та навчання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладені обставини просить суд позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] та громадянку [PERSON] , відносно її малолітньої онука [PERSON] , [INFO] . Призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини. Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовчий розгляд. (а.с.50-51) 21 жовтня 2022 року ухвалою суду призначено справу до судового розгляду. (а.с. 58-59) Представник позивача, в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 72). Відповідачі в судові засідання не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили, не надали відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження, про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується, поштовим повідомленням про отримання судової повістки (а.с.55), поштовими конвертами, повернутими до суду з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.54, 64) Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. (а.с.71) В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали від 21 листопада 2022 року суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Із свідоцтва про народження (а.с. 13) вбачається, що позивач - [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] (дівоче прізвище [PERSON] ). Із свідоцтва про народження (а.с. 11) вбачається, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 24.03.2022 року № 72 виданою директором загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. Героя Радянського Союзу І.К. Конька Світловодської міської ради Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] навчається у 6 класі. Згідно до Договору (купівлі - продажу будинку) від 12.05.2011 року вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Світловодського нотаріального округу Соломоненко Л.В. (а.с.16-19) Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 20), [PERSON] перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON] . Згідно довідки про доходи (а.с. 21), [PERSON] офіційно працевлаштований, обіймає посаду слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів у ФОП [PERSON] . Відповідно до висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . ( а.с.65-68) Відповідно до подання виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, громадянка України [PERSON] , [INFO] може бути опікуном над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , здатна забезпечити належне утримання, виховання, розвиток та навчання малолітнього [PERSON] , [INFO] .(а.с.69-70) Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Положенням ст. 9 зазначеної Конвенції, встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що, в тому числі, свідчить і неявки відповідачів за викликом суду в судове засідання без поважних причин, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача та можливим позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхньої малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони, дитина проживає в добрих умовах. Тому призначення [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] буде відповідати інтересам дитини. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд зазначає, що згідно з вищевказаними встановленими обставинами вбачається, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно зі ст.180, ч. 2 ст.181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. За правилами ст. 141 ЦПК України - з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, в розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved