Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати договір купівлі\~продажу нерухомого\~майна №\~6897\~від 07\~квітня 1995\~року,\~на квартиру\~ [ADDRESS] ,\~який був\~укладений на\~Одеській товарній\~біржі між\~ [PERSON] та [PERSON] (яка діяла від свого імені особисто та від імені і в інтересах [PERSON] та [PERSON] ), - дійсним. Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, проти позову заперечень не надали, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] (яка діяла від свого імені особисто та від імені і в інтересах [PERSON] та [PERSON] ), був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна № 6897. Відповідно до якого, [PERSON] (яка діяла від свого імені особисто та від імені і в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] ) продала [PERSON] , квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат, 1- коридор, 2-жила,3- вбудований шафа, 4- жила, 5- жила, 7- кухня, 8-душ, 9- туалет, загальна площа квартири становить 50,3 кв. м. та житлова 33,8 кв. м., яка належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на майно № 11-3263 від 02.08.1994 рок, яке було видане УЖКГ виконкома Одеської міської ради народних депутатів, яке було зареєстроване в МБТІ м. Одеси 03.08.1994 року під № 88 пр. стр. 84 реєстр 388. Даний договір був укладений на Одеській товарній біржі. Вищезазначена квартира була придбана у відповідача за 468\~587\~000.00 карб., які були одержані відповідачкою повністю до підписання договору. Згідно п. 8 Договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір підлягає реєстрації у Бюро Технічної Інвентаризації за місцем розташування об`єкта нерухомості. Договір купівлі-продажу за № 6897 від 07 квітня 1995 року на квартиру по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 199 пр-стр 158-р № 388, від 18 листопада 1996 року. Де засвідчується його право приватної власності на квартиру. Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем була звільнена квартира, передані ключі - [PERSON] , який використовує квартиру для постійного проживання, регулярно оплачує комунальні платежі та утримує квартиру в належному санітарно - технічному стані. [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23.07.2021 року, яке було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , донька померлого [PERSON] , у встановлений законом строк, звернулась до Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, відповідно до даної заяви, була зведена спадкова справа № 825/2021 від 30.07.2021 року. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження від 03.02.1977 року серія [NUMBER] . 15 липня 1994 року, [PERSON] , вийшла заміж та змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON] , даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.07.1994 року серія [NUMBER] . На даний час, виникає перешкода в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином, позивач позбавлений можливості у позасудовий спосіб оформити належним чином свої спадкові права. На час укладення договору в квітня місяці 1995 року ні позивач ні відповідачі не знали, що правочин, в відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст.15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Згідно ст. 15 «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.4 Постанови № 3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зі змінами та доповненнями, виходить, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Відповідно до ст. 224 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України (від 18.07.1963 року) суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. Відповідно до ст. 4 ЦК України ( від 18.07.1963 року) - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. В відповідності до ст. 41 ЦК України (від 18.07.1963 року), угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності. Всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі- продажу квартири, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році. Із-за протиріч правових норм, діючих на час укладення правочинів в 1995 році, і в відмові компетентними органами і нотаріусами визнавати на даний час правочини дійсними, законними і виконаними, ми змушені звернутись з позовною заявою до суду, про захист своїх прав. Оскільки правова проблема з реалізацією прав власника виникла в 2021 році, то повинна бути розглянута на підставі діючих в 2021 році Законів України. В відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. В відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Між продавцем і покупцем за вказаним вище біржовим договором була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов цього договору та відбулося повне виконання цього договору, але договір не був оформлений нотаріально. Згідно\~ст.638\~ЦК України 2003 року,-\~договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ст.ст. 124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі\~викладеного й\~

Outcome: approved