Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивачка зазначила, що з 09.06.2007 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя на обов`язки, у зв`язку із чим між ними відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Подружні відносини між ними припинилися остаточно, подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Просить шлюб, зареєстрований 09.06.2007р., Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №366, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог, позов просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.06.2007 р., який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №366, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 09.06.2007 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6). Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ч. 2 ст.\~112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дітей, і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст.ст.\~24,\~56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved