Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-27 00:00:00

У березні 2021 року представник позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. в сумі 18496,82 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1084,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 2636,84 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у позивача. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідач споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), про що отримує від позивача відповідні рахунки, а тому навіть при відсутності укладеного з позивачем договору на вказані послуги, зобов`язання відповідача сплачувати за послуги виникають з позадоговірних відносин, тому що встановлюються законом. Відповідач не сплачує плату за надані послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість, та, відповідно до довідки про розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. відповідач має борг в сумі 18496,82 грн., на який позивачем нараховано 3 % річних в розмірі 1084,63 грн., та інфляційні втрати в розмірі 2636,84 грн. Позивач вказує, що відповідач зазначену заборгованість в добровільному порядку не сплачує, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кахно (Кирильчук) І.А. від 10.03.2021 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В травні 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення у справі в якості співвідповідача [PERSON] , який є співвласником квартири [ADDRESS] , а також сторона позивача просила позовні вимоги задовольнити, стягнувши солідарно із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період із 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. в сумі 18496,82 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1084,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 2636,84 грн. В зв`язку із перебуванням судді Кирильчук І.А. у відпустці по вагітності та пологам, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 1552 від 26.10.2021 року, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Чередніченко Н.П. У справі було залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.03.2022 року, позов було задоволено. Стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплату) за період із 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. в сумі 18496 (вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 82 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири) грн. 63 коп., та інфляційні втрати в розмірі 2636 (дві тисячі шістсот тридцять шість) грн. 84 коп. Стягнуто в рівних частинах із [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп., тобто по 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. з кожного. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2022 року, заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення у даній справі було задоволено. Скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.03.2022 року у даній справі, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в межах строку позовної давності визнав, в решті позовних вимог просив застосувати строки позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов до суду не подала. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками в рівних частинах квартири [ADDRESS] та вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачами не укладено. Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартості підтверджується, наданими стороною позивача доказами, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Як встановлено судом, відповідачі належним чином не виконали свій обов`язок з оплати за спожиті послуги, внаслідок чого, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у них виникла заборгованість за період із травня 2015 по грудень 2020 року, включно, у розмірі 18496,82 грн. Зазначений розрахунок заборгованості стороною відповідачів в ході розгляду справи спростовано не було, як не було надано доказів належного виконання зобов`язань по сплаті коштів за надані позивачем послуги. У силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом, не зважаючи на наявність або відсутність договірних відносин між сторонами. Зазначений обов`язок є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних від суми невиконаного зобов`язання за спірний період становить 1084,63 грн., а сума інфляційних втрат становить 2636,84 грн. В ході розгляду справи стороною позивача доведено обґрунтування позовних вимог в частині неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань, в зв`язку з чим у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті за надані позивачем послуги, на яку позивачем було правомірно нараховано три відсотки річних та суму інфляційних втрат. Разом з тим, в ході розгляду справи відповідачем було заявлено по застосування до позовних вимог строків позовної давності за період із травня 2015 по березень 2018 року. Перевіряючи обґрунтованість клопотання сторони відповідача, суд приймає до уваги те, що у відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Слід відмітити, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц; від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц; від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц; від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц. Так, з позовом про стягнення із відповідачів заборгованості позивач звернувся до суду в березні 2021 року, тобто, позивач має право на стягнення заборгованості за послуги із утримання будинку та прибудинкової території в межах позовної давності, тобто за період із березня 2018 року по грудень 2020 року, включно. Враховуючи наведене, а також з огляду на те, що судом встановлено порушення права та інтересу позивача, а також встановлено, що за вимогою про стягнення заборгованості із травня 2015 року по березень 2018 року позивачем пропущено строк позовної давності, а відповідачем заявлено про його застосування, суд відмовляє в задоволенні позову в частині нарахованої заборгованості за вказаний період. Поруч із цим, за період із березня 2018 року по грудень 2020 року, включно, позивачем було нараховано до сплати за надані послуги суму в розмірі 11534,12 грн., відповідачами за вказаний період кошти за надані послуги сплачені не були, а відтак із відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягає стягненню сума заборгованості за вказаний період в розмірі 11534,12 грн. Крім того, з огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення суми нарахованої заборгованості за надані послуги за період із травня 2015 року по березень 2018 р., а тому суд вважає, що інфляційні втрати та 3 % річних в межах трирічного строку, які передували зверненню позивача із даним позовом (03.03.2021 р.), - мають бути нараховані за період із 03.03.2018 р. по 31.12.2020 р., включно, на суму боргу в розмірі 11534,12 грн. Так, за розрахунками суду інфляційні витрати на суму заборгованості за надані послуги в розмірі 11534,12 грн. за період із 03.03.2018 р. по 31.12.2020 р., включно (1034 днів), складає суму в розмірі 1972,71 грн., а 3 % річних за вказаний період суму в розмірі 980,00 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що наведені суми підлягають стягненню із відповідачів в рівних частинах на користь позивача, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань по оплаті за житлово-комунальні послуги. Підсумовуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обґрунтування позову в частині неналежного виконання своїх зобов`язань відповідачами по оплаті за житлово-комунальні послуги, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, застосувавши до позовних вимог строки позовної давності, та здійснивши відповідні розрахунки, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial