Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-20 00:00:00

Позивач в липні 2022 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти відповідно до ст.183 СК України в розмірі - 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, на користь опікуна чи установи під опікою якого/якої буде перебувати дитина, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів ( 1 прожитковий мінімум на дитину відповідного віку) для дітей віком до 6 років - 2100 грн. В обґрунтування позову вказують, на те що у Комунальному некомерційному підприємстві «Київський міський центр репродуктивної та пеританальної медицини» громадянка [PERSON] , народила дівчинку та покинула її у медичному закладі, про що 10.08.2021 року написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку. За час перебування дитини в закладах, її мати, [PERSON] доньку жодного разу не відвідала, не передала їй жодного подарунку чи грошових коштів, а тому вважають, що бездіяльність останньої повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст.164 СК України, оскільки мати не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує дитину матеріально. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 11.07.2022 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.07.2022 року витребувана інформація щодо місця проживання та реєстрації відповідача. Відповідно до інформації що надійшла з Мінсоцполітики станом на 05.08.2022 року [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала [ADDRESS] ; адреса фактичного проживання [ADDRESS] з 15.03.2022 року. 20.10.2022 року по справі проведено підготовче судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від позивача та третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримували, проти заочного розгляду справи не заперечують. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача та третьої особи. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, як шляхом направлення судових повісток, так і шляхом публікації та сайті судової влади. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд, відповідно до вимог ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На первинному обліку дітей-сиріт, та дітей позбавлених батьківського піклування, дітей залишених без батьківського піклування, служби у справах дітей та сім*ї Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, з 30 серпня 2021 року перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як дитина позбавлена батьківського піклування. До служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації надійшло повідомлення, що у Комунальному некомерційному підприємстві «Київський міський центр репродуктивної та пеританальної медицини» громадянка [PERSON] , народила дівчинку та покинула її у медичному закладі, про що 10.08.2021 року написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку. 10.08.2021 року працівниками закладу охорони здоров`я, у присутності працівника органу внутрішніх справ України і працівника служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації складено акт, про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. 28.08.2021 року службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації здійснено реєстрацію народження покинутої дитини, Оболонським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі розпорядження Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації від 27.08.2021 року №455, зазначивши: прізвище « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] » по батькові - « [PERSON] », вказавши дату народження - [INFO] . Розпорядженням Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації від 01.09.2021 року № 500, дитину влаштовано на цілодобове перебування до Київського будинку «Берізка» строком на 6 місяців , як таку що за віком потребує стороннього догляду та нагляду. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №33 від 13.08.2021 року, [PERSON] , мала 7-у вагітність і 7-і пологи та народила шестеро живих дітей від яких відмовилася у пологових будинках. За час перебування дитини у закладах, її мати [PERSON] , для повернення дитини в біологічну сім`ю не вчинила жодних дій, а саме: жодного разу не відвідала дитину, не передала їй жодного подарунку чи грошових коштів, а також не заверталася до служби у справах дітей та сім`ї щодо зустрічі з дитиною чи виявлення бажання займатись її вихованням. За інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського району м.Києва, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно висновку від 18.07.2022 року за № 104-3370 Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її доньки [PERSON] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином судом встановлено, що відповідач залишила доньку у медичному закладі, про що 10.08.2021 року написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, життям дитини не цікавиться, свідомо нехтує своїм обов`язком, не бажає виконувати йому, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання доньки, а тому суд доходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання стосовно розміру аліментів, суд враховує те, що як доводив позивач відповідачем народжено шестеро дітей, а тому у неї також існує обов`язок щодо їх утримання, а тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня звернення до суду на користь опікуна чи установи під опікою якого/якої буде перебувати дитина. В задоволенні решти вимог відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1984 грн. 80 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial