Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.10.1997р між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх на той час дітей [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір № 97/0588 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений договір було укладено на Одеській універсальній біржі «GIP». Вказана квартира належала продавцям на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.02.1996 р., виданого УЖКГ м. Одеси, зареєстрованого МБТІ м. Одеси № 546 стр. 98. Правочин сторонами виконано у повному обсязі, а саме покупець сплатив вказану в договорі суму відповідачам, а відповідачами було звільнено квартиру в утому числі зняття з реєстраційного обліку, передано покупцю ключі. На даний час позивач має намір зареєструвати цю квартиру, однак не може цього зробити з тієї причини, що згаданий договір купівлі - продажу квартири, засвідчений біржою, являється недійсним. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати дійсним вказаний вище договір купівлі-продажу нерухомого майна. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, двох кімнатної квартири [ADDRESS] № 97/0588 від 14 жовтня 1997 року, укладений на Одеській універсальній біржі «GIP», між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх на той час дітей [PERSON] , [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився. Згідно позовної заяви, позивач також просив розглянути справу у його відсутність, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, були сповіщені через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслали. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за договором № 97/0588 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.10.1997р. [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх на той час дітей [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,6 кв.м., житловою 29,3 кв.м, яка належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.02.1996 р., виданого УЖКГ м. Одеси, зареєстрованого МБТІ м. Одеси № 546 стр. 98. Після укладення договору він був зареєстрований покупцем в ОМБТІ та РОН. Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу. Покупець, свої обов`язки за договором виконав, сплатив вказану в договорі суму відповідачам. Після укладення договору відповідачі виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялась з реєстраційного обліку. Після підписання договору [PERSON] сплачував всі комунальні послуги, володів та користувався даною квартирою. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved