Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-13 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та виселити його із вказаного житлового приміщення. Свої вимоги мотивував тим, що квартира [ADDRESS] , входить до складу службового житлового фонду та закріплена за Комунальним підприємством «Управління з розвитку фізичної культури та спорту Вишгородської міської ради», яка надана [PERSON] та членам його сім`ї, як директору вказаного підприємства згідно з умовами контракту та рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №119 від 22 травня 2008 року «Про дозвіл на тимчасове проживання» для забезпечення виконання посадових обов`язків. 01 червня 2015 року Вишгородською міською радою контракт з відповідачем розірвано за власним бажанням останнього, отже з того часу [PERSON] не має права користування вказаною службовою квартирою та підлягає виселенню з неї разом з усіма особами, які з ним проживають, без надання іншого жилого приміщення. Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити приналежність спірної квартири позивачу, яка має бути підтверджена правовстановлюючими документами та відомостями про їх державну реєстрацію у встановленому порядку. Доданий до позовної заяви витяг із рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради №109 від 22 квітня 2008 року містить відомості про можливих власників спірної квартири (ГУ МВС України у Київській області, ЗАТ «Київсоцбуд», територіальна громада в особі Вишгородської міської ради, КП «Управління з розвитку фізичної культури та спорту Вишгородської міської ради»), однак жодного доказу на підтвердження речових прав вказаних юридичних осіб на спірне майно, в т.ч. і доказів на підтвердження факту його передачі у комунальну власність, не надано. Відсутність вказаних доказів в матеріалах справи не дозволяє зробити висновок про те, хто саме є власником спірної квартири і має право на пред`явлення віндикаційного позову та може бути належним позивачем в цій справі. Крім того зазначив, що ордер на вселення до спірної квартири, як службової, йому не надавався, договір найму жилого приміщення у встановленому законом порядку не укладався, він не був зареєстрований в спірній квартирі та не надавав письмового зобов`язання про її звільнення. До того ж ані в трудових контрактах, що укладались за участю сторін протягом 2008 - 2015 років, ані в рішенні виконавчого комітету Вишгородської міської ради №119 від 22 травня 2008 року, яким відповідачу надано право тимчасового проживання в спірній квартирі, не зафіксований статус цієї квартири як службової. З огляду на вказані обставини, відповідач до спірної квартири, як до службової, в порядку, передбаченому нормами Глави 3 ЖК України та Розділом 2 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, не вселявся, відтак, для його виселення не можуть застосовуватись норми, передбачені ст. 124 ЖК України та п. 34 вказаного Положення. Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якому йдеться про те, що рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №109 від 22 квітня 2008 року «Про затвердження та надання службового житла» двокімнатна квартира [ADDRESS] , яка передана виконавчому комітету Вишгородської міської ради ЗДТ «Київсоцбуд» у будинку по [ADDRESS] введена до складу службового житла і закріплена як службова за Комунальним підприємством «Управління з розвитку фізичної культури і спорту». Право власності територіальної громади міста в особі Вишгородської міської ради на спірну квартиру підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 травня 2018 року. Крім того зазначив, що ордер на вселення до спірної квартири, як службової відповідачу не надавався та договір найму жилого приміщення не укладався, оскільки підставою для його вселення у спірне житлове приміщення стало рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради №119 від 22 травня 2008 року. Представник відповідача подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 травня 2018 року право власності на спірну квартиру за позивачем зареєстровано 24 травня 2018 року, тобто, на момент пред`явлення позову у позивача не існувало речових прав на це майно. В суді представник позивача та представник третьої особи позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили про їх задоволення та виселення відповідача з займаного приміщення квартири без надання іншого житлового приміщення. Представники відповідача в суді проти задоволення позову заперечили. Зазначили, що Вишгородська міська рада на момент звернення до суду із вказаним позовом не має права власності на спірну квартиру. Тільки під час розгляду справи в суді в 2018 році позивач здійснив реєстрацію права власності на спірну квартиру та подав до суду Витяг з відповідного державного реєстру. Також матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що квартира віднесена до службових житла чи житла для тимчасового проживання. Так, 22 травня 2008 року виконавчий комітет Вишгородської міської ради всупереч своєму ж рішенню №109 від 22 квітня 2008 року «Про затвердження та надання службового житла» та за відсутності рішення територіальної громади (Вишгородської міської ради) про прийняття майна - квартир (включаючи спірну квартиру) у власність, прийняла рішення №119 від 22 травня 2008 року про надання відповідачу дозволу на тимчасове проживання у спірній квартирі. Відтак позивач одночасно відносить спірну квартиру і до «службового житла» і до «тимчасового житла», які мають різні правові режими використання та підстави для віднесення житла до тієї чи іншої форми. Крім того зазначили, що навіть якщо припустити, що спірна квартира є службовою, відповідач, який є пенсіонером за віком з 02 квітня 2014 року, на підставі ст. 125 ЖК України відноситься до категорії осіб, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення. Спірна квартира з 2008 року належить [PERSON] , який добросовісно нею володіє і користується, утримує та вже понад 13 років виконує всі провомочності власника щодо неї. Квартира передавалась йому без ордеру, договорів найму чи інших документів та потребувала капітального ремонту, який [PERSON] провів за власний рахунок, вклавши у ремонт суму, що еквівалентна понад 35 000 доларів США. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 17 квітня 2008 року між Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради (орган управління), в особі міського голови Решетняка В.О., та [PERSON] укладено Контракт з директором комунального підприємства Управління з розвитку фізичної культури та спорту Вишгородської міської ради» (КП УФКС), згідно п. 1.1 якого, директор КП УФКС зобов`язується безпосередньо через адміністрацію підприємства здійснювати поточне керівництво КП УФКС, забезпечувати його високопродуктивну діяльність, ефективне використання й схоронність закришеного за КП УФКС майна, а орган управління зобов`язується створити належні умови для матеріального забезпечення й організації праці директора КП УФКС. На підставі цього контракту виникають трудові відносини між директором КП УФКС і органом управління (п. 1.2 Контракту). Відповідно до п. 3.1 Контракту за виконання обов`язків, передбачених даним контрактом директору нараховується заробітна плата, виходячи із встановлених директору посадового окладу, надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи та премії. Як передбачено п. 3.2 Контракту директору виплачується серед іншого грошова допомога у розмірі не більше як 5 (п`ять) посадових окладів у разі виходу на пенсію (у т.ч. по інвалідності). Цей контракт набирає чинності з дня його підписання обома сторонами та діє 3 роки (п. 6.1 Контракту). Згідно п. 6.2 Контракту орган управління для забезпечення виконання посадових обов`язків зобов`язується надати Директору КП УФКС (та його сім`ї) житло для проживання, у вигляді двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] . 18 квітня 2008 року директор КП «Управління з розвитку фізичної культури та спорту Вишгородської міської ради» [PERSON] звернувся до Вишгородської міської ради з проханням вирішити питання виділення службового житла у вигляді двокімнатної квартири для підприємства. 22 квітня 2008 року рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №107 розподілено квартири у будинку по [ADDRESS] , які передані виконавчому комітету Вишгородської міської ради Закритим Акціонерним Товариством КиївСоцБуд, відповідно до умов Генеральної угоди №22 від 24.03.2006 року, акту приймання - передачі житлової площі від 03.04.2008 року, одну двокімнатну з яких закріплено за КП «Управління з розвитку фізичної культури та спорту Вишгородської міської ради». Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №109 від 22 квітня 2008 року, розглянувши клопотання ГУ МВС України в Київській області та додані до нього документи, враховуючи рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради №107 від 22.04.2008 року,

Outcome: dismissed