Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

05 травня 2022 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19 серпня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., зареєстрований в реєстрі за № 2444; стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти за виконавчим написом у сумі 22063,83 грн. В обґрунтування зазначеного позову посилається на те, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, за яким звернено стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1532-ПР від 07 травня 2007 року, укладеним з ВАТ «КБ «Надра» на загальну суму 1080281,95 грн. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною та кредитний договір не посвідчено нотаріально. Крім того, у 2013 році ВАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1532-ПР від 07 травня 2007 року, заочним рішенням від 04 червня 2014 року у справі №202/36101/13-ц позов задоволено, стягнуто заборгованість. Після ухвалення рішення у кредитора припинилося право нараховувати відсотки, натомість виконавчим написом стягнуто також і відсотки за користування кредитними коштами. Також, позивачу не направлялось повідомлення про наявність заборгованості, що свідчить про відсутність підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем. Виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити його позов повністю, стягнути судові витрати. Крім того, згідно повідомлення приватного виконавця Ванжі О.В., на виконання оспорюваного виконавчого напису з [PERSON] на користь відповідача було перераховано грошові кошти у сумі 22063,83 грн., які в силу вимог ст.1212 ЦК України, підлягають поверненню. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити його позов повністю, стягнути судові витрати. Одночасно із поданням позовної заяви позивач звернувся із заявою про забезпечення його позову. Ухвалою суду від 09 травня 2022 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення виконання спірного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою судді від 09 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального провадження та призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, подане разом з позовною заявою. Ухвалою суду від 30 серпня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 травня 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1532-ПР за умовами якого позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності було надано кредит в розмірі 14167,00 доларів США зі сплатою 14,49 % річних за користування кредитними коштами з встановленням кінцевого терміну повернення кредиту до 20.04.2017 року (а.с.24-25). За даними Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/39162192) у справі № 202/36101/13-ц ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з позивача на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за вищезазначеним договором. 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №2444 яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором договір № 8/2007/840-К/1532-ПР від 07.05.2007, укладеним з ВАТ «КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», на загальну суму 1080281,95 грн. (а.с.18). Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В., виконавче провадження №68582367 (а.с.22-23,31-32). Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як встановлено судом, договір кредиту не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стосовно посилань позивача на ту обставину, що нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням встановленого Законом порядку у зв`язку з тим, що боржнику не направлялася претензія чи інше повідомлення про заборгованість, суд зазначає наступне. Ухвалою суду від 09 травня 2022 року зобов`язано приватного нотаріуса Кобельницького С.І. надати суду копію матеріалів нотаріальної справи щодо оспорюваного виконавчого напису. Проте, ухвала суду не виконана, матеріалів на підставі яких було вчинено виконавчий напис до суду не надано. Тобто, з метою забезпечення всебічності судового розгляду, судом вжито вичерпних заходів для отримання матеріалів виконавчого напису, які не дали результатів. Як встановлено у ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У зв`язку з тим, що позивач посилається на невчинення певних дій - направлення претензії, а відповідач не надав доказів направлення повідомлення боржнику про заборгованість, суд вважає доведеною ту обставину, що таке повідомлення не направлялось. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17 Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України "Про нотаріат". Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також суд погоджується з доводами позивача про те, що у позикодавця припинилося право нараховувати відсотки після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення заборгованості, що відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. З огляду на наведене, вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником [PERSON] такого листа, та те, що виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору, а також те, що позикодавцем реалізовано право на стягнення заборгованості у судовому порядку, суд приходить до висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, суд виходить з наступного. Як вбачається з повідомлення приватного виконавця Ванжі О.В., на підставі виконавчого напису в межах виконавчого провадження №68582367 з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп» фактично стягнуто та перераховано 22063,83 грн. (а.с.38-39). Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 22063,83 грн., що стягнуті з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, відпали, суд приходить до висновку, що отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн., та 469,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved