Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, посилається на наступне: [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) розміром 2,47 ум кад.га , яке належить померлому на підставі Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ВН №0441042, виданого члену КСП «Мрія». Однак даний сертифікат втрачений. Державний акт на право власності на дану земельну ділянку на ім`я спадкодавця не видавався та не реєструвався. Дана земельна ділянка за життя спадкодавця не була виділена в натурі, технічна документація не виготовлялась та кадастровий номер даній земельній ділянці не присвоювався. А отже, відомості про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,47 ум.кад.га за померлим [PERSON] відсутні, що свідчить про те, що батько за життя не завершив процедуру приватизації даної земельної ділянки на своє ім`я, хоча мав на те право. 22 жовтня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Горбоконь О.Г. з метою оформлення спадкових прав після смерті батька та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину. Цього ж дня була заведена спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право спадщину їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю доказів фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Щодо обставин прийняття нею спадщини після смерті батька, повідомляє, що вона організовувала та проводила поховання батька, вступила у володіння та розпорядилась його речами домашнього вжитку, забрала за місцем свого проживання його наявні документи. Серед них був сертифікат на земельну ділянку, але при переїзді він був втрачений. Також зазначає, що стан її здоров`я досить нестійкий, а в період після смерті батька вона часто нервувала та змушена звертися за медичною допомогою. Причиною неподання у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини було те, що вона перебувала на лікуванні у період з 27 липня 2003 року по 05 серпня 2003 року. Зазначені обставини змушують її звернутися до суду з даним позовом. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт її вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за нею в порядку спадкування за законом, право на завершення процедури приватизації та реєстрації на її ім`я права власності на майно, яке залишилось після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , а саме земельну ділянку (пай) площею 2,47 в ум.кад.га, розташовану на території Ямпільської міської ради (колишньої Петрашівської сільської ради) Могилів-Подільського району Вінницької області та належала спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0441042, виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА №140 від 23.10.1997 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] адвокат Грабар С.А. діючи на підставі ордеру серії АВ №1048977 надав суду заяву вх.№6214 від 09.11.2022 року про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Відповідач представник Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву вх..№5750 від 20.10.2022 року про розгляд справи у їх відсутність. Не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача, заява відповідача про розгляд справи за відсутності їх представника. Інші процесуальні дії у справі: ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті, відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с.Петрашівка Ямпільського району Вінницької області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] (а.с.9). З копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON] встановлено, що позивач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] з 18 січня 1997 року по даний час (а.с.6-7). З копій довідок виданих виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 27 лютого 2017 року та від 13 липня 2020 встановлено, що [PERSON] до дня смерті, що наступила 01 лютого 2003 року був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Проживаючих та зареєстрованих в будинку немає (а.с.10, 31). З довідки виданої відділом в Ямпільському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.06.2021 року встановлено, що сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ВН№0441042 на [PERSON] виданий на підставі розпорядження Ямпільської РДА №140 від 23.10.1997 року (а.с.11). З копії сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН№0441042 встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку(пай) розміром 2,47 ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія» (а.с.15). З оголошення в газеті «Ямпільські ВІСТІ» від 18 березня 2021 року встановлено, що Сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН№0441042 виданий на ім`я [PERSON] - втрачений (а.с.16). З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено, що [PERSON] в період з 25 липня 2003 року по 05 серпня 2003 року перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с.14). З копії витяга про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.10.2020 року встановлено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №139/2020 (а.с.12). З копії спадкової справи №139/2020 встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини [INFO] зверталась лише його донька [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні.(а.с.28-52). З копії постанови приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Горбоконь О.Г. встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку із тим, що [PERSON] не надала доказів фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, протягом шести місяців після смерті спадкодавця не була подана заява про прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.13). Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно вимог ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Частиною 1 ст.549 ЦК УРСР було визначено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (1963р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає, що в ході розгляду справи не був встановленим той факт, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с.Петрашівка Ямпільського району Вінницької області, оскільки позивач зареєстрована та проживає по [ADDRESS] з 1997 року по даний час, а спадкодавець був зареєстрований та проживав один до дня смерті по [ADDRESS] . Клопотання про допит свідків, які б підтвердили фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном позивачем в ході розгляду справи не заявлено. Однією з підстав відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу була відсутність доказів фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Надана позивачем копія виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 22 червня 2021 року підтверджує перебування [PERSON] на амбулаторному лікуванні в період з 25 липня 2003 року по 05 серпня 2003 рік. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , отже відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є [INFO] . Протягом шести місяців, тобто з 01 лютого 2003 до 01 липня 2003 року [PERSON] не подавала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Що стосується заявленої позовної вимоги про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом, права на завершення процедури приватизації та реєстрації на її ім`я права власності на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , суд зазначає наступне: По перше, відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За відсутності факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] , відсутні підстави для визнання за нею права на спадкове майно. По друге, відповідно до ч.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ході розгляду справи судом було встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини належало лише право на земельну частку (пай) розміром 2,47 ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія», на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0441042. Доказів здійснення [PERSON] дій щодо початку процедури приватизації вказаної земельної частки (паю) за його життя суду надано не було. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17. Спадкодавець [PERSON] за життя не розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а тому у спадкоємця [PERSON] відсутнє право у порядку спадкування на завершення процедури приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на її ім`я, як спадкоємця. Враховуючи викладене, суд зважає на те, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, а саме на земельну частку (пай), то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.524, 525, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р).

Outcome: dismissed