Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Крім неї, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON] , [PERSON] . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину вона звернулася до нотаріальної контори, але виявилося, що документ, який підтверджує право власності чоловіка на кв. [ADDRESS] відсутній, що стало підставою нотаріусу відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу унеможливлює прийняття спадщини в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, представник позивачки звернулася до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність (а.с.125). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином (а.с.118,19), про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином (а.с.120), звернулася до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність (а.с.121). Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1127 від 16.10.2012 року (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2147 від 21.02.2017 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка, в тому числі складається з квартири під [ADDRESS] , загальною площею 33,6 кв.м, житловою площею 17,4 кв.м, дана квартира належала померлому на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 11.02.1993 року Восьмою одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий №4-371 (а.с.94-95). Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР №510729.36.19 від 14.11.2019 року, згідно запису у реєстраційній книзі №71 доп, стор.88, р.№2791, станом на 31.12.2012 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано\~за [PERSON] (а.с.9). Позивачка постійно проживала з чоловіком по день його смерті та проживає до теперішнього часу, за адресою: [ADDRESS] (а.с.83-84). Крім позивачки, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON] , [PERSON] . Позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одеса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але постановою про відмову, у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса від 22.11.2019 року № 3262/02-31, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру з підстав ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру (а.с.35-36). Позивачка вказує про те, що оригінал правовстановлюючого документу, а саме договір дарування, посвідчений 11.02.1993 року Восьмою одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий №4-371 було втрачено померлим [PERSON] і відновити його на теперішній час не має можливості. Частиною п`ятою ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Виходячи із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, щодо якого правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна вирішується в судовому порядку. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого відсутній правоустановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позовпро визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку. На підставі ст. ст. 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved