Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.11.2019 р. звернувся до суду з позовною заявою до Київської міської ради, в якій просив: - встановити факт постійного проживання [PERSON] (РНОКГІП: [NUMBER] , [INFO] ) зі спадкодавцем [PERSON] ( [INFO] ) з 04.02.2014 року по 20.01.2019 року у квартирі [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] ) право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] ( [INFO] ), померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно - квартиру [ADDRESS] . Посилається на те, що спадкоємцем першої черги є її син - позивач [PERSON] , інші спадкоємці першої черги відсутні. За свого життя [PERSON] залишила на [PERSON] заповіт на все своє рухоме та нерухоме майно, що був посвідчений нотаріусом 15.05.2017 року. Позивач зазначає, що він - [PERSON] та його матір проживали разом та утримували один одного з лютого 2014 року і до дня її смерті [INFO] , в квартирі [ADDRESS] . Проте позивач [PERSON] не був зареєстрований в спірній квартирі. З лютого 2014 року він ніде не зареєстрований. Зазначає, що він намагався подати заяву про прийняття спадщини до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори, але заява не була прийнята, оскільки позивач не міг надати до державної нотаріальної контори, зокрема, заповіт та правовстановлюючі документи на квартиру, за їх відсутності. Посилається на те, що в лютому 2019 року позивач звертався до Управління поліції Солом`янського району з тим, що його сни - [PERSON] . [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , забрав в нього документи, зокрема, правовстановлюючі на квартиру, паспорт позивача, заповіт, свідоцтво про смерть, тощо. За відсутності вказаних документів, в червні 2019 року в Дев`ятій київській державній нотаріальній конторі йому відмовили в заповненні та прийнятті заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що за відсутності оригіналів правовстановлюючого документа на квартиру та заповіту, державний нотаріус відмовить у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідь на адвокатські запити необхідні для подання заяви про прийняття спадщини документи надані не були. У зв`язку із викладеним позивач зазначає, що на час подачі позовної заяви правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] у позивача не має, не встановлено особу, яка їх у себе утримує чи їх втрачено. Відповідно, позивач позбавлений можливості, в передбаченому законом порядку відновити документи на квартиру [ADDRESS] . Тому він звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.11.2019 р. зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 26.11.2019 р. відкрито загальне позовне провадження в зазначеній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання. 27.05.2020 р. представником відповідача Київської міської ради до суду подано відзив, в якому просить прийняти законне та обґрунтоване рішення, посилаючись на те, що [PERSON] померла [INFO] та заповіла все своє майно [PERSON] 15.01.2021 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 01.02.2022 р. ухвалою суду залучено [PERSON] , як правонаступника позивача [PERSON] у справі № 760/31968/19. 11.11.2022 р. [PERSON] до суду подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої він просить: - встановити факт постійного проживання [PERSON] (РНОКГІП: [NUMBER] , [INFO] ) зі спадкодавцем [PERSON] ( [INFO] ) з 04.02.2014 року по 20.01.2019 року у квартирі [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] ) право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві та надані докази. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03.02.1964 р. [NUMBER] . Відповідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В. 01.11.2002 р., зареєстрованого в Реєстрі під № 4504 встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії заповіту, посвідченого 15.05.2017 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріально контори Мельник М.П., зареєстровано в реєстрі за № 7-505, [PERSON] , [INFO] , все своє майно заповідала [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що, Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 20.01.2019 р. складено актовий запис № 1499, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть від 20.01.2019 р. № [NUMBER] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 16.09.2019 р. № 5423/0214, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії Акту мешканців будинку за адресою: [ADDRESS] , за підписом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 25.10.2019 р., вбачається, що [PERSON] , проживає в квартирі своєї матері за адресою: [ADDRESS] з 04.02.2014 р. Дев`ята Київська державна нотаріальна контора листом від 30.12.2020 р. № 6008 повідомила Солом`янський районний суд м. Києва про те, що станом на 30.12.2020 р. спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що, Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.07.2021 р. зроблено відповідний запис № 16624, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] , є його син [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини, станом на 14.01.2022 р. він був єдиним спадкоємцем померлого, що підтверджується копією листа Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мелещенко О.М. від 14.01.2022 р. № 04/02-14. З Витягу зі Спадкового реєстру від 25.10.2022 р. № 70417681, наданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онопченко О.В., вбачається, що за параметрами запиту « [PERSON] , дата смерті: [INFO] » у Спадковому реєстрі інформація відсутня. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , які показали, що [PERSON] постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] з 2014 р. до 20.01.2019 р. у квартирі [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою;причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;докази, що підтверджують факт. Як зазначено в ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] [INFO] , з 04.02.2014 р. до моменту її смерті [INFO] у квартирі [ADDRESS] , що підтверджено актом мешканців будинку за адресою: [ADDRESS] від 25.10.2019 р., а також показами свідків [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з чим, суд вбачає за необхідне встановити факт проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини після її смерті, оскільки зазначений факт підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини належала квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В. 01.11.2002 р. За життя [PERSON] згідно заповіту, посвідченого 15.05.2017 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріально контори Мельник М.П., зареєстровано в реєстрі за № 7-505, все своє майно заповідала [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців судом не встановлено. [PERSON] в лютому 2019 року звернувся до Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві з заявою про втрату документів на квартиру [ADDRESS] , а також паспорта та свідоцтва про народження. Відповідно до статей 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , при цьому спадкоємцем першої черги померлого є його син [PERSON] , [INFO] , (правонаступник позивача у даній цивільній справі), який звернувся із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та свого батька [PERSON] , оскільки є єдиним спадкоємцем та прийняв спадщину у встановленому Законом порядку, при цьому окрім як в судовому порядку оформити свої спадкові права він не має змоги. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved