Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-22 00:00:00

позов зареєстрований судом 17.10.2022 року і мотивований тим, що 06.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 3468636, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті [INFO] /з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті [INFO] , їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі. Правила надання\~грошових коштів\~у позику\~перебувають в\~загальному дослупі\~і опубліковані\~на сайті www.mycredit.ua, які є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України Згідно умов договору позики № 3468636 від 06.11.2020 року, відповідач отримав від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позику 12\~000 грн., на 28 днів, з фіксованою відсотковою ставкою 1,99 % день, дата повернення кредиту 04.12.2020 року, знижена процентна ставка 0,49%, відсоткова ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, орієнтовна річна процентна ставка 178,85%, орієнтовна загальна вартість позики 13\~646,40 грн. Позичені кошти були направлені позичальнику в безготівковій формі на рахунок вказаної ним банківської картки. Відповідач використав позичені грошові кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та фізичними особами. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 14.06.2021 доку до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача на суму 40\~178,40, з яких: 12\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 28\~178,40 грн. заборгованість за відсотками. Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак, заборгованість не погасив. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 3468636 в загальній сумі 40\~178,40 грн. та судові витрати 2\~481 грн. судового збору. Представник позивача Сіміч М.О. в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, з матеріалами справи ознайомився 03.11.2022 року, 14.11.2022 року подав письмовий відзив, згідно якого позов не визнав. Факт укладення договору позики, що містить ознаки кредитного договору, не оспорив, разом з тим, важає, що позивач не надав пояснень та доказів (первинних бухгалтерських документів) щодо розміру загальної суми заборгованості. Розмір нарахованих позивачем процентів 28\~178,40 грн. значно перевищує заборгованість за основною сумою кредиту 12\~000 грн. Заявив про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення пені. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 3468636, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора eOagW3IcTV і був надісланий на номер відповідача. Згідно умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 3468636 від 06.11.2020 року, відповідач отримав від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позику 12\~000 грн., на 28 днів, з фіксованою відсотковою ставкою 1, 99 % день, дата повернення кредиту 04.12.2020 року, знижена процентна ставка 0, 49%, відсоткова ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, орієнтовна річна процентна ставка 178,85%, орієнтовна загальна вартість позики 13\~646,40 грн. Позичені кошти були перераховані позичальнику на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті [INFO] / з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті [INFO] (Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі. Дані Правила затверджені рішенням загальних зборів учасників (протокол № 14/08/20 від 14.08.2020 року) і перебувають в загальному дослупі, опубліковані на сайті www.mycredit.ua, які є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. Згідно п.4.8 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», про прийняття Товариством позитивного рішення щодо заявки позичальника, між Товариством і позичальником укладається (підписується) договір позики в порядку і на умовах, передбачених цими Правилами та чинним законодавством України. Договір позики укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції «оферти) укласти договір позики в електронній формі та його укладання (підписання) сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір позики прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі (п.5.5 Правил). Підписуючи договір позики одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти (п.5.9 Правил). Згідно п.5.14 Правил, укладаючи договір позики, позичальник засвідчує наступне: 5.14.1. Позичальник погоджується, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди; 5.14.2. Позичальник має всі права та повноваження, необхідні для укладання (підписання) Договору позики; 5.14.3. У разі, якщо Позичальник перебуває в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах, він діє зі згоди другого з подружжя; 5.14.4. Позичальник в доступній та зрозумілій формі отримав від Товариства інформацію, зазначену в цих Правилах та на Сайті; 5.14.5. Позичальник отримав для ознайомлення від Товариства та вивчив інформацію, викладену в Паспорті позики, викладений за формою, встановленою Законом України «Про споживче кредитування»; 5.14.8. Позичальник детально ознайомився з умовами Договору позики, повністю розуміє предмет і зміст цього Договору та підтверджує, що Договір позики уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Товариством є зрозумілою та достатньою; 5.14.9. Позичальник отримав від Товариства та ознайомився з детальним розписом орієнтовної загальної вартості Позики, з урахуванням процентної ставки; 5.14.10. Позичальник до укладання (підписання) Договору позики вивчив ці Правила, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Згідно п. 5.15 Правил, позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення Договору позики відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від Договору позики, Позичальник повідомляє Товариство у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку передбаченого для відмови від Договору позики. Протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути Товариству грошові кошти, одержані згідно з Договором позики, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня і?х повернення (включно) за ставкою, встановленою Договором позики. Відповідно до вимог п. п. 7.1, 7.2 Правил, позичальник має право подовжити строк користування позикою (далі Пролонгація). За подовження строку користування позикою, позичальник сплачує Товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Умови пролонгації вказуються в особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначаються виходячи з процентної ставки, зазначеної у договорі позики та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію. Таким чином, підписання кредитного договору про надання споживчого кредиту між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] відбулось в електронному вигляді, що регламентується ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 626 ч. 1 ЦК України. Підписавши кредитний договір відповідач погодився з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту. Сторони договору також домовились, що зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю чи частково, а також одностороння відмова від їх виконання гне допускаються, якщо інше не встановлено законом чи Правилами. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, судом встановлено, що позичальник [PERSON] з метою реєстрації і укладення договору розмістив заявку на сайті товариства із зазначенням своїх персональних даних і для підписання договору йому був надісланий код-підтвердження за номером його телефону. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором [PERSON] . eOagW3IcTV і. Без отримання смс-повідомлення із одноразовим ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства і розміщення заявки кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] не був би укладений. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] не оспорив факт укладення договору позики від 06.11.2020 року, його підписання електронним підписом, ознайомлення з Правилами, розуміння їх змісту, суті, об`єму зобов`язань та наслідків укладення договору, надання позивачу дозволу на збір, обробку та поширення його персональних даних з метою оцінки його кредитоспроможності, отримання коштів, на відступлення права вимоги за договором без особистого повідомлення про таку обробку, передачу, відступлення, гарантування повного виконання зобов`язань за договором позики. Доказів на спростування вказаних обставин відповідач також не надав. Згідно ст. 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 06.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договору позики № 3468636 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 12\~000 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування факту належного укладення договору або виписки зі свого карткового рахунку за відповідний період, яка б підтверджувала неотримання позики на суму 12\~000 грн. Твердження відповідача щодо невизнання ним позову суд вважає безпідставним, оскільки договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним ст. 12 Закону «Про електронну комерцію», через вхід в особистий кабінет. З метою отримання кредиту [PERSON] зареєструвався на сайті кредитодавця, заповнив на його сайті заявку в електронному вигляді, вказав повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані тощо. Електронний договір має таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за договором позики належним чином, надало відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу у встановлений договором строк до 04.12.2020 року не повернув. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та фізичними особами. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 14.06.2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача на суму 40\~178,40, з яких: 12\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 28\~178,40 грн. заборгованість за відсотками. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 06.11.2020 року [PERSON] на підставі договору позики від 06.11.2020 року № 3468636 отримав позику в безготівковій формі шляхом зарахування відповідної суми 12\~000 грн. на банківський картковий рахунок, з терміном повернення 04.12.2020 року. Орієнтовна загальна вартість позики 13\~646,40 грн., в тому числі із застосуванням процентної ставки (базової) в день зазначена у договорі. Нарахування заборгованості по процентам понад строк користування кредитом в сумі 28\~178,40 грн. є безпідставним, оскільки після спливу строку кредитування\~нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України (висновки Великої палати ВС, пункти 48-55 постанови від 28.03.2018 № 444/9519/12). \~ \~ \~ \~Заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосуванню не підлягає, оскільки вимогу про нарахування та стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) позивач не заявляв. Оскільки позичених коштів відповідач у встановлений строк - до 04.12.2020 року не повернув, а позивач не надав доказу продовження строку користування відповідачем позикою (пролонгації) згідно п. 7.2 Правил, не довів підстав нарахування відсотків станом на 14.06.2021 року, розміру застосованої відсоткової ставки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зі стягненням з відповідача на користь позивача орієнтовної загальної вартості кредиту, що зафіксована в договорі позики від 06.11.2020 року № 3668636 в сумі 13\~646,40 грн. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2481 грн. згідно платіжного доручення № 29628 від 30.09.2022 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (33,96%), в сумі 842,55 грн. (2 481?33,96%?2\~481=842,55).

Outcome: approved