Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог, вказує, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 23 лютого 2022 року укладеного між ним та [PERSON] належить об`єкт незавершеного будівництва та прилежних до нього господарських будівель та споруд (процент готовності 76%), що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказаний об`єкт незавершеного будівництва належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеним з [PERSON] . Земельна ділянка, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, рішенням виконавчого комітету Радивилівської міської ради №58 від 24.06.1994 року була передана [PERSON] у приватну власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Згідно державного акту про право приватної власності на землю від 30.06.1996 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,06 га. На вказаній земельній ділянці розташований об`єкт незавершеного будівництва та прилежні до нього господарські будівлі та споруди, за адресою [ADDRESS] . Станом на 27.12.2004 року вказана земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не сформована, кадастровий номер їй не присвоювався. Вважає, що в силу ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 328 Цивільного кодексу України, у зв`язку із переходом права власності на незавершене будівництво до нього перейшло і право власності на спірну земельну ділянку. В судове засідання позивач та його представник адвокат Бернацький П.В. не з`явились, проте представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача , позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі \~ [PERSON] та [PERSON] \~в судове засідання не з`явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не подали. На підставі\~ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23.02.2022 року між [PERSON] та [PERSON] , об`єкт незавершеного будівництва з приналежними господарськими будівлями та спорудами (процент готовності 76%), що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.9). Позивач зареєстрував своє право власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10) Вказаний об`єкт незавершеного будівництва належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2004 року укладеним з [PERSON] (а.с.8) Разом з тим, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, земельна ділянка площею 0,06 га, що розташована по [ADDRESS] , відповідно до рішення Радивилівської міської ради №58 від 24.06.1994 року, належить [PERSON] (а.с.7). Інформація про спірну земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована в [ADDRESS] в державному земельному кадастрі відсутня, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.11) Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша статті 120 ЗК України). Встановлено, що при переході права власності на об`єкт незавершеного будівництва, питання щодо набуття позивачем права власності на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку не вирішувалось. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. Згідно статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги\~ [PERSON] \~необхідно задовольнити, оскільки\~він, набувши право власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі договору купівлі-продажу, набув також і право власності на спірну земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] . Беручи до уваги, що позивач не наполягав на стягненні з відповідачів судових витрат, суд залишає за [PERSON] сплачений судовий збір.

Outcome: approved