Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] у жовтні 2019 року звернувся до суду з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» надіслати або особисто надати [PERSON] копії документів, а саме: документи завірені печатками та підписом керівника підприємства, про право на стягнення з [PERSON] решти заборгованості, а також витяги з кредитного договору про алгоритм нарахування сум штрафів, пені та процентів на період жовтень 2019 року. В обгрунтування позову зазначив, що у 2016 році між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Траст» оформлений кредитний договір № R171/002-ТЕК0076457 від 25.05.2016 року. Як зазначає позивач протягом тривалого терміну сплачував кредитні платежі, але в подальшому у зв`язку з погіршенням фінансового стану у позивача утворилась заборгованість за кредитним договором № R171/002-ТЕК0076457 від 25.05.2016 року. Як зазначає позивач, в подальшому Публічне акціонерне товариство «Банк Траст» опинилось у стані ліквідації. У 2019 році позивачу стало відомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» отримало право на стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором R171/002-ТЕК0076457 від 25.05.2016 року. Про зазначені обставини позивачу стало відомо з телефонних дзвінків відповідача щодо заборгованості по зазначеному кредитному договору. Позивач зазначає, що на усні повідомлення надіслати йому письмові докази права на стягнення коштів, відповідач не реагував. Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» письмово з вимогою надіслати розрахунки по кредитному договору R171/002-ТЕК0076457 від 25.05.2016 року. У вересні позивач отримав відповідь щодо розгляду його листа, у якій відповідач йому відмовив у наданні документів за кредитним договором, що позивач вважає порушенням Закону України «Про захист прав споживачів». Вважає, що відповідач зобов`язаний був йому надіслати рекомендованим листом всі витребовувані ним документи. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Панфілової А.В. від 24 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.7). Через канцелярію суду надійшов відзив на позов (вх. № 40200 від 14.11.2019 року), в якому останній заперечує щодо задоволення вимоги позивача, зазначає, що право позивача на отримання інформації не порушено, визнається та не оспорюється відповідачем. Однак запит направлений позивачем на адресу відповідача порушує вимоги пункту 2 частини другої статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Зазначив, 06.08.2019 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» надійшов рекомендований лист за підписом [PERSON] , який вміщував запит про отримання конфіденційної інформації. Однак така форма запиту не дозволяє новому кредиторові ідентифікувати особу, яка звертається за наданням конфіденційної інформації, а також надсилати такі документи на адресу позивача у не передбачений законодавством спосіб. А відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.12-22). У зв`язку з звільненням судді [PERSON] , з посади судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 23.06.2020 року та наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.06.2020 року № 122-ОС/д, враховуючи що суддя [PERSON] у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, відповідно до наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда про передачу справ № 18-АГ від 26.06.2020 року, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу, та згідно з пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/2953/20, № провадження 2/404/755/20 (розпорядження № 387 від 17.07.2020 року керівника апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи») (а.с.49). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/7696/19, № провадження 2/404/1987/19 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д. (а.с.48). Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 липня 2020 року цивільну справу № 404/7696/19, № провадження 2/404/1987/19 за позовом [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», про захист прав споживача, прийнято до свого провадження. Призначено судове засідання (а.с.54). В судовому засідання позивач просив задовольнити позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 01.12.2022 року позивач не з`явився. В матеріалах справи міститься заява позивача (вх. № 10226 від 13.03.2020 року) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.39). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, повідомлений належним чином, (а.с. 79, 85, 103, 111), про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, до суду не подавав. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Відповідно до пункту 3.1. договору № 04.06 щодо нерозголошення банківської таємниці та конфеденційної інформації від 04.06.2019 року укладеному між публічним акціонерним товариством «Банк Траст» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», потенційний покупець (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС») зобов`язаний не розголошувати у будь-який спосіб банківську таємницю та конфіденційну інформацію будь-якій іншій фізичній або юридичній особі, підприємству, організації та установі, не використовувати банківську таємницю та конфіденційну інформацію для власної користі та/або на користь інших фізичних та/або юридичних осіб без попереднього письмового дозволу продавця (а.с.16-18). [PERSON] направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» повторну заяву з вимогою надіслати йому копії документів (договір, доручення або ще щось) на підставі чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» має право вимагати сплачувати кошти за кредитними зобов`язаннями позивача з мокрими печатками підприємства. Надіслати на його адресу копію кредитного договору № R171/002-ТЕК0076457 від 25.05.2016 року з усіма додатками. Надіслати на його адресу копію розрахунків по кредитному договору № R171/002-ТЕК0076457 від 25.05.2016 з зазначенням дат (щомісячно) та сум коли позивач сплачував кошти по договору (а.с.14-15). Згідно відповіді на звернення про надання інформації щодо кредиту клієнта б/н від «не датовано»(вих.. 1-10927 від29.08.2019 року) Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» роз`яснено позивачу, що за результатами публічних торгів (аукціону) на підставі Договору № БТ-ПВ-01 про відступлення права вимоги від 04.06.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договорами. Докази вчинення зазначеного правочину перебувають у вільному доступі за посиланням в мережі Інтернет https:|//prozzoro.sale/auction/UA-EA-2019-04-15-000001-b. Відповідачем в даному листі зауважено, що документи надання яких позивач вимагає, вміщують персональні дані позичальника та інформацію, що становить банківську таємницю, користування якою обмежено спеціальним порядком. Новий кредитор готовий надати зазначені докази, а також розглянути позицію щодо врегулювання боргу при особистому зверненні боржника до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» або його представнику, що має оформлений належним чином доступ до персональних даних та банківської таємниці (а.с.5). Частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина перша-четверта статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (надалі Закон). Частиною першою статті 1 Закону передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно частини першої статті 3 Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. У відповідності до частини першої статті 5 Закону звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Відповідно до частини першої статті 7 Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. За змістом частини третьої статті 15 Закону відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Згідно із абзацом 7 частини першої 1 статті 19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення Термін розгляду звернень громадян врегульовано статтею 20 Закону, згідно частин першої-другої якої звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Таким чином з аналізу наведених вище положень Закону слідує, що органи, до яких направлені звернення, зобов`язані об`єктивно і своєчасно їх розглядати, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їхнє виконання, повідомляти осіб про наслідки розгляду заяв. Також Законом встановлений обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду з доведенням змісту відповіді до заявника. Отже, зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку. У спірних правовідносинах обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику). Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.09.2019 року у справі № 826/11164/16 (адміністративне провадження № К/9901/46334/18). Факт отримання позивачем відповіді за його зверненням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» підтверджується листом за вих. № 1-10927 від 29.08.2019 року, який міститься в матеріалах справи та доданий позивачем до позову (а.с.5). Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки. Згідно пункту 6 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відома третім особам при наданні послуг банку або виконання функцій, визначеним законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.Розкриття банками банківської таємниці можливо за рішенням суду. Відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» забороняється збирання відомостей про особистість без її попередньої згоди, за виключенням випадків, передбачених законом. Порядок та обсяги розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, визначений статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої інформація щодо фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, може бути розкритою банком з письмового дозволу відповідної фізичної особи. Позивачу роз`яснено можливість звернутися за місцем знаходження відповідача, пройти ідентифікацію, а також отримати детальну відповідь з копіями всіх запитуваних позивачем документів (а.с.5). Однак позивачем ні в судовому засіданні, ні до матеріалів позовної заяви не долучено доказів такого звернення до відповідача, а відтак не доведено порушення відповідачем прав позивача на отримання інформації.\~ Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звертаючись до суду з позовом зазначив, що відповідач вимагає від останнього погашення заборгованості за кредитним договором. Однак позивачем не надано суду кредитний договір, не надано доказів звернення відповідача до позивача з письмовою вимогою усунути порушення кредитних зобов`язань, тобто не доведено та не обґрунтовано належними письмовими доказами обставин зазначених у позові. Крім того, пунктом 4 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Рішення суду це процесуальний документ, яким розгляд справи закінчується по суті. Рішення суду є найважливішим актом правосуддя, актом реалізації судової влади. Рішенням суду розв`язується матеріально-правовий спір між сторонами, підтверджується наявність або відсутність певних фактів, ним захищаються порушені, невизнані, або оспорювані права, свободи та інтереси учасників справи. Тобто рішення суду перетворює спірні правовідносини сторін на безспірні. Судове рішення має бути самодостатнім, щоб його можна було зрозуміти, не звертаючись до матеріалів справи чи актів законодавства. Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Однак заявлені позивачем позовні вимоги не мають чіткого формулювання щодо відновлення порушеного права позивача, що унеможливлює вирішення справи у спосіб обраний позивачем. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та заявленими за відсутності порушеного права зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», а відтак в їх задоволенні суд відмовляє.

Outcome: dismissed