Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , ТОВ «Внутрішня виконавча служба» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №42726 від 12.04.2012, яка утворилась станом на 13.11.2014, в сумі 17869,49 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що в порядку та на умовах, визначених в договорі про відступлення прав вимоги від 04.09.2014 року первісний кредитор - ТОВ «ВВС Факторинг» відступив, а новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» набув права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за кредитним договором №42726 від 12.04.2012 року. Відповідно до умов кредитного договору №42726 від 12.04.2012 року, відповідач [PERSON] отримала кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 11000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних за користування кредитом. Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до кредитного договору є 12.04.2014 року. В забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Внутрішня Виконавча Служба» є поручителем та зобов`язалось перед позивачем відповідати по зобов`язаннях [PERSON] . В порушення договірних зобов`язань, отриманий кредит [PERSON] у встановлений строк не повернула, проценти в повному обсязі не сплатила, у зв`язку з чим станом на 13.11.2014 року по кредитному договору виникла заборгованість в розмірі 17869,49 грн., з яких: заборгованість по кредиту 9751,78 грн.; заборгованість по комісії 8117,71 грн. На підставі зазначеного позивач просив позов задовольнити. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2015, позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» до [PERSON] , ТОВ «Внутрішня виконавча служба» про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , ТОВ «Внутрішня виконавча служба» на користь ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» заборгованість за кредитним договором №42726 від 12.04.2012 в сумі 17869,49 грн.; стягнуто з [PERSON] та ТОВ «Внутрішня виконавча служба» на користь ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» судовий збір в сумі 121,80 грн. з кожного. 16.12.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2015. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2022 скасовано заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2015, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 01.02.2022 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому представник послався на таке. 12.04.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк» було укладено кредитний договір №42726, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 11 000,00 грн. 01.08.2012 року [PERSON] було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором №42726 в розмірі 12150,00 грн. 01.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк» було укладено договір про розірвання №1 кредитного договору №42726 від 12.04.2012 року. Таким чином, правовідносини за кредитним договором №42726 від 12.04.2012, що укладені між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] , припинені 01.08.2014. На підставі зазначеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач ТОВ «Внутрішня виконавча служба» у встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву не подало. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.04.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк» було укладено кредитний договір №42726, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 11000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних за користування кредитом зі строком погашення 12 квітня 2013 року. В забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Внутрішня Виконавча Служба» є поручителем та зобов`язалось перед позивачем відповідати по зобов`язаннях [PERSON] 04.09.2014 в порядку та на умовах, визначених в договорі про відступлення прав вимоги, первісний кредитор - ТОВ «ВВС Факторинг» відступив, а новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» набув права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за кредитним договором №42726 від 12.04.2012 року. Разом з тим, вбачається що 01.08.2012 року відповідачем [PERSON] було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором №42726 шляхом зарахування 12150,00 грн. на картковий рахунок ПАТ «Терра Банк», що підтверджується квитанцією №18196 від 01.08.2014 року. Судом встановлено, що 01.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Терра Банк» було укладено Договір про розірвання №1 Кредитного договору №42726 від 12.04.2012 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема, з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до cт. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що правовідносини за кредитним договором №42726 від 12.04.2012, що був укладеним між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] , припинені 01.08.2014. З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №42726 від 12.04.2012 є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed