Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-16 00:00:00

08.06.2022 року представник заявника адвокат Бондар А.В., в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт припинення трудових відносин між [PERSON] та Швейною фабрикою ім. Смірнова- Ласточкіна з посади комплектувальника тканини за власним бажанням відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України з 18.12.1985 року, згідно із наказом № 211к від 16.12.1985 року. Заяву мотивовано тим, що [PERSON] має право на призначення їй пенсії за віком. З метою оформлення та призначення завникові пенсії за віком 17.02.2022 року вона звернулась до відділу облсуговування громадян № 8 Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві із відповідною заявою, надавши трудову книжку. 14.04.2022 року ГУПФУ в м. Києві відмовило заявнику у призначеній пенсії за віком, зважаючи на те, що із наданими документами її страховий стаж становить 25 років, при цьому до страхового стажу не враховано період роботи з 01.09.1979 року по 18.12.1985 року, оскільки наказ про звільнення зазначено від 16.12.1986 року, чим порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 № 58. У відмові зазначено, що для зарахування вищевказаного періоду ГУПФУ в м. Києві радить надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємством на якому заявник працювала. І тому оскільки у заявника відсутній необхідний страховий стаж, у призначенні пенсії за віком відмовлено. Зважаючи на те, що Швейна фабрика фізично та юридично не існує, а правонаступаника не має, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2022 року у справі відкрито провадження за загальними правилами. Заявник [PERSON] , її представник Бондар А.В. в судове засідання не з`явились, представник заявника надав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Головне упраління пенсійного фондку України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.1979 року [PERSON] зараховано на швейну фабрику ім. Смірнова-Ласточкіна на посаду швея-мотористка 2-го розряду в цех № 7, відповідно до наказу № 567 від 03.10.1979 року. 21.05.1980 року заявника переведено на посаду комплектувальника 2-го розряду в цех № 1, відповідно до наказу № 266-к від 23.05.1980 року. 01.02.1985 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію комплектувальника тканини 4-го розрядку. Як вбачається з трудовї книжки серії [NUMBER] , 18.12.1986 року з виправленням на 18.12.1985 року [PERSON] звільнено з Швейної фабрики за власним бажанням, відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України (а.с.6). Згідно трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] звільнена на підставі наказу № 211-к від 16.12.1986 року. 14.04.2022 року ГУПФУ в м. Києві відмовило заявнику у призначенні пенсії за віком, зважаючи на те, що із наданими документами її страховий стаж станвоить 25 рокуів, при цьому до страхового стажу не враховано період роботи з 01.09.1979 року по 18.12.1985 року, оскільки наказ про звільнення зазначено від 16.12.1986 року, що підтверджується листом начальника відділу обслуговування громадян (а.с.8). Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки встановлення факту припинення трудових відносин між швейною фабрикою ім. Смірнова-Ласточкіна та заявником має для заявника юридичні наслідки, а саме: необхідне для призначення пенсії за віком, а у позасудовому порядку встановити це неможливо і діюче чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому необхідно встановити факт за рішенням суду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту припинення трудових відносин між [PERSON] та Швейною фабрикою ім. Смірнова-Ласточкіна з 18.12.1985 року, згідно із наказом № 211к від 16.12.1985 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved