Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-29 00:00:00

Позивач 17.05.2022 року звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона, [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] . На даний час вона є повнолітньою та навчається у Комунальному закладі «Нікопольський фаховий педагогічний коледж» Дніпропетровської обласної ради» за державним (регіональним) замовленням на ІІІ курсі денної форма навчання за спеціальністю 013 Початкова освіта. Термін закінчення навчання до 30.06.2023 року. У зв`язку із навчанням на денному відділенні бюджетної форми навчання вона не має змоги працювати та утримувати себе самостійно. Стипендії, яку вона отримує недостатньо, а тому їй допомогає мати. Вона потребує матеріальної допомоги батька, однак вона у добровільному порядку не надається. Зазначає, що матеріальної допомоги матері не вистачає адже вона потребує коштів на придбання одягу, продуктів харчування, засоби особистої гігієни, канцелярські товари, учбову літературу та інвентар, технічні засоби для дистанційного навчання, інколи ліків тощо. Вважає, що батько має можливість та повинен допомагати їй в продовженні навчання, але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на період навчання, до 30.06.2023 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання чи до досягнення нею віку двадцяти трьох років. Ухвалою про відкриття провадження від 12.08.2022 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що відповідає вимогам\~ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 23.09.2022 на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про стягнення з нього аліментів на час навчання (а.с. 21-25), згідно якого відповідач просив суд стягувати аліменти на час навчанні позивача у розмірі 1/16 частини з усіх видів заробітку, посилаючись на те, що з 2018 по 2022 рік донька більшість часу проживала із ним та він сам купував їй все необхідне. Зазначає, що наразі у нього склалася інша сім`я та народилася донька, яка навчається у школі та потребує регулярної купівлі одягу та шкільного приладдя. 30.03.2022 року він був призваний на військову службу під час мобілізації, але наразі у зв`язку із хворобою перебуває на стаціонарному лікуванні. До того ж, у нього існує велика затримка по посадовим окладам, тому він зараз тимчасово знаходиться на утриманні своєї дружини. Також відповідач зазначає, що у позовній заяві відсутні відомості чи отрумує позивач стипендію чи ні, а також вважає, що позивачка на даний час не працює, але є працездатною особою. Також 17.10.2022 року до суду подано позивачем [PERSON] відповідь на відзив (а.с. 43-44), згідно якої позивач зазначила, що твердження відповідача щодо її проживання з ним у період з 2018 по 2022 рік не відповідає дійсності та не підтверджується належними доказами чи документами. Також зазначає, що стипендію, яку вона отримує є недостатньою, а фінансова допомога від матері не покриває всіх нагальних потреб. Відсутність роботи спричинена не тим, що вона не бажає працювати, а тим, що вона є студентом денної форми навчання. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача - [PERSON] (а.с.6). На даний\~час вона\~є повнолітньою\~та навчається\~у Комунальному\~закладі «Нікопольський\~фаховий педагогічний\~коледж» Дніпропетровської\~обласної ради»\~за державним\~(регіональним)\~замовленням на\~ІІІ курсі\~денної форма\~навчання за\~спеціальністю 013\~Початкова освіта.\~Термін закінчення\~навчання до\~30.06.2023\~року (а.с.9). У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що він перебуває у іншому шлюбі, оскільки вказані обставини не мають вирішального значення для даної справи такої категорії. Також належних доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суду не надано. Посилання відповідача, що у справі відсутні відомості щодо відсутності відомостей про отримання позивачкою стипендії, суд не може покласти в основу рішення оскільки такі відомості не звільняють відповідача від обов`язку сплати аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Також судом встановлено, що відповідач інших аліментних зобов`язань не має, але має неповнолітню дитину на утриманні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній донькі на час її навчання, при цьому суд враховує наявність у відповідача неповнолітньої дитини та стан його здоров`я. Отже, з урахуванням всіх обставин встановлених судом, щодо матеріального становища сторін, щодо стану здоров`я кожного з учасників справи, наявності у відповідача іншої неповнолітньої дитини, дослідивши можливості надання утримання батьком, матір`ю, відсутність доходів у повнолітньої доньки у зв`язку із навчанням, а отже вона потребує матеріальної допомоги не тільки матері, а й батька, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково в розмірі 1/8 частини від заробітку та доходів відповідача щомісячно, до закінчення позивачем навчання, тобто до 30.06.2023 року , але не більш як до 23 років, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів на повнолітню доньку на час її навчання забезпечить поліпшення майнового становища доньки, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial