Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним вище позовом. Посилався на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] , який 18.01.2022 року був розірваний рішенням Сокирянського районного суду. Під час шлюбу у них з відповідачкою народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю в [ADDRESS] . З нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, до укладення шлюбу з відповідачкою [PERSON] він проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання у них з [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з мамою [PERSON] в с. Штепівка Лебединського району Сумської області. З нього на користь [PERSON] також стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки - [PERSON] . На даний час він перебуваю в шлюбі з [PERSON] . До укладення шлюбу у них із [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з часу ухвалення вказаних вище судових рішень про стягнення з нього аліментів, змінився його матеріальний та сімейний стан. Зокрема, він має на утриманні трьох дітей та дружину, яка здійснює догляд за дитиною, якій не виповнилося трьох років. Враховуючи викладене, просив суд змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19.04.2022 року та стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 25.10.2022 року представник відповідачки [PERSON] надіслала до суду відзив на позов, в якому проти його задоволення заперечувала вказуючи, що [PERSON] є здоровою працездатною особою, має стабільний досить високий дохід, офіційно працевлаштований, а саме перебуває на військовій службі за контрактом. Також, позивач має у особистій приватній власності житловий будинок та земельну ділянку, транспортний засіб марки «BMW», модель 750І, 2005 року випуску. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак представник відповідачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності та присутності відповідачки, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши позицію позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.08.2015 року Виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.01.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції в Чернівецькій області по актовому запису за №98, розірвано. Судовим наказом\~Сокирянського районного\~суду Чернівецької\~області від\~19.04.2022\~рокустягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки №419, виданої 06.04.2022 року Романковецьким старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з своєю дочкою [PERSON] , 2015 року народження, яка перебуває на її утриманні. З копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 11.03.2014 року Виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №460, виданої 30.07.2014 року Штепівською сільською радою Лебединського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] разом з нею проживає її донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її повному утриманні. Згідно копії виконавчого листа №580/1448/14-ц, виданого 02.09.2014 року Лебединським районним судом Сумської області з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] стягуються на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого державою для дитини відповідного віку на час сплати аліментів, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, починаючи з 30.07.2014 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.05.2022 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському району Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), 14.05.2022 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.02.2022 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському району Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання №317 від 04.08.2022 року, складеного комісією в складі старости Сербичанського старостинського округу Братушко М.Д., діловода [PERSON] , землевпорядника [PERSON] , [PERSON] на даний час проходить службу у військовій частині [NUMBER] . На його утриманні знаходиться малолітня донечка та дружина, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідно до довідки №1508/261, виданої 31.07.2022 року т.в.о. командира військової частини [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] . З інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» №5003488523899 від 17.10.2022 року, у приватній власності [PERSON] знаходяться земельні ділянки кадастровий номер: 7324089000:06:001:0836, 7324089000:06:001:0837 та 7324089001:06:001:0656, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з інформації Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Чернівецькій області, згідно облікових даних ЄДРТЗ МВС станом на 16.11.2022 року за [PERSON] з 27.08.2019 року зареєстрований ВМW 750І, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач [PERSON] посилався на те, що у нього змінився сімейний стан. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Проте, окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального стану. До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року справа №565/2071/19. Аналогічний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20). Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, в ході розгляду справи позивачем не було підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з зміною сімейного стану, порівняно з його матеріальним станом на час видачі Сокирянським районним судом відповідного наказу про стягнення аліментів. Сам факт перебування на утриманні позивача трьох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів та не може бути спів мірним із звуженням прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: dismissed