Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-15 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство», Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» про стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпусток, стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі, стягнення заборгованості по виплаті вихідної допомоги та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.12.2020 року відповідно до наказу Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» від 11.11.2020 року №52 у зв`язку з реорганізацією Державного науково-виробничого підприємства «Геосистема» шляхом приєднання до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» Костенецький О.І. був зарахований до штатного складу Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство». 02.09.2021 року, згідно з наказом від 02.09.2021 року №27-К, його було звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників. Правонаступником майнових прав і обов`язків Державного науково-виробничого підприємства «Геосистема» є Державне підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство». Борг Державного науково-виробничого підприємства «Геосистема» складається з компенсації за невикористану відпустку з попереднього місця роботи Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці в розмірі 27160,74 грн. та компенсації за невикористану відпустку за час роботи в ДНВП «Геосистема» - 33432,00 грн., а за вирахуванням ПДФО і військового збору у сумі 6519,24 грн., компенсація за невикористану відпустку складає 26912, 76 грн. Вказані суми позивачу не були виплачені при звільненні, тому підлягають стягненню з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство». При цьому, починаючи з 19.06.2021 року по день звільнення Державне підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» не виплатив [PERSON] заробітну плату. Також йому не було виплачено вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку та компенсацію за невикористані дні основної та додаткової відпустки. Разом з тим, вказаний відповідач в супереч вимогам чинного законодавства не повідомив позивача письмово про нараховані суми, належні йому при звільненні, тому розмір заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористанні дні відпусток буде визначений після отримання відповідних довідок. Враховуючи викладене вище, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просив: -стягнути з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» на його користь залишок заборгованості по компенсації за невикористану відпустку, перераховану з Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці в сумі 27160,74 грн. без урахування податків, зборів та обов`язкових платежів (до виплати); -\~стягнути з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» на його користь заборгованість по компенсації за невикористану відпустку за час роботи в Державному науково-виробничому підприємстві «Геосистема» в сумі 33432,00 грн.; -стягнути\~з Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» на його користь заборгованість по заробітній платі; -\~стягнути з Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» на його користь заборгованість по компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток; - стягнути з Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» на його користь заборгованість по виплаті вихідної допомоги в сумі 14407,58 грн.; -\~стягнути з Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Ухвалою суду\~від 28.01.2022\~року клопотання\~позивача про\~витребування доказів\~було задоволено\~та зобов`язано Державне підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство» надати суду для дослідження ряд довідок, з метою визначення розміру невиплачених сум позивачу при звільненні, проте відповідачами на виконання вимог ухвали суду не було надано витребуваних довідок. З огляду на це, позивач надав власні розрахунки, які здійснені на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати та розрахунку Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» від 04.11.2021 року №51. Так, позивачем зазначено, що заробітна плата не виплачувалась за період з 19.06.2021 року по день звільнення 02.09.2021 року та складає 35887,88 грн. З 27.02.2021 року по 02.09.2021 року у позивача є невикористані дні щорічних відпусток, а саме: основної відпустки 11 днів, що складає 7371,32 грн. та додаткової відпустки 2 дні, що складає 1340,24 грн. Щодо середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, то він становить 86445,24 грн. На підставі невиконання відповідачами ухвали суду від 28.01.2022 року та наведення власних розрахунків [PERSON] подано клопотання про прийняття до провадження уточнених позовних вимог від 19.07.2022 року. Ухвалою суду\~від 04.08.2022\~року клопотання\~позивача було\~задоволено та\~прийнято до\~провадження уточнені\~позовні вимоги\~від 19.07.2022\~року в\~частині розмірів заборгованості\~відповідачів щодо\~компенсації за\~невикористану відпустку,\~по заробітній\~платі та\~по виплаті\~вихідної допомоги,\~а також\~щодо розміру\~середнього заробітку\~за весь\~період затримки\~розрахунку. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в справі матеріалами. Також зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити його вимоги повністю. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із записів\~у трудовій\~книжці позивача\~вбачається,\~що він\~з 31.07.2019\~року був звільнений з посади юрисконсульта Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці по переведенню у Державне науково-виробниче підприємство «Геосистема» (наказ №81-К від 25.07.2019 року на підставі п. 5 ст. 36 КЗпПУ). 01.08.2019 року ДНВП «Геосистема» прийнято позивача на посаду заступника директора з правової роботи (наказ №57-К від 29.07.2019 року). Згідно з відбитком печатки, яка міститься в трудовій книжці [PERSON] , ДНВП «Геосистема» відповідно до наказу Держгеокадастру від 05.11.2019 року №268 реорганізоване в Регіональну філію ДП «УкрДАГП»- «Геосистема» (а.с. 5, 8). Слід зазначити, що відповідно до наказу №268 ДП «УкрДАГП» є правонаступником майнових прав і обов`язків ДНВП «Геосистема». З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2021 року позивач звернувся до директора РФ ДП «УкрДАГП» - «Геосистема» [PERSON] із заявою (отримана 30.08.2021 року), в якій просив у день звільнення: -видати йому належним чином засвідчену копію наказу про звільнення; -перед виплатою усіх сум, що належать йому при звільненні, надати довідку про такі виплати; -надати довідку про його роботу у філії із зазначенням посади, часу роботи і розміру заробітної плати; -надати розрахункові листки за кожний місяць роботи у філії (а.с. 7). Згідно з наказом Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» №27-К від 02.09.2021 року [PERSON] , заступника директора з правової роботи, 02.09.2021 року було звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпПУ. Також наказ містить вимогу про проведення остаточного розрахунку з [PERSON] , у тому числі виплати: вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку та компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки. Підстава наказ ДП «УкрДАГП» від 30.12.2020 року №67 (а.с. 6). Зі змісту довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці від 05.08.2019 року №36 судом встановлено, що [PERSON] нараховано компенсацію за невикористану щорічну відпустку на день звільнення (31.07.2019 року) в кількості 135 календарних днів згідно з наказом №81-к від 25.07.2019 року. Заробітна плата за 12 попередніх місяців складає 121566,32 грн., середній заробіток за 1 день 343,41 грн., а сума компенсації за невикористану відпустку 46360,35 грн. Із даної суми проведено утримання: 18% податок з доходу фізичних осіб на суму 8344,86 грн.; 1,5% військовий збір на суму 695,41 грн.; утримано аліменти на суму 9330,02 грн. Перераховано Державному науково-виробничому підприємству «Геосистема» згідно платіжного доручення №907 від 31.07.2019 року кошти в сумі 27990,06 грн. Крім того, на дану суму проведено нарахування 22% ЄСВ в сумі 10199,28 грн. (а.с. 9). Щодо періоду нарахування невикористаної щорічної відпустки позивачу, то він міститься в довідці Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці №32 від 31.07.2019 року (а.с. 20). Отже, Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці було перераховано Державному науково-виробничому підприємству «Геосистема» грошові кошти за компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 27990,06 грн., проте у серпні 2020 року позивачу було надано 4 дні щорічної додаткової відпустки та нараховано відпускних на суму 829,32 грн., тому залишок складає 27160,74 грн. (а.с. 10). В позовній заяві [PERSON] зазначає, що за час роботи в ДНВП «Геосистема» компенсація за невикористану відпустку складає 33432,00 грн., а за вирахуванням ПДФО і військового збору у сумі 6519,24 грн., компенсація за невикористану відпустку складає 26912,76 грн. Таким чином, позивачем заявлена вимога про стягнення суми в розмірі 33432,00 грн., яку позивач не отримав при звільненні. Відповідачами не було надано суду жодних доказів щодо спростування цієї суми. Відповідно до розрахунку середньоденної та середньомісячної заробітної плати [PERSON] , який працював заступником директора з правової роботи з 01.12.2020 року по 02.09.2021 року, наданого Державним підприємством «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» 04.11.2021 року, середньоденна заробітна плата позивача становила 670,12 грн., а середньомісячна 4407,58 грн. (а.с. 11). Факт зарахування позивача до штатного складу Регіональної філії ДП «УкрДАГП»-«Геосистема» з 01.12.2020 року підтверджується наказом Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» №52 від 11.11.2020 року (а.с. 21). Щодо вимоги про стягнення з Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» заборгованості по заробітній платі в сумі 35887,88 грн., то позивач стверджує, що Філією йому не виплачувалась заробітна плата починаючи з 19.06.2021 року по день звільнення 02.09.2021 року. Місячна заробітна плата складала 14407,54 грн. (а.с. 11). Оскільки ухвала суду про витребування доказів відповідачами не була виконана, тому позивачем було здійснено свій розрахунок боргу по заробітній платі, який становив 35887,88 грн. (а.с. 63). Також [PERSON] в позовній заяві зазначає, що Регіональною філією Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» не було йому виплачено заборгованість по компенсації за невикористані дні основної (11 днів) та додаткової (2 дні) відпусток в загальній сумі 8711,56 грн., та заборгованість по виплаті вихідної допомоги в сумі 14407,58 грн. Обрахунок заборгованості здійснено на підставі середньоденної заробітної плати, яка складає 670,12 грн. (а.с. 11). Згідно зі ст. 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 94 КЗпП України передбачено,\~що заробітна\~плата -\~це винагорода,\~обчислена,\~як правило,\~у грошовому\~виразі,\~яку власник\~або уповноважений\~ним орган\~виплачує працівникові\~за виконану\~ним роботу. Аналогічне визначення міститься і в ст. 1 Закону України «Про оплату праці». Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Такий висновок висловлений і Верховним Судом України у справі №212/5615/15-ц та у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №760/18557/15-ц. Частиною 1 ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При цьому, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується (ст. 36 КЗпПУ). У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч.1 ст. 104 ЦК України). З огляду на викладене, позивачу підлягають виплати не тільки від Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство», а й ті, що підлягали до виплати станом на 01.12.2020 року від Державного науково-виробничого підприємства «Геосистема» правонаступником якого є ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство». Згідно з ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Частиною 1 ст. 75 КЗпПУ визначено, що щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» в разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. При звільненні позивача в наказі про його звільнення від 02.09.2021 року № 27-К вказано, що [PERSON] , окрім виплати вихідної допомоги, слід виплатити компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки. Слід відзначити, що відповідачами не надавались належні та допустимі докази обліку відпусток позивача, як-то картка типової форми П-2, яка є первинним документом обліку відпусток, чи копій наказів про надання йому відпусток. Водночас, саме на відповідача покладається обов`язок надання доказів щодо використання/невикористання позивачем відпустки, оскільки у його розпорядженні, як роботодавця мають перебувати відповідні документи (накази про надання відпустки, карка П-2). Однак матеріали справи не містять таких доказів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці було перераховано Державному науково-виробничому підприємству «Геосистема» грошові кошти за компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 27990,06 грн., проте у серпні 2020 року позивачу було надано 4 дні щорічної додаткової відпустки та нараховано відпускних на суму 829,32 грн., тому залишок складає 27160,74 грн. Таким чином, позивач має право на отримання компенсації за невикористані ним відпустки за час роботи в Центрі первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці та в ДНВП «Геосистема». Суд звертає\~увагу,\~що,\~будь-яких\~доказів проведення\~повного розрахунку\~з позивачем\~в день\~його звільнення\~відповідачі суду\~не надали. Відповідно до ст. 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець. Отже, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачами не виконано вимоги чинного законодавства та не проведено із позивачем розрахунку в день звільнення. Разом з\~тим,\~суд звертає\~увагу,\~що згідно\~із ч.\~2\~ст.\~233\~КЗпП України, у\~разі порушення\~законодавства про\~оплату праці\~працівник має\~право звернутися\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~належної йому\~заробітної плати\~без обмеження\~будь-яким\~строком.\~Таким чином, в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат. З приводу\~заявлених вимог\~до Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема», то вони задоволенню не підлягають з таких підстав. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що одним із відповідачів є Регіональна філія Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема». Згідно з ч. 1, 3 ст.\~95\~ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. За змістом ч.1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом (ст.ст. 80, 89 ЦК України). Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 712/13066/18 від 07.07.2021 аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у справах 760/32455/19 від 14.06.2021, № 552/2889/20 від 10.11.2021 року. Виходячи із положень ЦПК України, викладаючи зміст позовної заяви, позивач самостійно визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому залучається до участі в цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Отже,\~виходячи з\~системного аналізу\~згаданого вище\~законодавства, суд\~вважає,\~що позов\~подано до особи (Регіональної філії), яка не може бути стороною у цивільному процесі. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Позивачем у справі відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Таким чином, позивачем не доведений факт наявності у Регіональної філії цивільно-процесуальної дієздатності та її можливість виступати стороною у цивільному процесі. Враховуючи те,\~що позивач\~пред`явив\~позов до\~відповідача - Регіональної філії,\~який не\~має цивільно-процесуальної\~дієздатності,\~суд дійшов\~висновку про\~відсутність підстав\~для задоволення\~позовних вимог\~в цій\~частині через відсутність належного суб`єктного складу учасників процесу. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство», Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» про стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпусток, стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі, стягнення заборгованості по виплаті вихідної допомоги та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає частковому задоволенню. При подачі\~позову до\~суду позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~в розмірі\~908,00\~грн.,\~тому відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України,\~сума сплаченого\~судового збору\~підлягає стягненню\~з відповідача Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» на користь позивача. Оскільки позивач звільнений\~від сплати\~судового збору\~за вимогу\~про стягнення заборгованості по заробітній платі,\~то згідно\~зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. Щодо решти\~позовних вимог,\~які заявлялись\~до Регіональної філії Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема», та не були оплаченими, враховуючи відмову в їх задоволенні, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1095,64 грн. слід стягнути з позивача в дохід держави. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial